РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 29 септември 2014 година
за даване на разрешение на Италия да прилага в определени географски зони намалени ставки при данъчното облагане на газьол и втечнен нефтен газ (ВНГ), използвани за отопление, в съответствие с член 19 от Директива 2003/96/ЕО
(2014/695/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (1), и по-точно член 19, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 19, параграф 1 от Директива 2003/96/ЕО Италия получи разрешение да прилага в определени „зони в особено неблагоприятно положение“ намалени ставки при облагането с акцизи на газьол и ВНГ, използвани за отопление. Последното разрешение беше предоставено за срок до 31 декември 2012 г. с Решение 2008/318/ЕО на Съвета (2).
(2)
С писмо от 31 май 2012 г. италианските органи поискаха разрешение да прилагат в определени географски зони в особено неблагоприятно положение намалени данъчни ставки при облагането на газьол и ВНГ, използвани за отопление, продължавайки практиката, следвана съгласно Решение 2008/318/ЕО преди изтичането на срока на действие на посоченото решение. Италианските органи предоставиха допълнителна информация и разяснения на 4 декември 2012 г., 16 юли 2013 г., 31 декември 2013 г. и 22 януари 2014 г. С писмо от 19 март 2014 г. италианските власти поискаха подновяване на разрешението, предоставено с Решение 2008/318/ЕО, без промени в неговия териториален обхват, за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2018 г.
(3)
Италия има много разнородна територия с променливи климатични и географски условия. Отчитайки особеностите на своята територия, Италия въведе намалени ставки за данъчно облагане на газьол и ВНГ с цел да компенсира частично прекомерно високите разходи за отопление на жителите в определени географски региони.
(4)
Въвеждането на различия в данъка в Италия се основава на обективни критерии и цели да постави населението от отговарящите на критериите зони в по-съпоставими условия с останалата част на населението чрез намаляване на прекомерно високите им разходи за отопление, които се дължат на суровите климатични условия или затруднения в снабдяването с гориво.
(5)
Намалените данъчни ставки се прилагат в географски зони, отговарящи на един от следните критерии: а) много сурови климатични условия в рамките на територията на Италия, т.е. общини, попадащи в зона F, определена с Президентски указ № 412 от 1993 г. (3), б) сурови климатични условия в комбинация със затруднения в снабдяването с гориво, т.е. общини, попадащи в зона Е, определена с Президентски указ № 412 от 1993 г., и в) географска изолация в комбинация с трудно и скъпоструващо снабдяване с гориво, т.е. Сардиния и малките острови. Тъй като изграждането на мрежата за снабдяване с природен газ би намалило в значителна степен допълнителните разходи за отопление и би довело до по-голямо разнообразие на доставките на гориво, когато е уместно, намалените данъчни ставки следва да се прилагат до завършване на мрежата за природен газ във въпросните общини.
(6)
Исканата мярка беше прегледана от Комисията и беше счетено, че не нарушава правилата на конкуренцията, не възпрепятства функционирането на вътрешния пазар и не се смята за несъвместима с политиката на ЕС за околната среда, енергетиката и транспорта. Намалената данъчна ставка за облагане както на газьола, така и на ВНГ, остава по-висока от минималните равнища на данъчно облагане в ЕС, определени в Директива 2003/96/ЕО, и само частично компенсира допълнителните разходи за отопление във въпросните географски зони.
(7)
Исканата мярка се прилага само за целите на отоплението на помещения (за лични и служебни цели) и не се прилага за други форми на професионална употреба на газьол и ВНГ. Съгласно италианските власти за данъчното облекчение за професионалните потребители ще се прилага във всеки конкретен случай Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията (4). Все пак, ако печалбата за определено предприятие превиши прага, определен в посочения регламент, Комисията следва да бъде уведомена за това в съответствие с Регламент (ЕС) № 734/2013 (5).
(8)
С цел да се гарантира непрекъснатото прилагане на мярката по отношение на разрешението да се прилагат намалени ставки на акцизите съгласно Решение 2008/318/ЕО, чийто срок на действие изтече на 31 декември 2012 г., е уместно настоящото решение да се прилага от 1 януари 2013 г. Непрекъснатото прилагане на режима на намалените ставки на акцизите би допринесло за гарантиране на правната сигурност и би взело предвид оправданите правни очаквания на населението в отговарящите на условията зони. Поради това изглежда уместно да се предостави разрешение за срок от шест години. Този период на прилагане ще осигури на италианските органи достатъчно време за оценка на въздействието на мярката върху околната среда. Също така ще покаже, че в бъдеще ще трябва да се въведат повече целенасочени мерки за икономия на енергия с цел подобряване на енергийната ефективност и осигуряване на положително въздействие върху околната среда,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С настоящото на Италия се разрешава да прилага намалени ставки за данъчно облагане на газьол и ВНГ, използвани за отопление, в следните географски райони в неблагоприятно положение:
а)
общини, попадащи в климатична зона F, определена с Президентски указ № 412 от 26 август 1993 г.;
б)
общини, попадащи в климатична зона E, определена с Президентски указ № 412 от 26 август 1993 г.;
в)
общини в Сардиния и на малки острови, т.е. всички италиански острови с изключение на Сицилия.
2. С цел да се избегне каквото и да било свръхкомпенсиране, намалението не превишава допълнителните разходи за отопление във въпросните зони. В конкретния случай на Сардиния и малките острови, като последствие намалението на данъка не води до падане на цената под цената на същите горива в континенталната част на Италия.
3. Намалената ставка е в съответствие с изискванията, предвидени в Директива 2003/96/ЕО, и в частност с минималните нива за данъчно облагане, предвидени в член 9 от нея.
Член 2
Допустимостта на географските зони, посочени в член 1, параграф 1, букви б) и в), е обусловена от липсата на мрежа за снабдяване с природен газ в съответната община.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2018 г.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2014 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DEL CONSIGLIO
del 29 settembre 2014
che autorizza l'Italia ad applicare, in determinate zone geografiche, aliquote di tassazione ridotte al gasolio e al GPL utilizzati per riscaldamento ai sensi dell'articolo 19 della direttiva 2003/96/CE
(2014/695/UE)
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2003/96/CE del Consiglio, del 27 ottobre 2003, che ristruttura il quadro comunitario per la tassazione dei prodotti energetici e dell'elettricità (1), in particolare l'articolo 19, paragrafo 1,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
Ai sensi dell'articolo 19, paragrafo 1, della direttiva 2003/96/CE, l'Italia è stata autorizzata ad applicare, in talune zone geografiche particolarmente svantaggiate, aliquote ridotte di accisa sul gasolio e sul GPL usati come combustibile per riscaldamento. Tale autorizzazione era stata concessa fino al 31 dicembre 2012, con decisione 2008/318/CE del Consiglio (2).
(2)
Con lettera del 31 maggio 2012, le autorità italiane hanno chiesto l'autorizzazione ad applicare, in talune zone geografiche particolarmente svantaggiate, aliquote ridotte di accisa sul gasolio e sul GPL usati come combustibile per riscaldamento mediante l'estensione della prassi seguita ai sensi della decisione 2008/318/CE in alcune zone, e questo prima della cessazione degli effetti di tale decisione. Le autorità italiane hanno trasmesso ulteriori informazioni e chiarimenti in data 4 dicembre 2012, 16 luglio 2013, 31 dicembre 2013 e 22 gennaio 2014. Con lettera del 19 marzo 2014, le autorità italiane hanno chiesto il rinnovo dell'autorizzazione concessa con decisione 2008/318/CE, senza modificarne l'ambito d'applicazione territoriale, per il periodo dal 1o gennaio 2013 al 31 dicembre 2018.
(3)
L'Italia presenta un territorio estremamente eterogeneo, caratterizzato da condizioni climatiche e geografiche diverse. Tenendo conto delle peculiarità del proprio territorio, l'Italia ha introdotto aliquote di tassazione ridotte per il gasolio e il GPL al fine di compensare in parte i costi di riscaldamento eccessivamente elevati sostenuti dai residenti di alcune zone geografiche.
(4)
La differenziazione delle aliquote in Italia si basa su criteri oggettivi e mira a porre la popolazione delle zone ammissibili in condizioni paragonabili al resto della popolazione, riducendo i costi di riscaldamento eccessivamente elevati dovuti al rigore delle condizioni climatiche o a una difficoltà di procurarsi il combustibile in tali zone.
(5)
Le aliquote ridotte sono applicabili nelle zone geografiche che soddisfano i seguenti criteri: a) condizioni climatiche estremamente rigide nell'ambito del territorio italiano, ossia i comuni che rientrano nella zona F quale definita dal D.P.R. n. 412 del 1993 (3); b) condizioni climatiche rigide abbinate a una difficoltà a procurarsi il combustibile, ossia i comuni che rientrano nella zona E quale definita dal D.P.R. n. 412 del 1993; c) isolamento geografico abbinato a una difficoltà a procurarsi il combustibile nonché al costo di quest'ultimo, ossia in Sardegna e nelle piccole isole. Considerato che lo sviluppo della rete di distribuzione del gas naturale è suscettibile di contribuire significativamente a ridurre i costi di riscaldamento supplementari, sfociando in una maggior diversità di fonti di combustibile, se del caso, l'applicazione delle aliquote ridotte dovrebbe limitarsi fino al completamento della rete di distribuzione del gas naturale nei comuni interessati.
(6)
La misura richiesta è stata esaminata dalla Commissione, la quale ha stabilito che non causa distorsioni di concorrenza, non ostacola il funzionamento del mercato interno e non è incompatibile con la politica unionale in materia di ambiente, energia e trasporti. L'aliquota di tassazione ridotta dovrebbe rimanere, sia per il gasolio che per il GPL, superiore ai livelli minimi unionali fissati nella direttiva 2003/96/CE, e dovrebbe alleviare solo in parte i costi di riscaldamento supplementari sostenuti nelle zone geografiche interessate.
(7)
La misura richiesta dovrebbe applicarsi soltanto al riscaldamento d'ambiente (sia di privati che di imprese) e non dovrebbe applicarsi ad altri tipi di uso commerciale del gasolio e del GPL. Secondo le autorità italiane, l'importo del beneficio fiscale per gli utenti commerciali dovrebbe essere contemplato in ciascun caso particolare dal regolamento (UE) n. 1407/2013 della Commissione (4). Se, tuttavia, il beneficio concesso a una singola impresa dovesse superare il massimale fissato in tale regolamento, esso sarà notificato alla Commissione in conformità al regolamento (UE) n. 734/2013 del Consiglio (5).
(8)
Al fine di garantire che la misura si applichi senza soluzione di continuità rispetto all'autorizzazione di applicare delle aliquote ridotte di accisa concessa con decisione 2008/318/CE, la quale ha cessato di produrre effetti il 31 dicembre 2012, sarebbe opportuno che la presente decisone si applichi dal 1o gennaio 2013. L'applicazione senza interruzioni delle aliquote ridotte di accisa dovrebbe contribuire a garantire la certezza del diritto e non dovrebbe minare le legittime aspettative della popolazione delle zone ammissibili. Pertanto, sarebbe opportuno concedere l'autorizzazione per sei anni. Tale periodo di applicazione dovrebbe concedere alle autorità italiane tempo sufficiente per valutare l'effetto della misura sull'ambiente e dovrebbe altresì indicare la necessità di adottare in futuro misure di risparmio energetico più mirate, al fine di migliorare l'efficienza energetica e di garantire un effetto positivo sull'ambiente,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. L'Italia è autorizzata ad applicare un'aliquota di tassazione ridotta al gasolio e al GPL utilizzati per riscaldamento nelle seguenti zone geografiche svantaggiate:
a)
comuni che rientrano nella zona climatica F definita nel decreto del presidente della Repubblica 26 agosto 1993, n. 412;
b)
comuni che rientrano nella zona climatica E definita nel decreto del presidente della Repubblica 26 agosto 1993, n. 412;
c)
comuni della Sardegna e delle piccole isole, ossia tutte le isole italiane con eccezione della Sicilia.
2. Al fine di evitare compensazioni eccessive, la riduzione non è superiore ai costi di riscaldamento supplementari sostenuti nelle zone interessate. Nel caso particolare della Sardegna e delle piccole isole, la riduzione fiscale non fa diminuire il prezzo al di sotto del livello praticato sul continente per lo stesso combustibile.
3. L'aliquota ridotta è conforme agli obblighi stabiliti alla direttiva 2003/96/CE, in particolare rispetta i livelli minimi di tassazione di cui all'articolo 9 della stessa.
Articolo 2
L'ammissibilità delle zone geografiche di cui ai punti b) e c) dell'articolo 1, paragrafo 1 è subordinata all'indisponibilità di una rete di distribuzione del gas naturale nel comune.
Articolo 3
La presente decisione si applica dal 1o gennaio 2013 al 31 dicembre 2018.
Articolo 4
La Repubblica italiana è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 29 settembre 2014