РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 229/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 г.
за определяне на специфични мерки в областта на селското стопанство по отношение на малките острови в Егейско море и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Специфични мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на трудностите, причинени от особеното географско положение на малките острови в Егейско море, са установени с Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета (3). Тези мерки се прилагат на практика чрез програма за подкрепа, която представлява основен инструмент за снабдяването на тези острови със селскостопански продукти и за подпомагането на местното селскостопанско производство. С оглед на необходимостта от актуализиране на настоящите мерки, включително вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон, е необходимо Регламент (ЕО) № 1405/2006 да бъде отменен и заменен с нов регламент.
(2)
Следва да се посочат основните цели, за постигането на които допринася режимът за насърчаване на малките острови в Егейско море.
(3)
Необходимо е също така да се уточни съдържанието на програмата за подкрепа на малките острови в Егейско море („програма за подкрепа“), която в съответствие с принципа на субсидиарност Гърция следва да установи на най-подходящо географско равнище и да представи на Комисията за одобрение.
(4)
За да се постигнат по-ефективно целите на режима за насърчаване на малките острови в Егейско море, програмата следва да включва мерки за осигуряване на снабдяването със селскостопански продукти, както и за запазването и развитието на местното селскостопанско производство. Необходимо е хармонизиране на ниво програмиране и системен подход на партньорство между Комисията и Гърция. Комисията следва да приеме процедури и показатели, които да гарантират безпроблемното прилагане и адекватно наблюдение на програмата.
(5)
В съответствие с принципа на субсидиарност и от съображения за гъвкавост, които са в основата на програмния подход, приет за режима по отношение на малките острови в Егейско море, определените от Гърция органи могат да предлагат изменения в програмата, за да я адаптират към действителната ситуация на тези острови. За тази цел следва да бъде насърчавано по-значителното участие от страна на компетентните местни и регионални органи и други заинтересовани страни. Аналогично, процедурата за изменение на програмата следва да е съобразена със степента на значимост на всеки вид изменение.
(6)
Особеното географско положение на някои от малките острови в Егейско море налага допълнителни разходи за транспорт при снабдяването с продукти от основно значение за консумация от човека, за преработка или като производствени суровини за селското стопанство. Освен това други обективни фактори, произтичащи от островния характер и отдалечеността от пазарите, налагат на икономическите оператори и производителите от тези острови в Егейско море допълнителни ограничения, които сериозно възпрепятстват тяхната дейност. В някои случаи операторите и производителите страдат двойно поради островния характер, тъй като доставките се извършват през други острови. Тези затруднения могат да бъдат облекчени чрез намаляване на цените на посочените продукти от основно значение. Следователно за да се гарантира снабдяването на малките острови в Егейско море и да се компенсират допълнителните разходи, възникващи поради островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите на тези острови, е уместно да бъде въведен специфичен режим на снабдяване.
(7)
Проблемите на малките острови в Егейско море се засилват още повече от малката им площ. За да се гарантира ефикасността на предвижданите мерки, тези мерки следва да се прилагат за всички острови в Егейско море, с изключение на Крит и Евбея.
(8)
За да се постигне целта за понижаване на цените на малките острови в Егейско море, като се намаляват допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите, и същевременно се поддържа конкурентоспособността на продуктите от Съюза, е необходимо да се отпускат помощи за доставката на продукти от Съюза на малките острови в Егейско море. В тези помощи следва да се отчитат допълнителните разходи за транспорт до малките острови в Егейско море и, в случая на производствените суровини за селското стопанство или продуктите, предназначени за преработка, допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите.
(9)
За да се предотвратят спекулациите, които биха навредили на крайните потребители на малките острови в Егейско море, е важно да се уточни, че единствено продуктите с добро, сигурно и отговарящо на пазарните изисквания качество могат да се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване.
(10)
Предвид факта, че обхванатите от специфичния режим на снабдяване количества са ограничени до нуждите от снабдяване на малките острови в Егейско море, този режим не нарушава доброто функциониране на вътрешния пазар. Освен това икономическите предимства на специфичния режим на снабдяване не трябва да водят до отклонения в търговските потоци за съответните продукти. Следователно експедирането или износът на тези продукти от малките острови в Егейско море следва да бъдат забранени. Въпреки това експедирането или износът на тези продукти следва да се разрешат, ако финансовите облаги, произтичащи от специфичния режим на снабдяване, бъдат възстановени.
(11)
Що се отнася до преработените продукти, необходимо е да се разреши обменът между малките острови в Егейско море, а транспортните разходи по отношение на тези продукти следва да бъдат намалени, за да бъде възможна търговията между тези острови. Необходимо е също така да се вземат под внимание търговските потоци в рамките на регионалната търговия и традиционният износ и експедиция към останалата част от територията на Съюза или към трети държави и следва да се разреши износът на преработени продукти, който съответства на традиционните за всички тези региони търговски потоци.
(12)
За да бъдат постигнати целите на специфичния режим на снабдяване, икономическите предимства от посочения режим следва да намерят отражение върху производствените разходи и да понижат цените чак до етапа на крайния потребител. Поради това той следва да бъде предоставян единствено при условие, че има действително отражение и се въведе необходимият контрол за това.
(13)
Необходимо е да се предвидят правила за функционирането на режима, и по-специално за създаването на регистър на операторите и на система за сертификати подобно на сертификатите, посочени в член 161 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (4).
(14)
Политиката на Съюза за подпомагане на местното производство на малките острови в Егейско море, уредена с Регламент (ЕО) № 1405/2006, обхващаше множество продукти и мерки в подкрепа на тяхното производство, предлагане на пазара или преработка. Тези мерки доказаха ефикасността си и осигуриха поддържането и развитието на земеделските дейности. Съюзът следва да продължи да подкрепя това производство, което е ключов фактор за екологичното, социалното и икономическото равновесие на малките острови в Егейско море. Опитът показва, че подобно на политиката за развитие на селските райони, засиленото сътрудничество с местните органи може да позволи прилагането на по-целенасочен подход към специфичните проблеми на съответните острови. Следователно е необходимо да се продължи подкрепата за местното производство чрез програмата за подкрепа, създадена за първи път с Регламент (ЕО) № 1405/2006. В това отношение следва да се постави акцент върху съхраняването на традиционното селскостопанско наследство и традиционните характеристики на производствените методи и на местните и биологичните продукти.
(15)
Уместно е да се определят минималните елементи, които следва да се съдържат в програмата за подкрепа, за да се определят мерките в полза на местното селскостопанско производство, включително описание на местоположението, на предлаганата стратегия, на целите и мерките. Също така е необходимо да се изяснят принципите за съгласуваност на тези мерки с останалите политики на Съюза, за да се избегне несъвместимост и дублиране на помощи.
(16)
С оглед прилагането на настоящия регламент, програмата за подкрепа следва също да може да съдържа мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и техническа помощ.
(17)
Необходимо е селскостопанските производители от малките острови в Егейско море да бъдат насърчавани да доставят качествени продукти, а предлагането на пазара на тези продукти да бъде подпомагано.
(18)
Може да се предостави дерогация от последователната политика на Комисията, която забранява отпускането на оперативна държавна помощ в сектора на производството, преработката, предлагането на пазара и транспорта на селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора за функциониране на Европейския съюз („Договорът“), за да бъдат компенсирани специфичните трудности за селскостопанското производство на малките острови в Егейско море, свързани с техния островен характер, малка площ, планински терен и климат, тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти и отдалечеността им от пазарите.
(19)
Прилагането на настоящия регламент не следва да застрашава равнището на специфичната подкрепа, от която са се ползвали досега малките острови в Егейско море. Поради това за прилагането на съответните мерки Гърция трябва да продължи да разполага със суми, които съответстват на размера на помощта, предоставена от Съюза по силата на Регламент (ЕО) № 1405/2006.
(20)
От 2007 г. насам потребностите на малките острови в Егейско море от продукти от основно значение са се увеличили поради нарастването на броя на отглежданите селскостопански животни и демографския растеж. Ето защо е необходимо да се увеличи бюджетният дял, който Гърция следва да може да използва за специфичния режим на снабдяване за малките острови в Егейско море.
(21)
Необходимо е, за да се даде възможност на Гърция да направи оценка на всички елементи, свързани с изпълнението на програмата за подкрепа за предходната година, и за да може да бъде представен на Комисията пълен годишен доклад за оценка, да се промени датата на предаване на този доклад от 30 юни на 30 септември на годината, която следва разглежданата година.
(22)
От Комисията следва да бъде изискано да представи пред Европейския парламент и Съвета най-късно до 31 декември 2016 г. и след това на всеки пет години общ доклад относно въздействието на мерките, предприети за прилагането на настоящия регламент, по целесъобразност придружен от подходящи препоръки.
(23)
С цел гарантиране на правилно функциониране на режима, въведен с настоящия регламент, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора във връзка с допълване или изменение на определени несъществени елементи от настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнение на програмата на малките острови в Егейско море спрямо други подобни режими и за да се избегне нарушаването на конкуренцията или неравнопоставеността между операторите, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (5).
(25)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на предвидените мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ЦЕЛИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се уреждат специфичните мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на трудностите, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите на малките острови в Егейско море („малките острови“).
2. За целите на настоящия регламент „малки острови“ са всички острови в Егейско море, с изключение на остров Крит и остров Евбея.
Член 2
Цели
1. Специфичните мерки, предвидени в член 1, допринасят за постигането на следните цели:
а)
осигуряване на снабдяването на малките острови с продукти от основно значение за консумация от човека, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство, като се намалят допълнителните разходи, дължащи се на техния островен характер, малката площ и отдалеченост от пазарите;
б)
запазване и развиване на селскостопанската дейност на малките острови, включително производството, преработката, предлагането на пазара и транспорта на местни сурови и обработени продукти.
2. Целите, изложени в параграф 1, се осъществяват посредством мерките, посочени в глави III, IV и V.
ГЛАВА II
ПРОГРАМА ЗА ПОДКРЕПА
Член 3
Изготвяне на програмата за подкрепа
1. Предвидените в член 1 мерки се определят посредством програма за подкрепа, която съдържа:
а)
специфичен режим на снабдяване, предвиден в глава III; и
б)
специфични мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство, предвидени в глава IV.
2. Програмата за подкрепа се изготвя на географското ниво, което Гърция преценява за най-подходящо. Тя се изготвя от компетентните местни и регионални органи, определени от Гърция, която след съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото териториално равнище я представя на Комисията за одобрение в съответствие с член 6.
Член 4
Съвместимост и съгласуваност
1. Предприетите по линия на програмата за подкрепа мерки са съобразени с правото на Съюза. Посочените мерки са съгласувани с останалите политики на Съюза и с мерките, предприети по линия на тези политики.
2. Осигурява се съгласуваността на мерките, предприети по линия на програмата за подкрепа, с мерките, предприети по линия на други инструменти на общата селскостопанска политика, и по-конкретно с тези за общата организация на пазарите, развитието на селските райони, качеството на продуктите, хуманното отношение към животните и защитата на околната среда.
По-специално по силата на настоящия регламент не се финансират мерки, които представляват:
а)
допълнителна подкрепа към схемите за премии или помощи по линия на общата организация на пазара, освен в изключителни случаи и по обективни причини;
б)
подкрепа за изследователски проекти, мерки за подкрепа за изследователски проекти или мерки, отговарящи на условията за финансиране от Съюза съгласно Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (6);
в)
подкрепа за мерките, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (7).
Член 5
Съдържание на програмата за подкрепа
Програмата за подкрепа съдържа:
а)
план-график за изпълнение на мерките и обща годишна индикативна финансова таблица за необходимите ресурси;
б)
доказателство за съвместимостта и съгласуваността на различните мерки по програмата, както и с критериите и количествените индикатори, които ще се използват за наблюдение и оценка;
в)
предприетите стъпки за гарантиране на ефективно и правилно изпълнение на програмата, включително на мерките за осигуряване на публичност, наблюдение и оценка, и конкретен набор от количествени показатели, които ще се използват за тази оценка;
г)
посочване на компетентните органи и на отговорните за изпълнението на програмата институции, както и на определените на съответното равнище органи или асоциирани институции и социално-икономически партньори, и резултатите от проведените консултации.
Член 6
Одобрение и изменение на програмата
1. Програмата за подкрепа е създадена по силата на Регламент (ЕО) № 1405/2006 и е финансирана в рамките на заделените финансови средства, предвидени в член 18, параграфи 2 и 3.
Програмата съдържа прогнозен баланс за снабдяване, в който се посочват продуктите, техните количества и сумите на помощта за снабдяване от Съюза, както и проект на програма за подпомагане на местното производство.
2. В зависимост от годишната оценка за изпълнението на мерките, включени в програмата за подкрепа, Гърция може да представя на Комисията надлежно мотивирани предложения за изменение на посочените мерки в рамките на заделените финансови средства, посочени в член 18, параграфи 2 и 3, за да ги адаптира по-добре към изискванията на малките острови и на предложената стратегия. Комисията приема актове за изпълнение, с които установява процедурите за извършване на оценка на съответствието на предложените изменения с правото на Съюза и за вземане на решение дали да ги одобри. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
3. Процедурите, установени в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, могат да вземат предвид следните елементи: важността на измененията, предложени от Гърция във връзка с въвеждането на нови мерки, съществения характер на промените в бюджета, заделен за мерките, промените в количествата и в нивото на помощта за продуктите в прогнозните баланси за снабдяване, както и всякакви изменения в кодовете и описанията, определени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (8).
4. Актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, определят също така за всяка процедура честотата, с която се правят исканията за изменение, както и сроковете, в които одобрените изменения следва да бъдат изпълнени.
Член 7
Контрол и наблюдение
Гърция осъществява контрол посредством административни проверки и проверки на място. Комисията приема актове за изпълнение за минималните параметри на проверките, които Гърция трябва да прилага.
Комисията приема и актове за изпълнение относно процедурите и физическите и финансови показатели за осигуряването на ефективно наблюдение на изпълнението на програмата.
Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
Член 8
Прогнозен баланс за снабдяване
1. Създава се специфичен режим на снабдяване за селскостопанските продукти от Съюза, изброени в приложение I към Договора (наричани по-долу „селскостопанските продукти“), които на малките острови са от основно значение за консумацията от човека, производството на други продукти или като производствени суровини за селското стопанство.
2. Гърция изготвя прогнозен баланс за снабдяване на географското равнище, което тя смята за най-целесъобразно, за да определи количествено годишните потребности за снабдяване на малките острови със селскостопански продукти.
Оценката на потребностите на предприятията за пакетиране или преработване на продукти, предназначени за местния пазар, традиционно изпращани към останалата част на Съюза или изнасяни към трети държави в рамките на регионалната търговия по смисъла на член 13, параграфи 2 и 3, може да бъде предмет на отделен прогнозен баланс.
Член 9
Функциониране на специфичния режим на снабдяване
1. Отпуска се помощ за снабдяването на малките острови със селскостопански продукти.
Размерът на помощта се определя за всеки съответен продукт, като се вземат под внимание допълнителните разходи за предлагането на пазара на продуктите на малките острови, изчислени от пристанищата на континентална Гърция, от които тръгват обичайните доставки, и от пристанищата на транзитните острови или островите на товарене на продуктите към островите на крайно местоназначение. В случая на производствени суровини за селското стопанство или продукти, предназначени за преработка, при определяне на размера на помощта трябва да се отчитат и допълнителните разходи, породени от островния характер, малката площ и отдалечеността от пазарите.
2. Специфичният режим на снабдяване се прилага единствено за продуктите с добро, сигурно и отговарящо на пазарните изисквания качество.
Член 10
Изпълнение
При изпълнението на специфичния режим на снабдяване трябва да се взема предвид по-специално следното:
a)
специфичните потребности на малките острови в Егейско море и точните изисквания към качеството;
б)
традиционните търговски потоци между пристанищата на континентална Гърция и островите в Егейско море;
в)
икономическият аспект на предвижданите помощи;
г)
където е приложимо, необходимостта да не се възпрепятстват възможностите за развитие на местното производство.
Член 11
Сертификати
1. Помощта, предвидена в член 9, параграф 1, се предоставя при представяне на сертификат.
Сертификати се издават единствено на операторите, вписани във воден от компетентните органи регистър.
Посочените сертификати не могат да се преотстъпват.
2. Не се изисква гаранция, когато се подава молба за сертификати. Въпреки това до степен, необходима да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент, компетентният орган може да изисква да се внесе гаранция, равна на стойността на предоставеното предимство, както е посочено в член 12. В такива случаи се прилага член 34, параграфи 1, 4, 5, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (9).
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 21 за определяне на условията за регистрация на операторите в регистъра и за предоставяне на операторите възможността да упражняват изцяло правото си да участват в специфичния режим на снабдяване.
3. Комисията приема актове за изпълнение за мерките, необходими, за да се гарантира еднаквото прилагане от страна на Гърция на настоящия член, по-специално относно прилагането на режима за сертификати и поетите от операторите задължения по време на вписването. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Член 12
Отражение на икономическите предимства
1. Ползването на специфичния режим на снабдяване, изразяващ се в отпускането на помощ, е подчинено на условието за действително отражение на икономическите предимства за крайния потребител, който според случая може да е потребителят на продукти, предназначени за директна консумация, крайният преработвател или пакетиращото предприятие, когато става дума за продукти, предназначени за преработка или опаковане, или земеделският производител, когато става дума за фуражи или суровини за селското стопанство.
Предимствата, посочени в първата алинея, са равни на стойността на помощта.
2. За да се гарантира еднаквото прилагане на параграф 1, Комисията приема актове за изпълнение за прилагането на правилата, определени в параграф 1, и по-специално условията за контрол от страна на държавата членка върху действителното отражение на икономическите предимства за крайния потребител. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Член 13
Износ за трети държави и експедиране за останалата част от територията на Съюза
1. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на изискванията, в съответствие с които продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, могат да се изнасят за трети държави или да се експедират за останалата част от Съюза. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
Посочените изисквания предвиждат по-специално възстановяването на помощта, получена по силата на специфичния режим на снабдяване.
При износа за трети държави на продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, не е необходимо представянето на сертификат.
2. Параграф 1, първа алинея не се прилага за продуктите, при преработването на които на малките острови са използвани селскостопански продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, и които:
а)
се изнасят за трети държави или се експедират за останалата част от територията на Съюза в рамките на традиционните експедирани количества и на традиционните износни количества;
б)
се изнасят за трети държави в рамките на регионалната търговия в съответствие с местоназначенията и подробните разпоредби, които Комисията определя;
в)
се експедират между малките острови.
При износа за трети държави на продуктите, посочени в първа алинея, букви а) и б), не е необходимо представянето на сертификат.
Не се предоставя възстановяване за продуктите, посочени в първа алинея, букви а) и б).
Комисията приема актове за изпълнение, определящи максимално разрешените количества продукти, посочени в буква а), и подробните разпоредби, посочени в буква б). Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
3. Преработвателните дейности, които могат да доведат до традиционен износ или до традиционна експедиция, отговарят, mutatis mutandis, на изискванията за преработвателните дейности, приложими под митнически контрол, предвидени в съответното законодателство на Съюза, с изключение на всички обичайни форми на транспортиране.
Член 14
Контрол и санкции
1. Продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, са обект на административни проверки при пристигането си на малките острови, както и при износа или експедирането си от тези острови.
Комисията приема актове за изпълнение за минималните параметри на проверките, които Гърция трябва да прилага. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
2. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, ако даден оператор, посочен в член 11, не спазва поетите по настоящия член ангажименти, компетентният орган, без да засяга санкциите, приложими съгласно националното законодателство:
а)
отнема предимството, предоставено на оператора;
б)
спира временно действието или отменя регистрацията на оператора в зависимост от сериозността на нарушението.
3. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, когато оператори, посочени в член 11, не извършат планираното регистриране, правото им да подадат молба за сертификати се прекратява от компетентния орган за период от 60 дни след изтичането на този сертификат. След периода на прекратяване издаването на последващи сертификати подлежи на представяне на гаранция, равна на стойността на предимството, което да бъде предоставено за период, който следва да бъде определен от компетентния орган.
Компетентният орган приема необходимите мерки да използва отново всички количества от продукти, станали налични в резултат от неизпълнението, частичното изпълнение или отмяната на издадените сертификати или отнемане на предоставеното предимство.
ГЛАВА IV
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
Член 15
Мерки
1. Програмата за подкрепа включва мерките, необходими за осигуряване на продължаването и развитието на местното земеделско производство на малките острови в обхвата на част трета, дял III от Договора.
2. Частта от програмата, посветена на мерките за насърчаване на местното селскостопанско производство, включва най-малко следните елементи:
а)
количествено описание на състоянието на въпросното селскостопанско производство, като се вземат предвид наличните резултати от оценки, показващи несъответствията, пропуските и възможностите за развитие, както и използваните финансови средства;
б)
описание на предлаганата стратегия, избраните приоритети, количествено представяне на общите и оперативните цели и приблизително изчисление на очаквания икономически, екологичен и социален ефект, включително отражението върху трудовата заетост;
в)
описание на предвижданите мерки, и по-специално на схемите за подпомагане на тяхното изпълнение, а когато е целесъобразно, и информация за необходимостта от евентуални проучвания, демонстрационни проекти, обучения или техническа помощ, свързани с подготовката, изпълнението или адаптирането на съответните мерки;
г)
списък с помощите, които представляват директни плащания по смисъла на член 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани (10);
д)
размера на помощта, определена за всяка мярка, и прогнозната сума, предвидена за всяко действие с оглед на постигането на една или повече от целите на програмата.
3. Комисията приема актове за изпълнение за изискванията за изплащане на помощите, посочени в параграф 2. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
4. Програмата може да включва мерки за подпомагане на производството, преработката, предлагането на пазара и транспортирането на сурови и преработени селскостопански продукти на малките острови.
Всяка мярка може да включва множество дейности. За всяка дейност програмата определя най-малко следните елементи:
а)
бенефициентите;
б)
условията за допустимост;
в)
единичната сума на помощта.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 21 за условията за определяне на размера на помощта, предоставена за предлагане на пазара и транспортиране на сурови и преработени продукти извън района на тяхното производство, и при необходимост, за условията за определяне на максималните количества продукти, за които се прилага тази помощ.
Член 16
Контрол и възстановяване на неправомерно изплатени суми
1. Контролът на посочените в настоящата глава мерки се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
2. В случай на неправомерно плащане бенефициентът се задължава да възстанови съответните суми. Член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (11) се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА V
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
Член 17
Държавна помощ
1. За селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора, за които се прилагат членове 107, 108 и 109 от него, Комисията може да разрешава в съответствие с член 108 от Договора оперативна помощ в секторите на производство, преработка, предлагане на пазара и транспортиране на тези продукти с цел да се намалят специфичните ограничения за селското стопанство на малките острови, произтичащи от техния островен характер, малка площ, планински терен и климат, тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти, както и тяхната отдалеченост от пазарите.
2. Гърция може да предоставя допълнително финансиране за изпълнението на програмата за подкрепа. В тези случаи Гърция информира Комисията за държавната помощ и Комисията трябва да я одобри в съответствие с настоящия регламент като част от посочената програма. Така нотифицираната помощ се счита за нотифицирана по смисъла на член 108, параграф 3, първо изречение от Договора.
3. Без да се засягат параграфи 1 и 2 от настоящия член и чрез дерогация от член 180 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и от член 3 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 г. за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (12) членове 107, 108 и 109 от Договора не се прилагат за плащанията, извършвани от Гърция по силата на настоящия регламент в съответствие с глави III и IV от настоящия регламент.
ГЛАВА VI
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Финансови средства
1. Предвидените в настоящия регламент мерки представляват интервенционни мерки за регулиране на селскостопанските пазари по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (13).
2. Съюзът финансира мерките, предвидени в глави III и IV, до максимална годишна сума от 23,93 милиона евро.
3. Годишно предоставяната сума за специфичния режим на снабдяване, посочен в глава III, не може да надвишава 7,11 милиона евро.
Комисията приема актове за изпълнение за установяване на изискванията, в съответствие с които Гърция може да променя разпределението на финансовите средства, отпускани всяка година за различните продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 22, параграф 2.
4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 21 за условията за определяне на максималната годишна сума, която може да бъде отпусната за мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и мерки за техническа помощ, ако такава сума е разумна и пропорционална.
ГЛАВА VII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Национални мерки
Гърция предприема необходимите мерки, за да осигури спазването на настоящия регламент, по-специално по отношение на проверките и административните санкции, и информира Комисията за тях.
Член 20
Съобщения и доклади
1. Най-късно до 15 февруари всяка година Гърция съобщава на Комисията размера на средствата, които са предоставени и които възнамерява да използва през следващата година в изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване и за всяка мярка в полза на местното селскостопанско производство, включена в програмата за подкрепа.
2. Всяка година не по-късно от 30 септември Гърция представя на Комисията доклад за изпълнението през предходната година на предвидените в настоящия регламент мерки.
3. Не по-късно от 31 декември 2016 г., а след тази дата на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад за отражението на действията, предприети по силата на настоящия регламент, придружен, ако е уместно, от подходящи предложения.
Член 21
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегираните актове се предоставя на Комисията при спазване на условията, посочени в настоящия член.
2. Правомощията за приемане на делегираните актове, посочени в член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 21 март 2013 година. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощие. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в решението за оттегляне по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегираните актове, приети съгласно член 11, параграф 2, член 15, параграф 4 и член 18, параграф 4, влизат в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу него в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за съответния акт или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че не възнамеряват да повдигат възражения. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
Член 22
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за директните плащания, създаден с член 141 от Регламент (ЕО) № 73/2009. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 23
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1405/2006 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложението.
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 229/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 13 marzo 2013
recante misure specifiche nel settore dell'agricoltura a favore delle isole minori del Mar Egeo e che abroga il regolamento (CE) n. 1405/2006 del Consiglio
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 42, primo comma, e l'articolo 43, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1405/2006 (3) del Consiglio ha previsto misure specifiche nel settore dell'agricoltura per ovviare alle difficoltà causate dalla particolare situazione geografica delle isole minori del Mar Egeo. Tali misure sono state attuate mediante un programma di sostegno che costituisce uno strumento indispensabile per l'approvvigionamento di prodotti agricoli in tali isole e per il sostegno della produzione agricola locale. In vista della necessità di aggiornare le misure in vigore, anche in seguito all'entrata in vigore del trattato di Lisbona, è necessario abrogare il regolamento (CE) n. 1405/2006 e sostituirlo con un nuovo regolamento.
(2)
È necessario precisare gli obiettivi fondamentali che il regime a favore delle isole minori del Mar Egeo contribuirà a realizzare.
(3)
È inoltre necessario precisare il contenuto del programma di sostegno per le isole minori del Mar Egeo («programma di sostegno») che, in applicazione del principio di sussidiarietà, la Grecia dovrebbe elaborare al livello geografico più adeguato e sottoporre alla Commissione per approvazione.
(4)
Per conseguire in maniera più efficace gli obiettivi del regime a favore delle isole minori del Mar Egeo, il programma di sostegno dovrebbe includere misure che garantiscano l'approvvigionamento di prodotti agricoli nonché la conservazione e lo sviluppo delle produzioni agricole locali. Occorre armonizzare il livello di programmazione e rendere sistematico l'approccio di partenariato tra la Commissione e la Grecia. La Commissione dovrebbe adottare procedure e indicatori che garantiscano la corretta attuazione e un adeguato controllo del programma.
(5)
In applicazione del principio di sussidiarietà e in una prospettiva di flessibilità, i due principi su cui si basa l'approccio in materia di programmazione adottato per il regime a favore delle isole minori del Mar Egeo, le autorità designate dalla Grecia possono proporre modifiche del programma in modo da adattarlo alla realtà di queste isole. A tal fine è opportuno incoraggiare una partecipazione più significativa delle autorità locali e regionali competenti e delle altre parti interessate. Nella stessa prospettiva, la procedura per modificare i programmi dovrebbe essere adeguata al livello pertinente per ciascun tipo di modifica.
(6)
La particolare situazione geografica di alcune fra le isole minori del Mar Egeo impone costi aggiuntivi di trasporto per l'approvvigionamento di prodotti essenziali al consumo umano, alla trasformazione o in quanto fattori di produzione agricoli. Una serie di fattori oggettivi connessi all'insularità e alla distanza dai mercati impongono inoltre agli operatori economici e ai produttori di tali isole del Mar Egeo vincoli supplementari che ne ostacolano pesantemente le attività. In alcuni casi, operatori e produttori sono soggetti a una «doppia insularità», consistente nella circostanza che l'approvvigionamento avviene attraverso altre isole. Tali svantaggi possono essere mitigati riducendo il prezzo dei suddetti prodotti essenziali. È dunque opportuno instaurare un regime specifico di approvvigionamento al fine di garantire l'approvvigionamento delle isole minori del Mar Egeo e per compensare i costi aggiuntivi dovuti all'insularità, alle dimensioni ridotte e alla distanza dai mercati.
(7)
I problemi che caratterizzano le isole minori dell'Egeo sono accentuati dalle dimensioni ridotte delle isole. Per garantire l'efficacia delle misure proposte, è opportuno che queste si applichino a tutte le isole dell'Egeo eccetto Creta e Evia.
(8)
Per realizzare l'obiettivo di ridurre i prezzi nelle isole minori del Mar Egeo, minimizzando i costi aggiuntivi dovuti all'insularità, alle dimensioni ridotte e alla distanza dai mercati salvaguardando nel contempo la competitività dei prodotti dell'Unione, è opportuno concedere aiuti per la fornitura di prodotti dell'Unione alle isole minori del Mar Egeo. Tali aiuti dovrebbero tenere conto dei costi aggiuntivi di trasporto verso le isole minori del Mar Egeo e, nel caso di fattori di produzione agricoli e di prodotti destinati alla trasformazione, dei costi aggiuntivi connessi all'insularità, alle dimensioni ridotte e alla distanza dai mercati.
(9)
Al fine di evitare speculazioni che danneggerebbero gli utilizzatori finali nelle isole minori del Mar Egeo, occorre precisare che soltanto i prodotti che rispondono a criteri di qualità sanitaria, di equità e di commerciabilità possono beneficiare del regime specifico di approvvigionamento.
(10)
Poiché i quantitativi soggetti al regime specifico di approvvigionamento sono limitati alle esigenze di approvvigionamento delle isole minori del Mar Egeo, tale regime non dovrebbe nuocere al corretto funzionamento del mercato interno. Inoltre, i vantaggi economici del regime specifico di approvvigionamento non dovrebbero determinare distorsioni degli scambi commerciali per i prodotti interessati. È opportuno, pertanto, vietare la spedizione o l'esportazione di questi prodotti dalle isole minori del Mar Egeo. Tuttavia, è opportuno autorizzare la spedizione o l'esportazione di tali prodotti allorché il vantaggio economico derivante dal regime specifico di approvvigionamento è rimborsato.
(11)
Per quanto riguarda i prodotti trasformati, è opportuno autorizzare gli scambi commerciali fra le isole minori del Mar Egeo e ridurre i costi di trasporto relativi a tali prodotti, in modo da consentire il commercio tra tali isole. È opportuno inoltre tener conto delle correnti di scambi commerciali nell'ambito del commercio regionale nonché delle esportazioni e delle spedizioni tradizionali con il resto dell'Unione o con i paesi terzi e autorizzare l'esportazione dei prodotti trasformati corrispondenti ai flussi di scambi commerciali tradizionali.
(12)
Al fine di realizzare gli obiettivi del regime specifico di approvvigionamento, i vantaggi economici del regime dovrebbero riflettersi sui costi di produzione e ridurre i prezzi fino allo stadio dell’utilizzatore finale. Essi dovrebbero essere pertanto concessi solo a condizione che abbiano una ripercussione reale ed è opportuno che siano effettuati adeguati controlli.
(13)
È opportuno stabilire norme per il funzionamento del regime, in particolare per quanto riguarda la messa a punto di un registro degli operatori e di un sistema di titoli ispirato ai titoli di cui all'articolo 161 del regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (4).
(14)
La politica dell'Unione a sostegno delle produzioni locali nelle isole minori del Mar Egeo, istituita dal regolamento (CE) n. 1405/2006, ha interessato una molteplicità di prodotti e di misure che ne hanno favorito la produzione, la commercializzazione o la trasformazione. Tali misure si sono dimostrate efficaci e hanno consentito il mantenimento e lo sviluppo delle attività agricole. L'Unione dovrebbe continuare a sostenere dette produzioni, che rappresentano un fattore essenziale per l'equilibrio ambientale, sociale ed economico delle isole minori del Mar Egeo. L'esperienza ha dimostrato che, al pari della politica di sviluppo rurale, un più stretto partenariato con le autorità locali può consentire di affrontare in modo più mirato le problematiche specifiche delle isole interessate. È quindi opportuno continuare a sostenere le produzioni locali attraverso un programma di sostegno, elaborato per la prima volta dal regolamento (CE) n. 1405/2006. A tal riguardo, è opportuno porre l'accento sulla conservazione del patrimonio agricolo tradizionale e delle caratteristiche tradizionali dei metodi di produzione e dei prodotti locali e biologici.
(15)
È opportuno stabilire gli elementi minimi che dovrebbero essere forniti nel programma di sostegno per definire le misure a favore delle produzioni agricole locali, tra cui in particolare la descrizione della situazione, della strategia proposta, degli obiettivi e delle misure. È opportuno inoltre precisare i principi intesi a garantire la coerenza di tali misure con le altre politiche dell'Unione, al fine di evitare eventuali incompatibilità e la sovrapposizione degli aiuti.
(16)
Ai fini dell'applicazione del presente regolamento, è opportuno che il programma di sostegno possa prevedere anche misure destinate a finanziare studi, progetti dimostrativi, corsi di formazione e servizi di assistenza tecnica.
(17)
È opportuno incoraggiare i produttori agricoli delle isole minori del Mar Egeo a fornire prodotti di qualità e a favorire la commercializzazione di tali prodotti.
(18)
La prassi costante della Commissione di non autorizzare aiuti di Stato alla produzione, trasformazione, commercializzazione e trasporto dei prodotti agricoli di cui all’allegato I del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (il «trattato») può essere derogata al fine di ovviare alle difficoltà specifiche della produzione agricola delle isole minori del Mar Egeo, dovute all’insularità, alle dimensioni ridotte, al terreno montagnoso, al clima, alla dipendenza economica da un numero limitato di prodotti e alla distanza dai mercati.
(19)
L'attuazione del presente regolamento non dovrebbe pregiudicare il livello del sostegno specifico di cui hanno beneficiato finora le isole minori del Mar Egeo. Per l'attuazione delle misure necessarie, la Grecia dovrebbe disporre di fondi equivalenti agli aiuti già concessi dall'Unione ai sensi del regolamento (CE) n. 1405/2006.
(20)
Dal 2007 in poi, il fabbisogno in prodotti essenziali è aumentato nelle isole minori del Mar Egeo a causa dell'incremento del patrimonio zootecnico e della pressione demografica. È opportuno perciò aumentare la quota di bilancio che la Grecia dovrebbe poter utilizzare per il regime specifico di approvvigionamento delle isole minori del Mar Egeo.
(21)
Per consentire alla Grecia di valutare tutti gli elementi relativi all'attuazione del programma di sostegno per l'anno precedente e di presentare alla Commissione una relazione di valutazione annuale esauriente, è opportuno rinviare la data di presentazione di tale relazione dal 30 giugno al 30 settembre dell'anno successivo a quello di riferimento.
(22)
La Commissione dovrebbe essere tenuta a presentare al Parlamento europeo e al Consiglio, entro il 31 dicembre 2016 e successivamente ogni cinque anni, una relazione generale sull’impatto delle misure adottate per dare applicazione al presente regolamento, corredata, se del caso, di idonee raccomandazioni.
(23)
Al fine di garantire il corretto funzionamento del regime introdotto dal presente regolamento, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 del trattato, riguardo all'integrazione o alla modifica di taluni elementi non essenziali del presente regolamento. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(24)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del programma nelle isole minori del Mar Egeo con altri regimi simili ed evitare distorsioni della concorrenza o discriminazioni tra gli operatori, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell'esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (5).
(25)
Al fine di consentire la tempestiva applicazione delle misure previste, il presente regolamento dovrebbe entrare in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO E OBIETTIVI
Articolo 1
Oggetto
1. Il presente regolamento istituisce misure specifiche nel settore agricolo intese a ovviare alle difficoltà causate dall'insularità, dalle dimensioni ridotte e dalla distanza dai mercati delle isole minori del Mar Egeo («isole minori»).
2. Ai fini del presente regolamento, per «isole minori» si intendono tutte le isole del Mar Egeo, eccetto le isole di Creta e di Evia.
Articolo 2
Obiettivi
1. Le misure specifiche di cui all'articolo 1 contribuiscono alla realizzazione dei seguenti obiettivi:
a)
garantire alle isole minori l'approvvigionamento di prodotti essenziali al consumo umano o alla trasformazione o in quanto fattori di produzione agricoli, mitigando i costi aggiuntivi dovuti alla loro insularità, alla superficie ridotta e alla distanza dai mercati;
b)
preservare e sviluppare l'attività agricola delle isole minori, in particolare la produzione, la trasformazione, la commercializzazione e il trasporto dei prodotti locali, sia primari che trasformati.
2. Gli obiettivi di cui al paragrafo 1 sono attuati tramite le misure di cui ai capi III, IV e V.
CAPO II
PROGRAMMA DI SOSTEGNO
Articolo 3
Definizione del programma di sostegno
1. Le misure di cui all'articolo 1 sono definite mediante un programma di sostegno, che include:
a)
un regime specifico di approvvigionamento di cui al capo III; e
b)
misure specifiche a favore delle produzioni agricole locali di cui al capo IV.
2. Il programma di sostegno è stabilito al livello territoriale geografico giudicato più adeguato dalla Grecia. Esso è elaborato dalle competenti autorità locali e regionali designate dalla Grecia che, previa consultazione delle autorità locali e regionali e delle organizzazioni competenti al livello regionale appropriato, lo trasmette alla Commissione per approvazione conformemente all'articolo 6.
Articolo 4
Compatibilità e coerenza
1. Le misure adottate nell'ambito del programma di sostegno sono conformi al diritto dell'Unione. Tali misure sono coerenti con le altre politiche dell'Unione e con le misure adottate in virtù di dette politiche.
2. Le misure adottate nell'ambito del programma di sostegno devono essere coerenti con quelle poste in essere nel quadro delle altre componenti della politica agricola comune, in particolare le organizzazioni comuni di mercato, lo sviluppo rurale, la qualità dei prodotti, il benessere degli animali e la tutela dell'ambiente.
Più precisamente, nessuna misura ai sensi del presente regolamento è finanziata:
a)
a titolo di sostegno integrativo dei regimi di premi o di aiuti istituiti nell'ambito di un'organizzazione comune di mercato, tranne in circostanze eccezionali debitamente giustificate in base a criteri oggettivi;
b)
a titolo di sostegno per progetti di ricerca, misure destinate a sostenere progetti di ricerca o misure ammissibili al finanziamento dell'Unione a norma della decisione 2009/470/CE del Consiglio, del 25 maggio 2009, relativa a talune spese nel settore veterinario (6);
c)
a titolo di sostegno alle misure che rientrano nell'ambito di applicazione del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio, del 20 settembre 2005, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) (7).
Articolo 5
Contenuto del programma di sostegno
Il programma di sostegno comporta:
a)
un calendario di attuazione delle misure e un prospetto finanziario generale indicativo annuo che riassuma le risorse da mobilitare;
b)
una giustificazione della compatibilità e della coerenza tra le diverse misure del programma e i criteri e gli indicatori quantitativi per la sorveglianza e la valutazione;
c)
le disposizioni adottate a garanzia di un'attuazione efficace e corretta del programma, anche in materia di pubblicità, controllo e valutazione, nonché la definizione degli indicatori quantificati per la valutazione del programma;
d)
la designazione delle autorità e degli organismi competenti per l'attuazione del programma, nonché la designazione, ai livelli pertinenti, delle autorità o degli organismi associati e dei partner socio-economici e i risultati delle consultazioni effettuate.
Articolo 6
Approvazione e modifiche del programma
1. Il programma di sostegno è istituito dal regolamento (CE) n. 1405/2006 ed è finanziato nel quadro della dotazione finanziaria di cui all'articolo 18, paragrafi 2 e 3.
Il programma comprende un bilancio previsionale di approvvigionamento con l'elenco dei prodotti, i relativi quantitativi e gli importi dell'aiuto per l'approvvigionamento in provenienza dall'Unione, nonché un progetto di programma di sostegno a favore delle produzioni locali.
2. In funzione della valutazione annua dell’esecuzione delle misure incluse nel programma di sostegno, la Grecia può sottoporre alla Commissione proposte debitamente motivate per la modifica di tali misure nell'ambito della dotazione finanziaria di cui all'articolo 18, paragrafi 2 e 3, al fine di adeguarle alle esigenze delle isole minori e alla strategia proposta. La Commissione adotta atti di esecuzione che stabiliscono le procedure intese a valutare se le modifiche proposte sono conformi al diritto dell'Unione e a decidere in merito alla loro approvazione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
3. Le procedure stabilite dagli atti di esecuzione di cui al paragrafo 2 possono tenere conto dei seguenti elementi: la rilevanza delle modifiche proposte dalla Grecia con riferimento all'introduzione di nuove misure, se le modifiche al bilancio stanziato alle misure sono sostanziali, le variazioni nelle quantità e nel livello degli aiuti per i prodotti di cui ai bilanci previsionali per l'approvvigionamento e le eventuali modifiche dei codici e delle descrizioni di cui al regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio, del 23 luglio 1987, relativo alla nomenclatura tariffaria e statistica e alla tariffa doganale comune (8).
4. Gli atti di esecuzione di cui al paragrafo 2 stabiliscono altresì, per ciascuna procedura, la frequenza con la quale devono essere presentate le richieste di modifica e i termini entro i quali devono essere attuate le modifiche approvate.
Articolo 7
Sorveglianza e accompagnamento
La Grecia procede alle verifiche del caso mediante controlli amministrativi e in loco. La Commissione adotta atti di esecuzione relativi ai requisiti minimi dei controlli che la Grecia deve applicare.
La Commissione adotta inoltre atti di esecuzione concernenti le procedure e gli indicatori materiali e finanziari per garantire un'efficace sorveglianza dell'attuazione del programma.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
CAPO III
REGIME SPECIFICO DI APPROVVIGIONAMENTO
Articolo 8
Bilancio previsionale di approvvigionamento
1. È istituito un regime specifico di approvvigionamento per i prodotti agricoli dell'Unione di cui all'allegato I del trattato («prodotti agricoli»), essenziali nelle isole minori per il consumo umano, la fabbricazione di altri prodotti o in quanto fattori di produzione agricoli.
2. La Grecia elabora, al livello geografico ritenuto più adeguato, un bilancio previsionale di approvvigionamento inteso a quantificare il fabbisogno annuo di approvvigionamento delle isole minori per quanto riguarda i prodotti agricoli.
La valutazione del fabbisogno delle industrie di condizionamento o di trasformazione dei prodotti destinati al mercato locale, spediti verso il resto dell'Unione o esportati verso paesi terzi nell'ambito del commercio regionale ai sensi dell'articolo 13, paragrafi 2 e 3, o del commercio tradizionale, può essere oggetto di un bilancio previsionale distinto.
Articolo 9
Funzionamento del regime specifico di approvvigionamento
1. È concesso un aiuto per la fornitura di prodotti agricoli alle isole minori.
L'importo dell'aiuto è fissato, per ciascun tipo di prodotto, tenendo conto dei costi supplementari di commercializzazione dei prodotti nelle isole minori, calcolati a partire dai porti della Grecia continentale dai quali vengono effettuati gli approvvigionamenti abituali, nonché a partire dai porti delle isole di transito o di carico dei prodotti verso le isole di destinazione finale. Nel caso dei mezzi di produzione o dei prodotti agricoli destinati alla trasformazione, la determinazione dell'aiuto tiene conto dei costi aggiuntivi associati all'insularità, alla superficie ridotta e alla distanza dai mercati.
2. Soltanto i prodotti agricoli che rispondono a criteri di qualità sanitaria, di equità e di commerciabilità beneficiano del regime specifico di approvvigionamento.
Articolo 10
Attuazione
Il regime specifico di approvvigionamento si applica in modo tale da tenere conto in particolare:
a)
dei fabbisogni specifici delle isole minori e di precisi requisiti qualitativi;
b)
dei flussi degli scambi commerciali tradizionali con i porti della Grecia continentale e fra le isole del Mar Egeo;
c)
delle implicazioni economiche degli aiuti previsti;
d)
se del caso, della necessità di garantire che lo sviluppo delle produzioni locali non sia ostacolato.
Articolo 11
Titoli
1. Il beneficio dell'aiuto di cui all'articolo 9, paragrafo 1, è concesso su presentazione di un titolo.
I titoli sono rilasciati unicamente agli operatori iscritti in un registro tenuto dalle competenti autorità.
I titoli non sono trasferibili.
2. All'atto della domanda di un titolo non è richiesta alcuna cauzione. Tuttavia, se necessario alla corretta applicazione del presente regolamento, l'autorità competente può richiedere che sia costituita una cauzione pari all'importo del beneficio di cui all'articolo 12. In tali casi, si applica l'articolo 34, paragrafi 1, 4, 5, 6, 7 e 8, del regolamento (CE) n. 376/2008 della Commissione, del 23 aprile 2008, che stabilisce le modalità comuni d'applicazione del regime dei titoli d'importazione, di esportazione e di fissazione anticipata relativi ai prodotti agricoli (9).
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 21 per determinare le condizioni per l'iscrizione degli operatori nel registro e per assicurare il pieno esercizio da parte degli operatori dei loro diritti a partecipare al regime specifico di approvvigionamento.
3. La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo alle misure necessarie per garantire l'applicazione uniforme del presente articolo da parte della Grecia con riguardo in particolare all’attuazione del regime di titoli e agli impegni assunti dagli operatori al momento della registrazione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
Articolo 12
Ripercussione del vantaggio
1. Il beneficio del regime specifico d'approvvigionamento che scaturisce dalla concessione dell'aiuto è subordinato alla ripercussione effettiva del vantaggio economico fino all'utilizzatore finale il quale, a seconda dei casi, può essere il consumatore se si tratta di prodotti destinati al consumo diretto, l'ultimo trasformatore o il confezionatore se si tratta di prodotti destinati alle industrie di trasformazione o di condizionamento, oppure l'agricoltore se si tratta di prodotti destinati all'alimentazione animale o di fattori di produzione agricoli.
Il vantaggio di cui al primo comma è pari all'importo dell'aiuto.
2. Per garantire l'applicazione uniforme del paragrafo 1, la Commissione adotta atti di esecuzione riguardo all'applicazione delle disposizioni di cui al paragrafo 1 e, in particolare, alle condizioni per il controllo, da parte dello Stato membro, dell'effettiva ripercussione del vantaggio fino all'utilizzatore finale. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
Articolo 13
Esportazione verso paesi terzi e spedizione verso il resto dell'Unione
1. La Commissione adotta atti di esecuzione che stabiliscono i requisiti in base ai quali i prodotti ammessi al regime specifico di approvvigionamento possono essere esportati verso paesi terzi o spediti verso il resto dell'Unione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
Tali requisiti comprendono, in particolare, il rimborso degli aiuti percepiti nell’ambito del regime specifico di approvvigionamento.
L'esportazione verso i paesi terzi di prodotti che beneficiano del regime specifico di approvvigionamento non è subordinata alla presentazione di un titolo.
2. Il paragrafo 1, primo comma, non si applica ai prodotti trasformati nelle isole minori a partire da prodotti agricoli che hanno beneficiato del regime specifico di approvvigionamento, i quali:
a)
sono esportati verso i paesi terzi o spediti verso il resto dell'Unione, entro i limiti dei quantitativi corrispondenti alle spedizioni tradizionali e alle esportazioni tradizionali;
b)
sono esportati verso i paesi terzi nell'ambito del commercio regionale conformemente alle destinazioni e alle disposizioni dettagliate determinate dalla Commissione;
c)
sono spediti tra le isole minori.
L'esportazione verso paesi terzi dei prodotti di cui al primo comma, lettere a) e b), non è subordinata alla presentazione di un titolo.
Non è concessa alcuna restituzione per i prodotti esportati di cui al primo comma, lettere a) e b).
La Commissione adotta atti di esecuzione che stabiliscono i limiti dei quantitativi di prodotti di cui alla lettera a) e le disposizioni dettagliate di cui al lettera b). Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
3. Le operazioni di trasformazione che possono dar luogo a esportazioni commerciali tradizionali o a spedizioni tradizionali soddisfano, mutatis mutandis, le condizioni di trasformazione applicabili nell'ambito del controllo doganale di cui alla pertinente legislazione dell'Unione, a eccezione di tutte le forme comuni di manipolazione.
Articolo 14
Controlli e sanzioni
1. In occasione della loro introduzione nelle isole minori nonché della loro esportazione o della loro spedizione da dette isole, i prodotti agricoli oggetto del regime specifico di approvvigionamento sono sottoposti a controlli amministrativi.
La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo ai requisiti minimi dei controlli che la Grecia deve applicare. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
2. Fatta eccezione per i casi di forza maggiore o di condizioni climatiche eccezionali, in caso di mancato rispetto da parte di un operatore di cui all'articolo 11 degli impegni assunti a norma di detto articolo, l'autorità competente, fatte salve le eventuali sanzioni applicabili in virtù del diritto nazionale:
a)
recupera il vantaggio concesso all'operatore;
b)
sospende temporaneamente o revoca la registrazione dell’operatore, a seconda della gravità dell’inadempienza.
3. Fatta eccezione per i casi di forza maggiore o di condizioni climatiche eccezionali, qualora gli operatori di cui all'articolo 11 non procedano alla registrazione prevista, il diritto di richiedere titoli è sospeso dall'autorità competente per un periodo di 60 giorni a decorrere dalla scadenza di tale titolo. Dopo il periodo di sospensione, il rilascio dei titoli successivi è subordinato alla costituzione di una cauzione di importo pari all'entità del beneficio da concedere nel corso di un periodo che deve essere determinato dall'autorità competente.
L'autorità competente adotta le misure necessarie per la riutilizzazione dei quantitativi di prodotti resi disponibili a seguito della mancata o parziale esecuzione o dall'annullamento dei titoli rilasciati ovvero dal recupero del beneficio.
CAPO IV
MISURE A FAVORE DELLE PRODUZIONI AGRICOLE LOCALI
Articolo 15
Misure
1. Il programma di sostegno contiene le misure necessarie per garantire la continuità e lo sviluppo delle produzioni agricole locali nelle isole minori, che rientrano nell'ambito della terza parte, titolo III, del trattato.
2. La parte del programma che comprende le misure a favore delle produzioni agricole locali comporta almeno i seguenti elementi:
a)
una descrizione quantificata della situazione relativa alla produzione agricola in oggetto, alla luce delle risultanze delle valutazioni disponibili, che evidenzi le disparità, le lacune, il potenziale di sviluppo e le risorse finanziarie mobilitate;
b)
una descrizione della strategia proposta, con indicazione delle priorità selezionate e degli obiettivi generali e operativi quantificati, nonché una valutazione dell'impatto previsto sotto il profilo economico, ambientale e sociale, tra l'altro in termini di occupazione;
c)
una descrizione delle misure previste, in particolare i regimi di aiuto per la loro attuazione nonché eventuali informazioni sulle necessità in materia di studi, progetti dimostrativi, azioni di formazione e assistenza tecnica connessi alla preparazione, all'applicazione o all'adeguamento delle misure in questione;
d)
un elenco degli aiuti che costituiscono pagamenti diretti ai sensi dell'articolo 2, lettera d), del regolamento (CE) n. 73/2009 del Consiglio, del 19 gennaio 2009, che stabilisce norme comuni relative ai regimi di sostegno diretto agli agricoltori nell'ambito della politica agricola comune e istituisce taluni regimi di sostegno a favore degli agricoltori (10);
e)
l'importo dell'aiuto stabilito per ciascuna misura e l'importo previsionale per ciascuna azione al fine di conseguire uno o più degli obiettivi previsti dal programma.
3. La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo ai requisiti per il pagamento degli aiuti di cui al paragrafo 2. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
4. Il programma può includere misure di sostegno alla produzione, alla trasformazione, alla commercializzazione e al trasporto di prodotti agricoli primari e trasformati delle isole minori.
Ogni misura può includere varie azioni. Per ogni azione il programma definisce almeno i seguenti elementi:
a)
i beneficiari;
b)
le condizioni di ammissibilità;
c)
l'importo unitario dell'aiuto.
Per sostenere la commercializzazione e il trasporto dei prodotti primari e trasformati al di fuori della loro regione di produzione, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 21 riguardo alle condizioni per la determinazione dell'importo dell'aiuto concesso e, se del caso, riguardo alle condizioni per la determinazione dei quantitativi dei prodotti oggetto di tale aiuto.
Articolo 16
Controlli e pagamenti indebiti
1. I controlli delle misure di cui al presente capo sono effettuati mediante controlli amministrativi e controlli in loco.
2. In caso di pagamento indebito, il beneficiario interessato ha l'obbligo di rimborsare gli importi in questione. Si applica mutatis mutandis l'articolo 80 del regolamento (CE) n. 1122/2009 della Commissione, del 30 novembre 2009, recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 73/2009 del Consiglio per quanto riguarda la condizionalità, la modulazione e il sistema integrato di gestione e di controllo nell’ambito dei regimi di sostegno diretto agli agricoltori di cui al medesimo regolamento e modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio per quanto riguarda la condizionalità nell’ambito del regime di sostegno per il settore vitivinicolo (11).
CAPO V
MISURE D’ACCOMPAGNAMENTO
Articolo 17
Aiuti di Stato
1. Per i prodotti agricoli di cui all'allegato I del trattato, ai quali si applicano gli articoli 107, 108 e 109 dello stesso, la Commissione può autorizzare, a norma dell'articolo 108 del trattato, nei settori della produzione, della trasformazione, della commercializzazione e del trasporto di tali prodotti, aiuti al funzionamento volti a ovviare alle difficoltà specifiche della produzione agricola nelle isole minori, dovute all'insularità, alla superficie ridotta, al terreno montagnoso e al clima, alla dipendenza economica da un esiguo numero di prodotti e alla loro distanza dai mercati.
2. La Grecia può concedere un finanziamento integrativo per l'attuazione del programma di sostegno. In tal caso, la Grecia notifica detto aiuto di Stato alla Commissione e la Commissione può approvarlo a norma del presente regolamento, come parte integrante del programma di sostegno. L'aiuto così notificato è considerato notificato ai sensi dell'articolo 108, paragrafo 3, prima frase, del trattato.
3. Fatti salvi i paragrafi 1 e 2 del presente articolo e in deroga all'articolo 180 del regolamento (CE) n. 1234/2007 e all'articolo 3 del regolamento (CE) n. 1184/2006 del Consiglio, del 24 luglio 2006, relativo all'applicazione di alcune regole di concorrenza alla produzione e al commercio dei prodotti agricoli (12), gli articoli 107, 108 e 109 del trattato non si applicano ai pagamenti erogati dalla Grecia conformemente al presente regolamento, in applicazione dei capi III e IV del presente regolamento.
CAPO VI
DISPOSIZIONI FINANZIARIE
Articolo 18
Risorse finanziarie
1. Le misure previste dal presente regolamento costituiscono interventi destinati a regolarizzare i mercati agricoli ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1290/2005 del Consiglio, del 21 giugno 2005, relativo al finanziamento della politica agricola comune (13).
2. L'Unione finanzia le misure di cui ai capi III e IV per un importo annuo massimo pari a 23,93 milioni di EUR.
3. La dotazione assegnata annualmente per finanziare il regime specifico di approvvigionamento di cui al capo III non deve essere superiore a 7,11 milioni di EUR.
La Commissione adotta atti di esecuzione con cui stabilisce i requisiti in base ai quali la Grecia può modificare la destinazione delle risorse assegnate ogni anno ai diversi prodotti che beneficiano del regime specifico di approvvigionamento. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 22, paragrafo 2.
4. La Commissione adotta atti delegati conformemente all'articolo 21 riguardo alle condizioni per la determinazione dell'importo massimo annuo che può essere assegnato alle misure intese a finanziare studi, progetti dimostrativi, formazione e assistenza tecnica, a condizione che tale stanziamento sia ragionevole e proporzionato.
CAPO VII
DISPOSIZIONI GENERALI E FINALI
Articolo 19
Misure nazionali
La Grecia adotta le misure necessarie a garantire il rispetto del presente regolamento, in particolare in materia d controlli e di sanzioni amministrative, e ne informa la Commissione.
Articolo 20
Comunicazioni e relazioni
1. Entro il 15 febbraio di ogni anno la Grecia comunica alla Commissione quali stanziamenti a sua disposizione intende impegnare per attuare, l'anno successivo, il bilancio previsionale di approvvigionamento e le misure a favore della produzione agricola locale inclusa nel programma di sostegno.
2. Entro il 30 settembre di ogni anno la Grecia presenta alla Commissione una relazione sull'attuazione, nel corso dell'anno precedente, delle misure previste dal presente regolamento.
3. Entro il 31 dicembre 2016 e in seguito ogni cinque anni, la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione generale che illustri l’impatto delle azioni realizzate in esecuzione del presente regolamento, eventualmente corredata di opportune proposte.
Articolo 21
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all'articolo 11, paragrafo 2, all'articolo 15, paragrafo 4, e all'articolo 18, paragrafo 4, è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 21 marzo 2013. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di cinque anni. La delega di potere è prorogata tacitamente per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si oppongano a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui all'articolo 11, paragrafo 2, all'articolo 15, paragrafo 4, e all'articolo 18, paragrafo 4, può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. Gli atti delegati adottati ai sensi dell'articolo 11, paragrafo 2, dell'articolo 15, paragrafo 4, e dell'articolo 18, paragrafo 4, entrano in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui essi sono stati loro notificati o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 22
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato di gestione dei pagamenti diretti istituito dall'articolo 141 del regolamento (CE) n. 73/2009. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l'articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 23
Abrogazione
Il regolamento (CE) n. 1405/2006 è abrogato.
I riferimenti al regolamento abrogato si intendono fatti al presente regolamento e sono letti secondo la tavola di concordanza che figura in allegato.
Articolo 24
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 13 marzo 2013