РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/171 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2015 година
относно някои аспекти на процедурата за лицензиране на железопътни предприятия
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. за създаване на единно европейско железопътно пространство (1), и по-специално член 17, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Препоръката на Комисията от 7 април 2004 г. относно използването на общ европейски формат за лицензионните документи, издавани в съответствие с Директива 95/18/ЕО относно лицензирането на железопътните предприятия (2) бе препоръчано да се използва стандартен формат за лицензионните документи, издавани от националните лицензиращи органи.
(2)
В съответствие с член 23 от Директива 2012/34/ЕС издаваните от националните лицензиращи органи лицензи са валидни за цялата територия на ЕС. Националните лицензиращи органи следва да информират Европейската железопътна агенция за издадените лицензи, лицензите със спряно действие, отнетите или изменените лицензи, а Европейската железопътна агенция следва съответно да уведомява останалите държави членки. Използването на общ образец за лиценза би улеснило работата на националните лицензиращи органи и на Европейската железопътна агенция и би осигурило по-лесен достъп до информация за лицензите, по-специално на лицензиращите органи на други държави членки и на управителите на инфраструктура.
(3)
Цялата необходима информация, удостоверяваща че дадено железопътно предприятие е редовно лицензирано за определен вид железопътни транспортни услуги, може да бъде събрана в стандартизиран документ. Стандартният образец за лицензионен документ би улеснил публикуването на цялата съответна информация относно лицензите на уебсайта на Европейската железопътна агенция. В бъдеще би могло стандартният формат да бъде изменян в зависимост от опита при неговото използване и от възникването на потребности за допълнителна информация относно лицензите.
(4)
Възможно е условията, при които могат да бъдат изпълнени изискванията по член 22 от Директива 2012/34/ЕС във връзка с покритието на гражданската отговорност, да се различават в различните държави членки, в зависимост от националното законодателство. Данните, че железопътното предприятие е в съответствие с тези национални изисквания, следва да бъдат представени в приложение към лицензионния документ. За тази цел следва да се използва стандартният образец за това приложение. В случай че железопътното предприятие желае да изпълнява своите дейности в две или повече държави членки, покритието на гражданската отговорност във всяка от тези държави членки следва да бъде посочено в допълнително приложение, издадено от лицензиращия орган в съответната допълнителна държава членка, където железопътното предприятие желае да оперира.
(5)
Лицензиращите органи биха могли да намаляват своите административни разходи, размера на лицензионните такси и времето за вземане на решение по заявленията за лиценз, ако бързо обменят необходимите данни с други органи и други публични или частни институции.
(6)
Поради малката степен на промени в пазара в някои държави членки не се вземат лицензионни решения в течение на една или повече последователни години. В същото време високите такси биха могли да представляват препятствие за навлизането на железопътни предприятия на пазара.
(7)
Кандидатстващите за нов лиценз железопътни предприятия следва да са поставени при не по-малко благоприятни условия в сравнение със железопътните предприятия, които вече оперират на пазара.
(8)
Следва да бъдат намалени излишните административни натоварвания, налагани върху лицензиращите органи и предприятията, като стриктно се ограничат изискванията във връзка с условията, определени в Директива 2012/34/ЕС.
(9)
Лицензиращите органи не са длъжни да изискват лицензионна такса от железопътните предприятия. При все това, държавите членки могат да решат да налагат такава такса за дейностите, извършвани от лицензиращите органи при проучването на заявленията. В такъв случай лицензионната такса следва да бъде недискриминационна, да се събира реално от всички кандидатстващи за лиценз предприятия и да се базира на действителното работно натоварване на лицензиращия орган. Ако лицензионната такса надхвърля 5 000 EUR, лицензиращият орган следва да посочи в известието за плащане на таксата броя на изразходваните човекочасове и на направените разходи.
(10)
В опит да бъдат създадени равноправни условия за железопътните предприятия с Директива 2012/34/ЕС бяха отменени някои разпоредби, които не са съвместими със засилване на пазарните условия, и се изисква железопътните предприятия да бъдат застраховани или да имат адекватни гаранции при пазарни условия. Лицензиращите органи следва да бъдат приканени да проверяват, съвместно с други органи на държавите членки, прилагането на така ревизираните условия.
(11)
Предоставянето на лиценз на железопътно предприятие не трябва да зависи от това дали предприятието притежава сертификат за безопасност по член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3).
(12)
Новите железопътни предприятия имат критично важно значение за конкуренцията, но те биха могли да имат практически трудности при представянето на документация за тяхната финансова стабилност, даваща възможност за реалистични допускания за период от 12 месеца напред, в съответствие с член 20, параграфи 1 и 2 от Директива 2012/34/ЕС. Докато по отношение на някои по-малки въздушни превозвачи законодателите на ЕС са предвидили възможност за опростено доказване съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), по отношение на кандидатстващите за лиценз железопътни предприятия при процедурата за издаване на лиценз тези практически трудности могат да бъдат взети предвид чрез облекчаване на процедурата за доказване на финансова стабилност.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 62, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент са формулирани подробни указания за използването на общ образец за лицензионния документ. Освен това, в регламента са определени и някои аспекти на процедурата за предоставяне на лиценз.
Член 2
Определения
За целите по настоящия регламент „лицензионен документ“ означава попълненият и надлежно подписан общ образец, определен в приложение I и приложение II към настоящия регламент, който се подава в Европейската железопътна агенция.
Член 3
Употребата на общия образец за лицензионен документ
1. При издаването на лицензи съгласно глава III от Директива 2012/34/ЕС трябва да бъде използван стандартният формат, определен в приложение I и приложение II към настоящия регламент.
В случай на издаване на нов лиценз лицензиращият орган определя ЕО нотификационен номер на лиценза в съответствие с хармонизираната система за номериране, наречена Европейски идентификационен номер (EIN), както е зададена в допълнение 2 към Решение 2007/756/ЕО на Комисията (5).
Всеки път когато се издава лиценз или се изменя лиценз по начин, засягащ лицензионния документ, или се спира действието на лиценз, или той се отнема, или се заменя с временен лиценз, лицензиращият орган издава лицензионен документ въз основа на горепосочения формат.
2. Лицензиращите органи съответно уведомяват Европейската железопътна агенция в съответствие с член 24, параграф 8 от Директива 2012/34/ЕС, като предоставят копие на лицензионния документ в съответствие с договорения между тях комуникационен протокол.
3. Информацията относно финансовото покритие на гражданската отговорност по член 22 от Директива 2012/34/ЕС се посочва в приложението към лицензионния документ, като се използва стандартният формат, определен в приложение II към настоящия регламент. Приложението към лицензионния документ се прилага от издаващия лиценза орган. Номерът на това приложение трябва да е номер едно (1).
4. Чрез информацията, дадена в приложенията за отговорността, определена в приложение II към настоящия регламент, лицензиращият орган в дадена държава членка или даден управител на инфраструктура може да провери дали покритието на гражданската отговорност, направено от съответното железопътно предприятие и одобрено от други лицензиращи органи, е достатъчно в тази държава членка. Ако лицензиращият орган прецени, че размерът на покритието е недостатъчен, той може да поиска от железопътното предприятие да осигури допълнително покритие. Железопътното предприятие е длъжно да предостави на лицензиращия орган изискваната информация за неговото покритие.
5. След като лицензиращият орган бъде удовлетворен по отношение на покритието, той съответно информира Европейската железопътна агенция като актуализира съществуващо приложение, изпратено от лицензиращ орган на същата държава членка, или като добави следващо приложение към лиценза, като за тази цел използва стандартния формат съгласно приложение II към настоящия регламент и означи съответното приложение със следващия пореден номер (2, 3, 4 и т.н.).
6. Във всяко приложение, отнасящо се за отговорността, се посочват сумата, обхватът - например географският обхват или видът на услугите, началната дата и, ако е приложимо, крайната дата на покритието. Във всяко приложение се посочва нотификационният номер на лиценза, за да има ясна връзка с лицензираното железопътно предприятие. Ако бъде информиран за промяна в покритието за гражданската отговорност, лицензиращият орган издава актуализирано приложение и го изпраща на Европейската железопътна агенция.
Член 4
Лицензионни такси
Държавите членки могат да изискват лицензионна такса за прегледа на всяко заявление. Лицензионните такси трябва да се начисляват по недискриминиращ начин.
Член 5
Някои аспекти във връзка с изискванията за покритие на гражданската отговорност и адекватни гаранции
1. Лицензиращият орган публикува минимално изискваните равнища на покритието, включително в случай че размерът на този вид покритие е определен в националното законодателство.
2. Лицензиращият орган не може да изисква влизане на покритието в сила преди железопътното предприятие да започне своите влакови операции.
3. Най-късно до 25 август 2015 г. издалият лиценза лицензиращ орган трябва да изиска от всички лицензирани железопътни предприятия данни за равнището и обхвата на тяхното съществуващо покритие за отговорността в случай на произшествия освен ако те не са сключили застраховка или лицензиращият орган вече има тази информация. Също така лицензиращият орган може да изисква от железопътните предприятия съответни данни, в случай че се съмнява дали тяхното покритие съответства на изискванията по член 22 от Директива 2012/34/ЕС.
4. Ако предприятието вместо да докаже, че е адекватно застраховано, изясни че разполага с адекватни гаранции в ролята на покритие, лицензиращият орган трябва, ако е уместно след консултация с регулаторния орган, да проучи дали условията, при които предприятието е получило такива гаранции, съответстват на пазарните условия, които биха били получени от всяко друго предприятие със същото равнище на финансово състояние и рискова експозиция.
5. Ако лицензиращият орган спре действието на лиценз съгласно член 24, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС или предостави временен лиценз съгласно член 24, параграф 3 от цитираната директива, той трябва съответно да информира всички останали компетентни органи, посочени в Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета (6), за които знае, че съответното железопътно предприятие е договорило с тях изпълнението на услуги. Ако лицензиращият орган има съмнения по отношение на съответствието на гаранциите за покриване на отговорности с правилата на ЕС относно държавната помощ, той може да изпрати необходимата информация на органите, отговарящи за контрола на прилагането на правилата за държавната помощ.
Член 6
Връзка със сертификатите за безопасност
1. Предоставянето на лиценз не може да зависи от това дали съответното предприятие има сертификат за безопасност по член 10 от Директива 2004/49/ЕО.
2. Ако предприятието притежава сертификат за безопасност, лицензиращият орган не проверява при предоставянето на лиценз изискванията за сертификат за безопасност.
Член 7
Някои аспекти на процедурата за предоставяне на лиценз
1. В срок от един месец след получаването на съответно заявление, лицензиращият орган или информира предприятието, че документацията е пълна, или иска допълнителна информация. При изключителни обстоятелства този срок може да бъде удължен с две седмици, за което предприятието трябва да бъде съответно информирано. В срок от максимум един месец след като бъде получена допълнителната информация, лицензиращият орган информира предприятието дали документацията е пълна.
2. Лицензиращият орган може да изисква наличието само на такива документи, които са посочени в глава III от Директива 2012/34/ЕС, или се изискват съгласно националното законодателство. Също така, лицензиращият орган трябва да публикува списък на всички необходими документи и тяхното съдържание и не може да изисква от предприятията каквито и да са допълнителни документи. Ако списъкът е актуализиран и новият списък е публикуван, предприятията все още могат да се съобразяват с предходния списък по отношение на заявленията, подадени преди актуализацията.
3. По отношение на предприятия с годишни приходи от железопътни транспортни дейности под 5 милиона евро лицензиращият орган би могъл да смята за изпълнено изискването по отношение на способността на предприятието да посрещне своите действителни и потенциални задължения за период от 12 месеца от началото на работата в съответствие с член 20, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС, ако предприятието може да докаже, че неговият нетен капитал е поне 100 000 EUR, или възлиза на сума, съгласувана с регулаторния орган. Лицензиращият орган публикува размера на тази сума.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 16 юни 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2015 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2015/171 DELLA COMMISSIONE
del 4 febbraio 2015
su taluni aspetti della procedura per il rilascio di licenze alle imprese ferroviarie
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2012/34/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 novembre 2012, che istituisce uno spazio ferroviario europeo unico (1), in particolare l'articolo 17, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1)
La raccomandazione della Commissione, del 7 aprile 2004, sull'uso di un formato comune europeo per le licenze rilasciate in conformità alla direttiva 95/18/CE del Consiglio relativa alle licenze delle imprese ferroviarie (2) raccomandava l'uso di un formato normalizzato per le licenze rilasciate dalle autorità nazionali preposte al rilascio delle licenze.
(2)
A norma dell'articolo 23 della direttiva 2012/34/UE le licenze rilasciate dalle autorità nazionali preposte al rilascio delle licenze sono valide in tutto il territorio dell'Unione. Le autorità nazionali preposte al rilascio delle licenze dovrebbero informare l'Agenzia ferroviaria europea delle licenze rilasciate, sospese, revocate o modificate e quest'ultima dovrebbe informarne gli altri Stati membri. Un modello comune di licenza agevolerebbe il lavoro delle autorità nazionali preposte al rilascio delle licenze e dell'Agenzia ferroviaria europea e faciliterebbe l'accesso di tutte le parti interessate alle informazioni sulle licenze, in particolare le autorità preposte al rilascio delle licenze degli altri Stati membri e i gestori dell'infrastruttura.
(3)
Tutte le informazioni necessarie che confermano che a una determinata impresa ferroviaria è stata rilasciata regolare licenza per una specifica tipologia di servizi di trasporto ferroviario possono essere contenute in un documento normalizzato. Il modello normalizzato di licenza agevolerebbe la pubblicazione di tutte le informazioni sulle licenze sul sito web dell'Agenzia ferroviaria europea. Il formato normalizzato potrebbe essere modificato in futuro, in base all'esperienza acquisita con il suo utilizzo e all'evolversi delle richieste di ulteriori informazioni sulle licenze.
(4)
Le condizioni alle quali è possibile soddisfare i requisiti di cui all'articolo 22 della direttiva 2012/34/UE in materia di copertura per la responsabilità civile possono variare da uno Stato membro all'altro in base alle legislazioni nazionali. La prova del fatto che l'impresa ferroviaria soddisfa i requisiti nazionali dovrebbe essere indicata in un allegato alla licenza. A questo scopo dovrebbe essere utilizzato il modello normalizzato per detto allegato. Nel caso in cui l'impresa ferroviaria intenda esercitare le proprie attività in due o più Stati membri, la copertura della responsabilità civile, per ciascuno di questi Stati membri dovrebbe essere indicata in un altro allegato fornito dall'autorità preposta al rilascio delle licenze nell'ulteriore Stato membro in cui l'impresa ferroviaria intende operare.
(5)
Se scambiano rapidamente le informazioni necessarie con altre autorità e altri enti pubblici o privati, le autorità preposte al rilascio delle licenze possono ridurre i propri costi amministrativi, il livello dei diritti di licenza e i tempi necessari a decidere in merito a una richiesta di licenza.
(6)
A causa delle scarse variazioni nel mercato, in alcuni Stati membri non sono state prese decisioni relative alle licenze per uno o più anni consecutivi. Al contempo, i diritti elevati possono rappresentare un ostacolo all'ingresso sul mercato delle imprese ferroviarie.
(7)
Le imprese ferroviarie che chiedono il rilascio di una nuova licenza non dovrebbero incontrare condizioni meno favorevoli rispetto alle imprese ferroviarie già presenti sul mercato.
(8)
È opportuno ridurre gli oneri amministrativi inutili imposti alle autorità preposte al rilascio delle licenze e alle imprese, limitando rigorosamente i requisiti alle condizioni previste dalla direttiva 2012/34/UE.
(9)
Le autorità preposte al rilascio delle licenze non hanno alcun obbligo di richiedere diritti di licenza a un'impresa ferroviaria. Tuttavia gli Stati membri possono decidere di imporre detti diritti per il lavoro svolto dalle autorità preposte al rilascio delle licenze per l'esame della domanda. In tal caso il diritto di licenza dovrebbe essere non discriminatorio, effettivamente applicato a tutte le imprese che richiedono il rilascio di una licenza e fissato sulla base dell'effettivo carico di lavoro dell'autorità preposta al rilascio delle licenze. Se i diritti di licenza superano i 5 000 EUR, l'autorità preposta al rilascio delle licenze stabilisce il numero di ore di lavoro impiegate e le spese nella nota di pagamento relativa ai diritti.
(10)
Nel tentativo di creare eque condizioni di concorrenza tra le imprese ferroviarie, la direttiva 2012/34/UE ha abrogato alcune disposizioni che non sono compatibili con un miglioramento delle condizioni di mercato, secondo le quali le imprese ferroviarie sono tenute a essere assicurate o a disporre di adeguate garanzie a condizioni di mercato. Le autorità preposte alla concessione delle licenze dovrebbero essere invitate a verificare l'attuazione delle condizioni modificate in cooperazione con le altre autorità degli Stati membri.
(11)
Il rilascio di una licenza a un'impresa ferroviaria non dovrebbe essere condizionato al possesso da parte di quest'ultima del certificato di sicurezza di cui all'articolo 10 della direttiva 2004/49/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (3).
(12)
Le nuove imprese ferroviarie sono essenziali per la concorrenza, ma possono incontrare difficoltà di ordine pratico nel documentare la propria capacità finanziaria che consente loro di stabilire presupposti realistici per un periodo di 12 mesi in futuro a norma dell'articolo 20, paragrafi 1 e 2, della direttiva 2012/34/UE. Dato che i legislatori dell'UE hanno previsto la possibilità di una dimostrazione semplificata per determinati vettori aerei di piccole dimensioni a norma dell'articolo 5, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1008/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (4), la procedura per il rilascio di una licenza può tenere conto di tali difficoltà pratiche, semplificando la dimostrazione della capacità finanziaria delle imprese ferroviarie che richiedono una licenza.
(13)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato istituito in conformità all'articolo 62, paragrafo 1, della direttiva 2012/34/CE,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce i dettagli in merito all'utilizzo di un modello comune di licenza. Esso stabilisce anche alcuni aspetti della procedura per il rilascio di una licenza.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento, per «licenza» si intende il modello comune completato e debitamente firmato, quale stabilito negli allegati I e II del presente regolamento, da presentare all'Agenzia ferroviaria europea.
Articolo 3
Uso del modello comune di licenza
1. Le licenze rilasciate in conformità alle disposizioni del capo III della direttiva 2012/34/UE utilizzano il formato normalizzato di cui agli allegati I e II del presente regolamento.
Nel caso in cui sia rilasciata una nuova licenza, l'autorità preposta al rilascio delle licenze attribuisce il numero CE di notifica della licenza in conformità al sistema armonizzato di numerazione, denominato numero di identificazione europeo (NIE), come stabilito nell'appendice 2 della decisione 2007/756/CE della Commissione (5).
Ogni volta che una licenza è rilasciata, modificata in modo rilevante, sospesa, revocata o sostituita da una licenza temporanea, l'autorità preposta al rilascio delle licenze stabilisce una licenza sulla base di questo formato
2. Ai sensi dell'articolo 24, paragrafo 8, della direttiva 2012/34/UE le autorità preposte al rilascio delle licenze informano l'Agenzia ferroviaria europea, fornendo una copia della licenza, come stabilito nel protocollo di comunicazione tra loro concordato.
3. Le informazioni concernenti la copertura finanziaria per responsabilità civile di cui all'articolo 22 della direttiva 2012/34/UE devono essere indicate nell'allegato della licenza, utilizzando il formato normalizzato di cui all'allegato II del presente regolamento. L'autorità preposta al rilascio delle licenze acclude un allegato alla licenza. All'allegato viene attribuito il numero uno (1).
4. Tramite le informazioni fornite negli allegati relativi alla responsabilità, come stabilito nell'allegato II del presente regolamento l'autorità preposta al rilascio delle licenze in un determinato Stato membro o un gestore dell'infrastruttura possono controllare se la copertura della responsabilità civile adottata dall'impresa ferroviaria e approvata dalle altre autorità preposte al rilascio delle licenze è sufficiente in quello specifico Stato membro. Qualora ritenga che il livello di copertura sia insufficiente, l'autorità preposta al rilascio delle licenze può chiedere all'impresa ferroviaria di sottoscrivere una copertura supplementare. L'impresa ferroviaria fornisce all'autorità preposta al rilascio delle licenze le informazioni richieste in merito alla propria copertura.
5. Quando ritiene consona la copertura, l'autorità preposta al rilascio delle licenze ne informa l'Agenzia ferroviaria europea mediante l'aggiornamento di un allegato esistente trasmesso da un'autorità preposta al rilascio delle licenze del medesimo Stato membro o l'aggiunta di un altro allegato alla licenza, utilizzando il formato normalizzato del presente allegato II e attribuendo un numero progressivo (2, 3, 4 ecc.) a tale allegato.
6. Ciascun allegato relativo alla responsabilità indica l'importo, l'ambito di applicazione, ossia l'ambito di applicazione geografico o il tipo di servizi, nonché la data d'inizio e, se del caso, di scadenza della copertura. Il numero di notifica della licenza è indicato in ciascun allegato per stabilire un nesso chiaro con l'impresa ferroviaria titolare di licenza. L'autorità preposta al rilascio delle licenze prevede un aggiornamento dell'allegato, nel momento in cui è informata di una modifica alla copertura della responsabilità civile, e trasmette l'allegato dell'Agenzia ferroviaria europea.
Articolo 4
Diritti di licenza
Gli Stati membri possono prevedere diritti di licenza per l'esame di ciascuna domanda. I diritti di licenza si applicano senza discriminazioni.
Articolo 5
Determinati aspetti relativi ai requisiti in materia di copertura per la responsabilità civile
1. L'autorità preposta al rilascio delle licenze pubblica i livelli minimi obbligatori di copertura, anche se l'importo di tale copertura è previsto dalla normativa nazionale.
2. L'autorità preposta al rilascio delle licenze non può chiedere che una copertura prenda effetto prima che l'impresa ferroviaria inizi le proprie operazioni ferroviarie.
3. Entro il 25 agosto 2015, l'autorità preposta che ha rilasciato la licenza chiede a tutte le imprese ferroviarie titolari di licenza di dimostrare il livello e la portata della loro copertura relativa alla responsabilità civile in caso di incidenti, a meno che queste ultime abbiano stipulato una polizza assicurativa o l'autorità disponga già di tale informazione. L'autorità può anche chiedere tale dimostrazione alle imprese ferroviarie qualora dubiti che la loro copertura soddisfi i requisiti di cui all'articolo 22 della direttiva 2012/34/UE.
4. Se l'impresa non dimostra di essere adeguatamente assicurata, ma di godere delle debite garanzie di copertura, l'autorità preposta al rilascio delle licenze, se necessario previa consultazione dell'organismo di regolamentazione, verifica se le condizioni alle quali l'impresa ha ottenuto tali garanzie corrispondono alle condizioni di mercato che sarebbero state ottenute da qualsiasi altra impresa con lo stesso livello di idoneità finanziaria ed esposizione al rischio.
5. Se l'autorità preposta al rilascio delle licenze sospende la licenza a norma dell'articolo 24, paragrafo 1, della direttiva 2012/34/UE o concede una licenza temporanea a norma dell'articolo 24, paragrafo 3, di detta direttiva, ne informa le altre autorità competenti di cui al regolamento (CE) n. 1370/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio (6), a cui è risaputo che l'impresa ferroviaria ha appaltato dei servizi. Se dubita della compatibilità delle garanzie a copertura delle responsabilità con le norme dell'Unione in materia di aiuti di Stato, l'autorità preposta al rilascio delle licenze può trasmettere le informazioni necessarie alle autorità competenti per il controllo di tali norme in materia di aiuti di Stato.
Articolo 6
Relazione con i certificati di sicurezza
1. La concessione di una licenza non può dipendere dall'impresa che detiene un certificato di sicurezza di cui all'articolo 10 della direttiva 2004/49/CE.
2. Se un'impresa detiene un certificato di sicurezza, l'autorità preposta al rilascio delle licenze non verifica i requisiti di tale certificato al momento del rilascio della licenza.
Articolo 7
Determinati aspetti della procedura per il rilascio di una licenza
1. Entro un mese dal ricevimento della domanda, l'autorità preposta al rilascio delle licenze comunica all'impresa che il fascicolo è completo o chiede informazioni supplementari. Tale termine può essere prorogato di due settimane in circostanze eccezionali e l'impresa deve esserne informata. Una volta ricevute le informazioni supplementari, l'autorità preposta al rilascio delle licenze comunica entro un mese all'impresa se il fascicolo è completo.
2. L'autorità preposta al rilascio delle licenze può richiedere solo i documenti di cui al capo III della direttiva 2012/34/UE o previsti dalla legislazione nazionale. L'autorità preposta al rilascio delle licenze pubblica un elenco di tutti i documenti e del loro contenuto e non richiede ulteriori documenti alle imprese. In caso di aggiornamento e pubblicazione dell'elenco, le imprese possono ancora far riferimento al precedente elenco per le domande da essi presentate prima dell'aggiornamento.
3. Nel caso di imprese con entrate annue derivanti da attività di trasporto ferroviario inferiori a 5 milioni di EUR, l'autorità preposta al rilascio delle licenze può prendere in considerazione il requisito relativo alla sua capacità di rispettare gli impegni effettivi e potenziali per un periodo di 12 mesi a decorrere dall'inizio delle operazioni in conformità all'articolo 20, paragrafo 1, della direttiva 2012/34/UE, se l'impresa può dimostrare che il suo capitale netto è pari ad almeno 100 000 EUR o a un importo concordato con l'organismo di regolamentazione. L'autorità preposta al rilascio delle licenze pubblica tale importo.
Articolo 8
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento si applica a decorrere da 16 giugno 2015.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 4 febbraio 2015