ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 285/2014 НА КОМИСИЯТА
от 13 февруари 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти във връзка с прякото, значително и предвидимо въздействие на договори в рамките на Съюза и за предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (1), и по-специално член 4, параграф 4 и член 11, параграф 14, буква д) от него,
като има предвид, че:
(1)
поради съществуващото широко разнообразие от договори за извънборсови деривати следва да бъде възприет подход, който се основава на определени критерии, за определянето на обстоятелствата, при които договор за извънборсови деривати може да се счита, че оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, както и на случаите, в които е необходимо или уместно да се вземат мерки за предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията, произтичащи от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012.
(2)
Като се има предвид, че съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012 разпоредбите на посочения регламент се считат за изпълнени, когато поне един от контрагентите е установен в държава, за която Комисията е приела акт за изпълнение, деклариращ еквивалентност в съответствие с член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, тези регулаторни технически стандарти следва да се прилагат за договори, при които и двамата контрагенти са установени в трета държава, чиито правни, надзорни и правоприлагащи разпоредби все още не са декларирани като еквивалентни на изискванията, установени в посочения регламент.
(3)
Част от информацията за договорите, сключени от субекти от трета държава, продължава да бъде на разположение само на компетентните власти на третата държава. Ето защо компетентните органи от Съюза следва да си сътрудничат тясно с тези органи, за да се гарантира прилагането и изпълнението на съответните разпоредби.
(4)
За правилното разбиране на съответните технически стандарти е необходим технически термин, който следва да бъде определен.
(5)
Договори за извънборсови деривати, сключени от установени в трети държави лица, които са обхванати от гаранция, предоставена от установени в Съюза субекти, създават финансов риск за гаранта, установен в Съюза. Освен това, като се има предвид, че рискът зависи от размера на гаранцията, предоставена от финансовите контрагенти за обезпечаване на договори за извънборсови деривати, както и предвид взаимовръзките между финансовите контрагенти, съпоставени с нефинансови контрагенти, като оказващи пряко, значително и предвидимо въздействие в Съюза следва да бъдат разглеждани договори за извънборсови деривати, сключени от установени в трети държави лица, обезпечени с гаранция, надвишаваща определени количествени прагове и предоставена от установени в Съюза финансови контрагенти.
(6)
Финансовите контрагенти, установени в трети държави, могат да сключват договори за извънборсови деривати чрез свои клонове в Съюза. Като се има предвид влиянието на дейността на тези клонове на пазара на Съюза, следва да се счита, че договорите за извънборсови деривати, сключени между тези клонове в Съюза, имат пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза.
(7)
Договори за извънборсови деривати, сключени от определени контрагенти с основна цел избягване на прилагането на задължението за клиринг или на техниките за намаляване на риска, приложими за субекти, които биха били естествени партньори по договора, следва да се разглеждат като заобикалящи правилата и задълженията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012, тъй като възпрепятстват постигането на целта на този регламент, а именно - намаляване на кредитния риск от контрагента.
(8)
Договори за извънборсови деривати, които са част от договореност, чиито характеристики не се основат на бизнес логика или не са от търговско естество и чиято основна цел е заобикаляне на прилагането на Регламент (ЕС) № 648/2012, включително правила, свързани с условията на освобождаване, следва да се смятат за заобикалящи правилата и задълженията, установени в посочения регламент.
(9)
Ситуации, при които отделните компоненти на договореност са несъвместими с правната същност на договореността като цяло; при които договореността се реализира по начин, обикновено считан за несъвместим с общоприетото разбиране за разумно търговско поведение; при които договореност или поредица от договорености включват елементи, които неутрализират или анулират тяхното реципрочно икономическо естество; при които става въпрос за затворени кръгови сделки, следва да се разглеждат като индикатори на привидна договореност или привидна поредица от договорености.
(10)
Желателно е да бъдат предвидени технически стандарти, свързани с договори с пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, както и технически стандарти, свързани с предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията, предвидени в Регламент (ЕС) № 648/2012, в един инструмент, тъй като и двата вида технически стандарти се отнасят до задължението за клиринг и до техниките за редуциране на риска. Освен това те имат общи характеристики, като например тяхната приложимост към договори между контрагенти, които не изпълняват задължението за клиринг или за прилагане на техники за намаляване на риска, ако не са изпълнени условията на член 4, параграф 1, буква а), подточка v) и член 11, параграф 14, буква д) от Регламент (ЕС) № 648/2012, допълнително уточнени с настоящия регламент.
(11)
Като се има предвид, че засегнатите от тези регулаторни технически стандарти субекти от трети държави, чиито договори за извънборсови деривати отговарят на условията, посочени в тези регулаторни технически стандарти за определяне на въздействието като пряко, значително и предвидимо в рамките на Съюза, се нуждаят от време, за да се съобразят с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012, е целесъобразно прилагането на разпоредбите, съдържащи тези условия, да бъде забавено с шест месеца.
(12)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(13)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от същия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение:
„гаранция“ означава изрично документирано правно задължение на гарант за обезпечаване на плащанията към бенефициера на дължимите суми или на суми, които могат да станат дължими, по договори за извънборсови деривати, обхванати от тази гаранция и поети от гарантирания субект, в случай на неизпълнение, както е посочено в гаранцията, или в случай, че не е извършено плащане от гарантирания субект.
Член 2
Договори с пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза
1. Счита се, че даден договор за извънборсови деривати има пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, когато поне един субект от трета държава се ползва от гаранция, предоставена от установен в Съюза финансов контрагент, която покрива изцяло или частично неговото задължение, произтичащо от този договор за извънборсов дериват, в степен, при която гаранцията удовлетворява следните две условия:
а)
обхваща цялото задължение на субект от трета държава, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати за агрегирана условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, или покрива само част от задължението на субект от трета държава, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати за агрегирана условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, разделена на процента на покритото задължение;
б)
е най-малко равна на 5 % от сумата на текущите експозиции, както е определено в член 272, точка 17 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), по договори за извънборсови деривати на установения в Съюза финансов контрагент, който издава гаранцията.
Когато гаранцията се издава за максимален размер, който е под прага, посочен в буква а) от първата алинея, договорите, обхванати от тази гаранция, нямат пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, освен ако размерът на гаранцията се увеличава, в който случай в деня на увеличението отново се прави оценка на прякото, значително и предвидимо въздействие от договорите в рамките на Съюза от страна на гаранта по отношение на условията, посочени в букви а) и б) от първата алинея.
Когато задължението, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати, е под прага, посочен в буква а) от първата алинея, за такива договори не се счита, че оказват пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, дори когато максималният размер на гаранцията, покриваща това задължение, е равен или по-голям от прага, посочен в буква а) от първа алинея, дори когато е спазено условието, посочено в буква б) от първа алинея.
В случай на увеличение на задължението, произтичащо от договори за извънборсови деривати, или на намаляване на текущата експозиция, гарантът прави нова оценка на това дали са спазени условията, посочени в букви а) и б) от първа алинея. Такава оценка се прави съответно в деня на увеличението на задължението за условието по първа алинея, буква а) и на месечна база - за условието по първа алинея, буква б).
Договори за извънборсови деривати в рамките на обща условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, сключени преди издаването или увеличението на гаранция и впоследствие обхванати от гаранция, отговаряща на условията, определени в първа алинея, букви а) и б), се считат за оказващи пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза.
2. Смята се, че договор за извънборсови деривати оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, когато двата субекта, установени в трета държава, сключат договор за извънборсови деривати чрез клоновете си в Съюза и биха могли да бъдат определени като финансови контрагенти, ако бяха установени в Съюза.
Член 3
Случаи, в които е необходимо или уместно да се предотвратява заобикалянето на правилата или задълженията, предвидени в Регламент (ЕС) № 648/2012
1. Счита се, че договор за извънборсови деривати е разработен с цел заобикаляне на прилагането на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012, ако цялостно погледнато и предвид всички съпътстващи обстоятелства може да бъде счетено, че начинът, по който договорът е сключен, има основно за цел избягване на прилагането на разпоредбите на този регламент.
2. За целите на параграф 1 даден договор се счита, че има за основна цел избягване на прилагането на разпоредби на Регламент (ЕС) № 648/2012, ако основната цел на договореност или поредица от договорености, свързани с договора за извънборсови деривати, е да бъде заобиколен предметът, духът и предназначението на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012, които иначе биха се прилагали, включително когато става въпрос за част от привидна договореност, или привидна поредица от договорености.
За привидна договореност се счита такава договореност, на която същностно липсва бизнес логика, търговско съдържание или съответната икономическа обосновка и която се състои от какъвто и да било договор, сделка, схема, действие, операция, споразумение, помощ, уговорка, ангажимент, задължение или събитие. Договореността може да включва повече от един етап или една част.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2 се прилага от 10 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 февруари 2014 година.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 285/2014 DELLA COMMISSIONE
del 13 febbraio 2014
che integra il regolamento (UE) n. 648/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda le norme tecniche di regolamentazione relative ai contratti aventi un effetto diretto, rilevante e prevedibile nell’Unione e alla prevenzione dell’elusione delle norme e degli obblighi
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 648/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 4 luglio 2012, sugli strumenti derivati OTC, le controparti centrali e i repertori di dati sulle negoziazioni (1), in particolare l’articolo 4, paragrafo 4, e l’articolo 11, paragrafo 14, lettera e),
considerando quanto segue:
(1)
data l’ampia varietà di contratti derivati OTC, è opportuno adottare un approccio basato su criteri al fine di determinare se si può considerare che un contratto derivato OTC abbia un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione e i casi in cui sia necessario o opportuno evitare l’elusione delle norme e degli obblighi del regolamento (UE) n. 648/2012.
(2)
Dato che, ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 648/2012, le disposizioni di tale regolamento si considerano rispettate se almeno una delle controparti è stabilita in un paese per il quale la Commissione ha adottato un atto di esecuzione sull’equivalenza ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 648/2012, è opportuno che le presenti norme tecniche di regolamentazione si applichino ai contratti in cui entrambe le controparti sono stabilite in un paese terzo le cui disposizioni legislative, di vigilanza e in materia di controllo del rispetto della normativa non sono ancora state dichiarate equivalenti ai requisiti fissati in tale regolamento.
(3)
Talune informazioni su contratti conclusi da soggetti di paesi terzi sarebbero tuttavia a disposizione solo delle autorità competenti di paesi terzi. Pertanto le autorità competenti dell’Unione dovrebbero cooperare strettamente con tali autorità per garantire che le disposizioni pertinenti siano applicate e rispettate.
(4)
È opportuno definire i termini tecnici utilizzati nelle norme tecniche, onde garantirne la perfetta comprensione.
(5)
I contratti derivati OTC conclusi da soggetti stabiliti in paesi terzi coperti da una garanzia fornita da soggetti stabiliti nell’Unione creano un rischio finanziario per il garante stabilito nell’Unione. Inoltre, dato che il rischio dipenderebbe dalla portata della garanzia concessa da controparti finanziarie per coprire i contratti derivati OTC e date le interconnessioni tra le controparti finanziarie rispetto alle controparti non finanziarie, si dovrebbe considerare che solo i contratti derivati OTC conclusi da soggetti stabiliti in paesi terzi coperti da una garanzia che supera determinate soglie quantitative ed è fornita da controparti finanziarie stabilite nell’Unione abbiano un effetto diretto, rilevante e prevedibile nell’Unione.
(6)
Le controparti finanziarie stabilite in paesi terzi possono stipulare contratti derivati OTC tramite le loro succursali nell’Unione. Dato l’impatto dell’attività di tali succursali sul mercato dell’Unione, si dovrebbe considerare che i contratti derivati OTC conclusi tra di esse abbiano un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione.
(7)
È opportuno considerare che i contratti derivati OTC conclusi da specifiche controparti al fine precipuo di evitare l’applicazione dell’obbligo di compensazione o delle tecniche di attenuazione del rischio applicabili ai soggetti che sarebbero stati le controparti naturali del contratto eludano le norme e gli obblighi stabiliti dal regolamento (UE) n. 648/2012 in quanto ostacolano il conseguimento di un obiettivo di tale regolamento, vale a dire l’attenuazione del rischio di controparte.
(8)
Si dovrebbe considerare che i contratti derivati OTC facenti parte di un accordo le cui caratteristiche non sono legate a motivazioni o finalità di carattere commerciale e avente come finalità principale l’elusione del regolamento (UE) n. 648/2012, incluse le disposizioni concernenti le condizioni di esenzione, eludono le norme e gli obblighi previsti da tale regolamento.
(9)
Le situazioni in cui i singoli elementi dell’accordo sono in contrasto con la sostanza giuridica dell’accordo nel suo insieme, in cui l’accordo è eseguito in un modo che sarebbe anormale in caso di comportamento commerciale ragionevole, in cui l’accordo o la serie di accordi includono elementi che hanno l’effetto di controbilanciare o vanificare la reciproca sostanza economica oppure in cui le operazioni sono di natura circolare dovrebbero essere considerate indici di un accordo di puro artificio o di una serie di accordi di puro artificio.
(10)
È auspicabile riunire le norme tecniche relative ai contratti aventi un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione e le norme tecniche relative alla prevenzione dell’elusione di regole e obblighi previste nel regolamento (UE) n. 648/2012 in un unico strumento, in quanto entrambe le serie di norme tecniche riguardano l’obbligo di compensazione e le tecniche di attenuazione del rischio. Esse presentano inoltre caratteristiche comuni quali la loro applicazione ai contratti le cui controparti non sarebbero soggette all’obbligo di compensazione o alle tecniche di attenuazione del rischio se le condizioni dell’articolo 4, paragrafo 1, lettera a), punto v), e dell’articolo 11, paragrafo 14, lettera e), del regolamento (UE) n. 648/2012 specificate ulteriormente dal presente regolamento non fossero rispettate.
(11)
Dato che i soggetti di paesi terzi interessati dalle presenti norme tecniche di regolamentazione hanno bisogno di tempo al fine di conformarsi ai requisiti del regolamento (UE) n. 648/2012 se i loro contratti derivati OTC soddisfano le condizioni previste in tali norme per essere considerati dotati di un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione, è opportuno ritardare di sei mesi l’applicazione della disposizione che contiene tali condizioni.
(12)
Il presente regolamento si basa sui progetti di norme tecniche di regolamentazione presentati alla Commissione dall’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati.
(13)
A norma dell’articolo 10 del regolamento (UE) n. 1095/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (2), l’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati ha effettuato consultazioni pubbliche sui progetti di norme tecniche di regolamentazione, ne ha analizzato i potenziali costi e benefici e ha chiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore degli strumenti finanziari e dei mercati istituito dall’articolo 37 dello stesso regolamento,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per
«garanzia»: obbligo giuridico esplicitamente documentato di un garante di coprire i pagamenti degli importi dovuti al beneficiario, o che potrebbero divenire esigibili, in applicazione dei contratti derivati OTC coperti dalla garanzia e conclusi dal soggetto garantito se vi è inadempimento, come definito nella garanzia, o quando il soggetto garantito non ha effettuato alcun pagamento.
Articolo 2
Contratti aventi un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione
1. Si considera che un contratto derivato OTC abbia un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione quando almeno un soggetto di un paese terzo beneficia di una garanzia fornita da una controparte finanziaria stabilita nell’Unione che copre la totalità o una parte della passività derivante da tale contratto derivato OTC, nella misura in cui la garanzia soddisfi entrambe le condizioni seguenti:
a)
deve coprire l’intera passività di un soggetto di un paese terzo derivante da uno o più contratti derivati OTC per un ammontare nozionale aggregato di almeno 8 miliardi di EUR, ovvero l’importo equivalente nella pertinente valuta estera, o deve coprire solo una parte della passività di un soggetto di un paese terzo derivante da uno o più contratti derivati OTC per un ammontare nozionale aggregato di almeno 8 miliardi di EUR, ovvero l’importo equivalente nella pertinente valuta estera, diviso per la percentuale della passività coperta;
b)
deve essere pari ad almeno il 5 per cento della somma delle esposizioni correnti, quali definite all’articolo 272, punto 17, del regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (3), per i contratti derivati OTC della controparte finanziaria stabilita nell’Unione che emette la garanzia.
Quando la garanzia è emessa per un importo massimo che risulta inferiore alla soglia di cui al primo comma, lettera a), i contratti coperti da tale garanzia non hanno un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione, a meno che l’importo della garanzia venga aumentato, nel qual caso l’effetto diretto, rilevante e prevedibile dei contratti all’interno dell’Unione è rivalutato dal garante il giorno dell’aumento con riferimento alle condizioni di cui al primo comma, lettere a) e b).
Se la passività risultante da uno o più contratti derivati OTC è inferiore alla soglia di cui al primo comma, lettera a), tali contratti sono privi di effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione, anche se l’importo massimo della garanzia relativa a tale passività è pari o superiore alla soglia di cui al primo comma, lettera a), e anche quando la condizione di cui al primo comma, lettera b), è soddisfatta.
In caso di incremento della passività risultante dai contratti derivati OTC o di diminuzione dell’esposizione corrente, il garante rivaluta se le condizioni di cui al primo comma, lettere a) e b), sono soddisfatte. Tale valutazione è fatta rispettivamente il giorno dell’aumento della passività per la condizione di cui al primo comma, lettera a), e mensilmente per la condizione di cui al primo comma, lettera b).
I contratti derivati OTC per un ammontare nozionale aggregato di almeno 8 miliardi di EUR, ovvero l’importo equivalente nella pertinente valuta estera, conclusi prima dell’emissione o dell’aumento di una garanzia, e successivamente coperti da una garanzia che soddisfa le condizioni di cui al primo comma, lettere a) e b), sono considerati dotati di un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione.
2. Si considera che un contratto derivato OTC abbia un effetto diretto, rilevante e prevedibile all’interno dell’Unione quando i due soggetti stabiliti in un paese terzo concludono il contratto derivato OTC tramite le proprie succursali nell’Unione e sarebbero considerati controparti finanziarie se fossero stabiliti nell’Unione.
Articolo 3
Casi in cui è necessario od opportuno evitare l’elusione delle norme o degli obblighi del regolamento (UE) n. 648/2012
1. Si considera che un contratto derivato OTC sia stato concepito per eludere l’applicazione di disposizioni del regolamento (UE) n. 648/2012, se il modo in cui tale contratto è stato concluso è considerato, nel suo complesso e tenuto conto di tutte le circostanze, come avente lo scopo principale di eludere l’applicazione di disposizioni di tale regolamento.
2. Ai fini dell’applicazione del paragrafo 1, si considera che un contratto abbia l’obiettivo primario di eludere l’applicazione di disposizioni del regolamento (UE) n. 648/2012 se l’obiettivo primario di un accordo o di una serie di accordi relativi al contratto derivato OTC è vanificare l’oggetto, lo spirito e la finalità di qualsiasi disposizione del regolamento (UE) n. 648/2012 che altrimenti si applicherebbe, compresi i casi in cui esso è parte di un accordo di puro artificio o di una serie di accordi di puro artificio.
Un accordo che intrinsecamente manca di motivazioni commerciali, sostanza commerciale o giustificazione economica pertinente ed è costituito da un contratto, una transazione, un regime, un’azione, un’operazione, un accordo, una sovvenzione, un’intesa, una promessa, un impegno o un evento è considerato una costruzione di puro artificio. La costruzione può comprendere più di una misura (step) o di una parte.
Articolo 4
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
L’articolo 2 si applica a decorrere dal 10 ottobre 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 13 febbraio 2014