РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 660/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006 относно превози на отпадъци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С цел опазване на околната среда с Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4) се определят изисквания за превозите на отпадъци в рамките на Съюза и между държавите членки и трети държави. Въпреки това бяха установени различия и пропуски при изпълнението и инспекциите, извършвани от органите, участващи в инспекциите в държавите членки.
(2)
Необходимо е адекватно планиране на инспекциите на превоза на отпадъци, за да се изгради нужният за инспекциите капацитет и за ефективното предотвратяване на незаконните превози. Във връзка с това разпоредбите, отнасящи се до изпълнението и инспекциите, предвидени в член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да бъдат подсилени с оглед осигуряване на редовно и последователно планиране на такива инспекции. За инспекции, провеждани в съответствие с посочените разпоредби, следва да се съставят планове. Плановете за инспекции следва да се основават на оценка на риска и да включват редица ключови елементи, а именно цели, приоритети, обхванатия географски район, информация за планираните инспекции, задачите, възложени на органите, участващи в инспекциите, договорености за сътрудничество между органите, участващи в инспекции в една държава членка, органите в други държави членки, а където е приложимо -между такива органи в държави членки и в трети държави, както и информация относно обучението на инспекторите и относно човешките, финансовите и други ресурси за изпълнението на съответния план за инспекции.
(3)
Следва да бъде възможно плановете за инспекции да бъдат изготвяни отделно или като ясно обособена част от други планове.
(4)
Тъй като плановете за инспекции влизат в обхвата на Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), разпоредбите на посочената директива, включително, където е приложимо, изключенията в член 4 от нея, се прилагат за такива планове.
(5)
Резултатът от инспекциите и предприетите мерки, включително наложените санкции, следва да са достъпни за обществеността, включително по електронен път в интернет.
(6)
Правилата на територията на Съюза се различават по отношение на правомощията на и възможността за органите, участващи в инспекциите в държавите членки, да изискват доказателства с цел да се установи законността на превозите. Доказателствата могат да са свързани, inter alia, с това дали веществото или предметът е „отпадък“ по смисъла на Регламент (ЕО) № 1013/2006, дали отпадъкът е бил правилно класифициран и дали ще бъде транспортиран до екологосъобразни съоръжения в съответствие с член 49 от посочения регламент. Поради това в член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да се въведе възможността за органите, участващи в инспекциите в държавите членки, да изискват такива доказателства. Тези доказателства могат да се изискват въз основа на общи разпоредби в зависимост от случая. Когато не са представени такива доказателства или доказателствата се считат за недостатъчни, превозването на съответното вещество или предмет или превозът на съответните отпадъци следва да се разглежда като незаконен превоз и следва да се третира съгласно приложимите разпоредби на регламент (ЕО) № 1013/2006.
(7)
Незаконните превози на отпадъци често произтичат от неконтролирано събиране, сортиране и съхраняване. Ето защо осъществяването на систематични инспекции на превозите на отпадъци следва да допринесе за установяване и реагиране на тези неконтролирани дейности, което да способства за прилагането на Регламент (ЕО) № 1013/2006.
(8)
С цел да се предостави достатъчно време на държавите членки да се подготвят за прилагането на мерките, изисквани съгласно член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006, изменен с настоящия регламент, е целесъобразно първите планове за инспекции да се приемат до 1 януари 2017 г.
(9)
Поради влизането в сила на Договора от Лисабон правомощията, предоставени на Комисията с Регламент (ЕО) № 1013/2006, следва да се приведат в съответствие с разпоредбите на членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(10)
На Комисията следва да се предостави правомощие да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС за изменение на някои несъществени елементи от Регламент (ЕО) № 1013/2006. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане на Регламент (ЕО) № 1013/2006, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(12)
Поради това Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1013/2006 се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„7а.
„повторна употреба“ е повторна употреба съгласно определението в член 3, точка 13 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7)
35а.
„инспекция“ означава действия, предприети от заинтересованите органи, за да установят дали организация, предприятие, брокер, търговец, превоз на отпадъци или тяхното оползотворяване или обезвреждане отговаря на приложимите изисквания, определени в настоящия регламент.
(7) Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).“" 						
2)
В член 26 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Информацията и документите, изброени в параграф 1, може да се предоставят и разменят при договореност между заинтересованите компетентни органи и нотификатора чрез средствата за обмен на електронни данни с електронен подпис или електронно удостоверяване на автентичност в съответствие с Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), или подобна електронна система за удостоверяване на автентичност, която дава същото ниво на сигурност.
С цел улесняване на прилагането на първа алинея Комисията, когато това е възможно, приема актове за изпълнение, с които да установи техническите и организационните изисквания за практическото осъществяване на електронна система за обмен на данни с оглед предаване на документи и информация. Комисията взема предвид всички релевантни международни стандарти и прави необходимото изискванията да са в съответствие с Директива 1999/93/ЕО или най-малкото да дават същото ниво на сигурност като предвиденото в посочената директива. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 59а, параграф 2.
(8) Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно правната рамка на Общността за електронните подписи (ОВ L 13, 19.1.2000 г., стр. 12).“" 						
3)
Член 50 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Посредством мерки за прилагането на настоящия регламент държавите членки предвиждат, inter alia, инспекции на организации, предприятия, брокери и търговци в съответствие с член 34 от Директива 2008/98/ЕО и инспекции на превози на отпадъци и на тяхното оползотворяване или обезвреждане.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. До 1 януари 2017 г. държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че за цялата им географска територия са изготвени един или повече планове, отделно или като ясно обособена част от други планове, за инспекциите, осъществявани съгласно параграф 2 („план за инспекции“). Плановете за инспекции се основават на оценка на риска, обхващаща конкретни потоци от отпадъци и източниците на незаконни превози, като се вземат предвид, при наличие и целесъобразност, разузнавателни данни, като данни от разследвания на полицейски и митнически органи и анализи на престъпна дейност. С тази оценка на риска се цели, наред с другото, да се установи минималният брой необходими инспекции, включително физически проверки, на организации, предприятия, брокери, търговци и превози на отпадъци или на съответното оползотворяване или обезвреждане. Плановете за инспекции включват следните елементи:
а)
целите и приоритетите на инспекциите, като се включва пояснение как са били установени тези приоритети;
б)
географския район, обхванат в плана за инспекции;
в)
информация за планирани инспекции, включително за физически проверки;
г)
задачите, възложени на всеки орган, участващ в инспекциите;
д)
договореностите за сътрудничество между органите, участващи в инспекциите;
е)
информация относно обучението на инспекторите по въпроси, свързани с инспекциите; и
ж)
информация за човешките, финансовите и други ресурси за изпълнението на посочения план за инспекции.
Плановете за инспекции се разглеждат поне веднъж на три години и когато е целесъобразно, се актуализират. При този преглед се оценява до каква степен са били изпълнени целите и другите елементи на посочения план за инспекции.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Инспекциите на превози може да се правят по-специално:
а)
на мястото на произход, извършвани заедно с производителя, притежателя или нотификатора;
б)
на мястото на местоназначението, включително временното и окончателното оползотворяване или обезвреждане, извършвани заедно с получателя или съоръжението;
в)
на границите на Съюза; и/или
г)
по време на превоза в рамките на Съюза.“;
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Инспекциите на превози включват проверка на документите, потвърждение на идентичността и, когато е уместно, физическа проверка на отпадъците.“;
д)
вмъкват се следните параграфи:
„4а. За да установят, че дадено вещество или предмет, превозвани с пътен, железопътен, въздушен, морски или вътрешен воден транспорт, не е отпадък, органите, участващи в инспекциите, могат, без да се засяга Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (9), да изискват физическото или юридическото лице, притежаващо съответното вещество или предмет или уреждащо тяхното превозване, да представи документални доказателства:
а)
за произхода и местоназначението на съответното вещество или предмет; и
б)
че веществото или предметът не е отпадък, включително когато това е уместно, доказателство за годност.
За целите на първа алинея, следва да се провери и защитата на съответното вещество или предмет срещу повреда при транспортиране, товарене и разтоварване, включително достатъчно опаковане и подходящо подреждане на товара.
4б. Органите, участващи в инспекциите, могат да заключат, че съответното вещество или предмет е отпадък, когато:
-
доказателствата, посочени в параграф 4а или изисквани по силата на други законодателни актове на Съюза, за да се установи, че дадено вещество или предмет не е отпадък, не са представени в срока, определен от органите,
-
считат доказателствата и информацията, с които разполагат, за недостатъчни, за да стигнат до заключение, или считат защитата срещу повреда, посочена във втората алинея от параграф 4а, за недостатъчна.
При такива обстоятелства превозването на съответното вещество или предмет или превозът на отпадъци се счита за незаконен превоз. Следователно той се третира в съответствие с членове 24 и 25 и органите, участващи в инспекцията, информират незабавно за това компетентния орган на държавата, където съответната инспекция е проведена.
4в. За да установят дали при даден превоз на отпадъци е спазен настоящият регламент, органите, участващи в инспекциите, могат да изискат от нотификатора, лицето, което урежда превоза, притежателя, превозвача, получателя и съоръжението, което приема отпадъците, да им представят съответни документални доказателства в определен от тях срок.
За да установят дали превоз на отпадъци, попадащ в обхвата на общите информационни изисквания по член 18, е предназначен за операции по оползотворяване, които са в съответствие с член 49, органите, участващи в инспекциите, могат да изискват лицето, което урежда превоза, да представи съотносими документални доказателства, предоставени от съоръжението за временно и окончателно оползотворяване и, ако е необходимо - одобрени от компетентния орган по местоназначение.
4г. Когато доказателствата по параграф 4в не са предоставени на участващите в инспекциите органи в срока, определен от тях, или когато тези органи считат доказателствата и информацията, с които разполагат за недостатъчни, за да стигнат до заключение, съответният превоз се счита за незаконен. Следователно този превоз се третира в съответствие с членове 24 и 25 и органите, участващи в инспекцията, информират незабавно за това компетентния орган на държавата, където инспекцията е проведена.
4д. До 18 юли 2015 г. Комисията приема посредством актове за изпълнение предварителна таблица на съответствието между комбинираната номенклатура, предвидена в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (10), и позициите на отпадъци, изброени в приложения III, IIIA, IIIБ, IV, IVA и V към настоящия регламент. Комисията актуализира таблицата на съответствието, така че да отразява промените в посочената номенклатура и в позициите в приложенията, както и да включва нови кодове за отпадъци в номенклатурата на хармонизираната система, които Световната митническа организация може да приеме.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 59а, параграф 2.
(9) Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) (ОВ L 197, 24.7.2012 г., стр. 38)." 						
(10) Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1).“;" 						
е)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. Държавите членки сътрудничат помежду си, двустранно и многостранно, с цел да улеснят предотвратяването и откриването на незаконни превози. Те обменят релевантна информация за превози на отпадъци, потоци от отпадъци, оператори и съоръжения и споделят опит и знания относно мерките по прилагане, включително относно оценката на риска, извършена съгласно параграф 2а от настоящия член, в рамките на създадени структури, по-специално чрез мрежата на кореспондентите, определени в съответствие с член 54 от настоящия регламент.“
4)
Член 51, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Преди края на всяка календарна година държавите членки изготвят доклад за предишната година на базата на допълнителен въпросник за докладване, съдържащ се в приложение IX, и го изпращат на Комисията. В срок от един месец от предаването на доклада на Комисията държавите членки предоставят публичен достъп, включително по електронен път в интернет, до този раздел от доклада, който се отнася до член 24 и до член 50, параграфи 1, 2 и 2а, включително таблица 5 от приложение IX, заедно с евентуални пояснения, които счетат за уместни. Комисията съставя списък на хипервръзките на държавите членки, посочени в раздела, който се отнася до член 50, параграфи 2 и 2а от приложение IX, и предоставя публичен достъп до него на своя уебсайт.“
5)
Член 58 се заменя със следното:
„Член 58
Изменение на приложенията
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 58а, за да изменя следното:
а)
приложения IА, IБ, IВ, II, III, IIIA, IIIБ, IV, V, VI и VII, за да бъдат взети предвид промените, договорени по Базелската конвенция и Решението на ОИСР;
б)
приложение V, за да бъдат отразени договорените промени на списъка с отпадъци, приет в съответствие с член 7 от Директива 2008/98/ЕО;
в)
приложение VIII, за да бъдат отразени решенията, взети по силата на приложимите международни конвенции и споразумения.“
6)
Следният член се вмъква:
„Член 58а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 58, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 юли 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено член 58, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението, дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 58, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
7)
Член 59 се заличава.
8)
Член 59а се заменя със следното:
„Член 59а
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 39 от Директива 2008/98/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.“
9)
В член 60 се добавя следният параграф:
„2а. До 31 декември 2020 г. Комисията прави преглед на настоящия регламент, като взема предвид, inter alia, докладите, изготвени в съответствие с член 51 и докладва за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета, като представя, ако е целесъобразно, и законодателно предложение. В прегледа Комисията разглежда по-специално ефективността на член 50, параграф 2а в борбата срещу незаконните превози, като отчита екологичните, социалните и икономическите аспекти.“
10)
Приложение IX се изменя, както следва:
а)
разделът, който се отнася за член 50, параграф 2, се заменя със следното:
„Обобщена информация за резултатите от инспекциите, извършени съгласно член 50, параграф 2, включително:
-
брой на инспекциите, включително физически проверки на организации, предприятия, брокери и търговци, във връзка с превози на отпадъци:
-
брой на инспекциите на превози на отпадъци, включително физически проверки:
-
брой на предполагаемите закононарушения от страна на организации, предприятия, брокери и търговци, във връзка с превози на отпадъци:
-
брой на предполагаемите незаконни превози, установени по време на инспекциите:
Допълнителни бележки:“;
б)
вмъква се следният раздел, който се отнася за член 50, параграф 2а:
„Член 50, параграф 2а
Информация относно плана/плановете за инспекции
Броят на плановете за инспекции за цялата географска територия:
Датата на приемане на плана/плановете за инспекции и периода, обхванат от тях:
Датата на последния преглед на плана/плановете за инспекции:
Органите, участващи в инспекциите, и сътрудничеството между тези органи:
Посочете лицата или органите, на които могат да се докладват проблеми или нередности:“;
в)
вмъква се следният раздел, който се отнася за член 50, параграфи 2 и 2а:
„Хипервръзка за електронен достъп до информацията, която държавите членки са направили обществено достъпна в интернет в съответствие с член 51, параграф 2:“.
11)
В приложение IХ, таблица 5 заглавието на последната колона се заменя със следното:
„Предприети мерки, включително наложени санкции“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2016 г.
Независимо от втория параграф, член 1, точка 4 се прилага от 1 януари 2018 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 660/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 15 maggio 2014
recante modifica del regolamento (CE) n. 1013/2006 relativo alle spedizioni di rifiuti
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 192, paragrafo 1,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
visto il parere del Comitato delle regioni (2),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (3),
considerando quanto segue:
(1)
Allo scopo di tutelare l’ambiente, il regolamento (CE) n. 1013/2006 del Parlamento europeo e del Consiglio (4) fissa gli obblighi che regolano le spedizioni di rifiuti sia all’interno dell’Unione sia tra gli Stati membri e i paesi terzi. Sono state tuttavia riscontrate divergenze e lacune nel modo in cui le autorità competenti dei vari Stati membri coinvolte nelle ispezioni garantiscono l’effettiva applicazione del regolamento e conducono le ispezioni.
(2)
Per determinare le risorse necessarie da destinare alle ispezioni delle spedizioni di rifiuti e impedire in maniera efficace che i rifiuti prendano vie illecite occorre pianificare in maniera adeguata le ispezioni. Le disposizioni riguardanti le misure di esecuzione e le ispezioni di cui all’articolo 50 del regolamento (CE) n. 1013/2006 dovrebbero pertanto essere rafforzate per garantire una pianificazione regolare e coerente di tali ispezioni. I piani di ispezione dovrebbero essere stabiliti per le ispezioni effettuate in conformità di tali disposizioni. I piani di ispezione dovrebbero basarsi su una valutazione del rischio e dovrebbero includere una serie di elementi fondamentali, e segnatamente obiettivi, priorità, la zona geografica coperta, informazioni sulle ispezioni che si prevede eseguire, i compiti assegnati alle autorità coinvolte nelle ispezioni, gli accordi relativi alla cooperazione fra tali autorità coinvolte nelle ispezioni nel territorio di uno Stato membro, in diversi Stati membri nonché, se del caso, fra tali autorità negli Stati membri e nei paesi terzi, e le informazioni sulla formazione degli ispettori nonché sulle risorse umane, finanziarie e di altro genere per l’attuazione dei piani di ispezione in questione.
(3)
I piani di ispezione dovrebbero poter essere formulati singolarmente o come parte chiaramente definita di altri piani.
(4)
Poiché i piani di ispezione rientrano nella direttiva 2003/4/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5), ai piani in questione si applicano le disposizioni di tale direttiva comprese, ove applicabili, le eccezioni di cui all’articolo 4 della suddetta direttiva.
(5)
I risultati delle ispezioni e delle misure adottate, comprese le eventuali sanzioni comminate, dovrebbero essere messi a disposizione del pubblico, anche elettronicamente, attraverso Internet.
(6)
Nell’Unione vigono norme divergenti per quanto riguarda la facoltà e la possibilità delle autorità degli Stati membri coinvolte nelle ispezioni di esigere prove al fine di accertare la legalità delle spedizioni. Tali prove potrebbero riguardare, tra l’altro, sia il fatto che una determinata sostanza o un determinato oggetto costituisca un «rifiuto», ai sensi del regolamento (CE) n. 1013/2006, sia che tale rifiuto sia stato correttamente classificato e sia che esso venga destinato a impianti operanti secondo metodi ecologicamente corretti di cui all’articolo 49 di tale regolamento. È opportuno pertanto che l’articolo 50 del regolamento (CE) n. 1013/2006 preveda la possibilità che le autorità degli Stati membri coinvolte nelle ispezioni esigano siffatte prove. Le prove possono essere richieste sulla base di disposizioni generali o caso per caso. Qualora tali prove non siano fornite o siano ritenute insufficienti, il trasporto della sostanza o dell’oggetto in questione, o la spedizione dei rifiuti in questione dovrebbe essere considerata illegale e dovrebbe essere trattata in conformità con le pertinenti disposizioni del regolamento (CE) n. 1013/2006.
(7)
All’origine delle spedizioni illegali di rifiuti vi sono spesso attività non controllate di raccolta, cernita e stoccaggio. Lo svolgimento sistematico di ispezioni sulle spedizioni di rifiuti dovrebbe pertanto contribuire ad individuare ed affrontare tali attività non controllate, promuovendo quindi l’attuazione del regolamento (CE) n. 1013/2006.
(8)
Al fine di consentire agli Stati membri di prepararsi all’applicazione delle misure di cui all’articolo 50 del regolamento (CE) n. 1013/2006, come modificato dal presente regolamento, è opportuno che i primi piani di ispezione siano adottati entro il 1o gennaio 2017.
(9)
Per effetto dell’entrata in vigore del trattato di Lisbona, è opportuno allineare le competenze conferite alla Commissione dal regolamento (CE) n. 1013/2006 agli articoli 290 e 291 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE).
(10)
Dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo alla modifica di taluni elementi non essenziali del regolamento (CE) n. 1013/2006. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati, la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(11)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’attuazione del regolamento (CE) n. 1013/2006, alla Commissione dovrebbero essere attribuite competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (6).
(12)
È opportuno pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 1013/2006,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 1013/2006 è così modificato:
1)
all’articolo 2 sono aggiunti i punti seguenti:
«7 bis)
«riutilizzo»: come definito all’articolo 3, paragrafo 13, della direttiva 2008/98/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (7).
35 bis) «ispezione»: le azioni intraprese da parte delle autorità coinvolte al fine di verificare se uno stabilimento, un’impresa, intermediari e commercianti, una spedizione di rifiuti o il relativo recupero o smaltimento siano conformi agli obblighi pertinenti di cui al presente regolamento.
(7) Direttiva 2008/98/CE del Parlamento europeo e del Consiglio relativa ai rifiuti e che abroga alcune direttive (GU L 312 del 22.11.2008, pag. 3).»;" 						
2)
all’articolo 26, il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
«4. Fatto salvo il consenso delle autorità competenti interessate e del notificatore, le informazioni e i documenti elencati al paragrafo 1 possono essere trasmessi e scambiati mediante un sistema di interscambio elettronico dei dati con firma elettronica o autenticazione elettronica in conformità della direttiva 1999/93/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (8), ovvero mediante un sistema di autenticazione elettronica comparabile che garantisca lo stesso livello di sicurezza.
Al fine di agevolare l’applicazione del primo comma, la Commissione adotta, ove possibile, atti di esecuzione che stabiliscono disposizioni tecniche e organizzative relative all’attuazione pratica dell’interscambio elettronico dei dati per la trasmissione dei documenti e delle informazioni. La Commissione tiene conto di eventuali pertinenti standard internazionali e provvede affinché tali requisiti siano conformi alla direttiva 1999/93/CE, o assicurino quantomeno lo stesso livello di sicurezza di cui alla suddetta direttiva. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura di esame di cui all’articolo 59 bis, paragrafo 2.
(8) Direttiva 1999/93/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 dicembre 1999, relativa ad un quadro comunitario per le firme elettroniche (GU L 13 del 19.1.2000, pag. 12).»;" 						
3)
l’articolo 50 è così modificato:
a)
il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Gli Stati membri prevedono, mediante misure di esecuzione del presente regolamento, tra l’altro, ispezioni di stabilimenti, imprese, intermediari e commercianti in conformità dell’articolo 34 della direttiva 2008/98/CE, nonché ispezioni delle spedizioni di rifiuti e del relativo recupero o smaltimento.»;
b)
è inserito il paragrafo seguente:
«2 bis. Entro il 1o gennaio 2017 gli Stati membri provvedono affinché, per tutto il loro territorio geografico, siano elaborati uno o più piani, separatamente o come parte chiaramente definita di altri piani, relativamente ad ispezioni eseguite a norma del paragrafo 2 («piano di ispezione»). I piani di ispezione si basano su una valutazione dei rischi inerente a flussi specifici di rifiuti e provenienze specifiche di spedizioni illegali, che tenga conto, ove ve ne sia disponibilità ed opportunità, di dati investigativi, come quelli riguardanti indagini di polizia e di autorità doganali, ed analisi delle attività criminali. Tale valutazione del rischio mira, tra l’altro, ad individuare il numero minimo di ispezioni necessarie, compresi i controlli fisici di stabilimenti, imprese, intermediari, commercianti e spedizioni di rifiuti o il relativo recupero o smaltimento. Nel piano d’ispezione figurano i seguenti elementi:
a)
gli obiettivi e le priorità delle ispezioni, compresa una spiegazione di come tali priorità sono state individuate;
b)
la zona geografica a cui si riferisce il piano d’ispezione in questione;
c)
informazioni sulle ispezioni che si prevede eseguire, compresi i controlli fisici;
d)
i compiti assegnati a ciascuna autorità coinvolta nelle ispezioni;
e)
gli accordi relativi alla cooperazione tra le autorità coinvolte nelle ispezioni;
f)
le informazioni sulla formazione degli ispettori in materia di aspetti attinenti alle ispezioni; e
g)
le informazioni sulle risorse umane, finanziarie e di altro genere per l’attuazione dei piani di ispezione in questione.
I piani di ispezione sono riesaminati almeno una volta ogni tre anni e, se del caso, aggiornati. Tale riesame valuta il livello di realizzazione degli obiettivi e degli altri elementi del piano di ispezione in questione.»;
c)
il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. le ispezioni delle spedizioni possono aver luogo in particolare:
a)
nel luogo di origine ed essere effettuati con il produttore, il detentore o il notificatore;
b)
nel luogo di destinazione, compreso il recupero o lo smaltimento intermedio e non intermedio, ed essere effettuati con il destinatario o l’impianto;
c)
alle frontiere dell’Unione; e/o
d)
durante la spedizione nel territorio dell’Unione.»;
d)
il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
«4. Le ispezioni sulle spedizioni comprendono la verifica di documenti, l’accertamento delle identità e, se del caso, il controllo fisico dei rifiuti.»;
e)
sono inseriti i paragrafi seguenti:
«4 bis. Le autorità coinvolte nelle ispezioni, per accertare che una sostanza o un oggetto trasportato su strada, per ferrovia, per via area, marittima o navigazione interna non è un rifiuto, possono, fatta salva la direttiva 2012/19/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (9), chiedere alla persona fisica o giuridica che detiene la sostanza o l’oggetto, o ne organizza il trasporto, di presentare le prove documentali:
a)
riguardanti l’origine e la destinazione della sostanza o dell’oggetto in questione;
b)
attestanti che non si tratta di rifiuti, comprese, se del caso, prove di funzionalità.
Ai fini del primo comma, è altresì accertata la protezione della sostanza o dell’oggetto interessato, quali un idoneo imballaggio e un adeguato accatastamento, dai danni che può subire durante il trasporto, il carico e lo scarico.
4 ter. Le autorità coinvolte nelle ispezioni possono concludere che la sostanza o l’oggetto in questione costituisce rifiuto se:
-
le prove di cui al paragrafo 4 bis o richieste ai sensi di altre normative dell’Unione al fine di accertare che una sostanza o oggetto non costituisce rifiuto non sono state presentate entro il periodo specificato dalle autorità stesse, o
-
considerano le prove e le informazioni rese loro disponibili insufficienti per raggiungere una conclusione, o considerano che la protezione prevista contro i danni di cui al paragrafo 4 bis, secondo comma, sia insufficiente.
In tali circostanze, il trasporto della sostanza o dell’oggetto in questione, o la spedizione di rifiuti, sono considerati alla stregua di una spedizione illegale. Di conseguenza, essa è trattata conformemente agli articoli 24 e 25 e le autorità coinvolte nelle ispezioni ne informano immediatamente l’autorità competente del paese in cui ha avuto luogo l’ispezione.
4 quater. Le autorità coinvolte nelle ispezioni, per accertare se una spedizione di rifiuti sia conforme al presente regolamento, possono richiedere al notificatore, alla persona che organizza la spedizione, al detentore, al vettore, al destinatario e all’impianto che riceve i rifiuti di presentare prove documentali utili entro un periodo da esse specificato.
Le autorità coinvolte nelle ispezioni, per accertare se una spedizione di rifiuti soggetti agli obblighi generali di informazione di cui all’articolo 18 sia destinata a operazioni di recupero conformi all’articolo 49, possono chiedere alla persona che organizza la spedizione di presentare le pertinenti prove documentali fornite dall’impianto di recupero intermedio e non intermedio, e, ove necessario, approvate dall’autorità competente del paese di destinazione.
4 quinquies. Qualora le prove di cui al paragrafo 4 quater non sono state presentate alle autorità coinvolte nelle ispezioni entro il termine da loro specificato, oppure esse considerano le prove e le informazioni rese loro disponibili insufficienti per raggiungere una conclusione, essi trattano la spedizione interessata alla stregua di una spedizione illegale. Di conseguenza, tale spedizione è trattata conformemente agli articoli 24 e 25 e le autorità coinvolte nelle ispezioni ne informano immediatamente l’autorità competente del paese in cui ha avuto luogo l’ispezione interessata.
4 sexies. Entro il 18 luglio 2015 la Commissione adotta, mediante atti di esecuzione, una tavola di concordanza preliminare tra i codici della nomenclatura combinata, di cui al regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio (10), e le voci dei rifiuti elencate negli allegati III, IIIA, IIIB, IV, IVA e V del presente regolamento. La Commissione provvede ad aggiornare tale tavola di concordanza in modo da tenere conto delle modifiche di tale nomenclatura e delle voci elencate in detti allegati, nonché di nuovi codici della nomenclatura del sistema armonizzato relativi ai rifiuti eventualmente adottati dall’Organizzazione mondiale delle dogane.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura di esame di cui all’articolo 59 bis, paragrafo 2.
(9) Direttiva 2012/19/UE del Parlamento europeo e del Consiglio sui rifiuti di apparecchiature elettriche ed elettroniche (GU L 197 del 24.7.2012, pag. 38)." 						
(10) Regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio, del 23 luglio 1987, relativo alla nomenclatura tariffaria e statistica ed alla tariffa doganale comune (GU L 256 del 7.9.1987, pag. 1).»;" 						
f)
Il paragrafo 5 è sostituito dal seguente:
«5. Gli Stati membri cooperano, a titolo bilaterale e multilaterale, allo scopo di facilitare la prevenzione e l’individuazione delle spedizioni illegali. Si scambiano informazioni utili relative alle spedizioni di rifiuti, ai flussi di rifiuti, agli operatori e agli impianti e condividono esperienze e conoscenze sulle misure di esecuzione, compresa la valutazione del rischio effettuata a norma del presente articolo, paragrafo 2 bis, nell’ambito delle strutture istituite, segnatamente tramite la rete di corrispondenti designati in conformità dell’articolo 54.»;
4)
all’articolo 51, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Prima della fine di ogni anno civile, gli Stati membri redigono altresì una relazione riguardante l’anno precedente sulla base del questionario di cui all’allegato IX, da compilare ai fini dell’obbligo di informazione e la trasmettono alla Commissione. Entro un mese dalla trasmissione della suddetta relazione alla Commissione, gli Stati membri mettono altresì a disposizione del pubblico la sezione di tale relazione relativa all’articolo 24 e all’articolo 50, paragrafi 1, 2 e 2 bis, compresa la tabella 5 dell’allegato IX, anche elettronicamente attraverso Internet, assieme ad eventuali chiarimenti da essi ritenuti opportuni. La Commissione stila un elenco dei collegamenti ipertestuali degli Stati membri di cui alla sezione dell’allegato IX relativa all’articolo 50, paragrafi 2 e 2 bis, e lo pubblica sul suo sito Internet.»;
5)
l’articolo 58 è sostituito dal seguente:
«Articolo 58
Modifiche degli allegati
1) Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 58 bis per modificare quanto segue:
a)
gli allegati I A, I B, I C, II, III, III A, III B, IV, V, VI e VII sono modificati per tener conto delle modifiche convenute nell’ambito della convenzione di Basilea e della decisione OCSE;
b)
l’allegato V per tener conto delle modifiche convenute dell’elenco dei rifiuti adottate a norma dell’articolo 7 della direttiva 2008/98/CEE;
c)
l’allegato VIII per tener conto delle decisioni adottate a norma di convenzioni ed accordi internazionali pertinenti.»;
6)
è inserito l’articolo seguente:
«Articolo 58 bis
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all’articolo 58, è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 17 luglio 2014. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di cinque anni. La delega di potere è tacitamente prorogata per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si oppongano a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui all’articolo 58 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 58 entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.»;
7)
l’articolo 59 è soppresso;
8)
l’articolo 59 bis è sostituito dal seguente:
«Articolo 59 bis
Procedura di comitato
1) La Commissione è assistita dal comitato istituito dall’articolo 39 della direttiva 2008/98/CE. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2) Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Qualora il comitato non esprima alcun parere, la Commissione non adotta il progetto di atto di esecuzione e si applica l’articolo 5, paragrafo 4, terzo comma, del regolamento (UE) n. 182/2011.»;
9)
all’articolo 60 è aggiunto il paragrafo seguente:
«2 bis. Entro il 31 dicembre 2020 la Commissione procede a un riesame del presente regolamento tenendo conto, tra l’altro, delle relazioni redatte in conformità dell’articolo 51, e presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione sui relativi risultati, corredata, se del caso, di una proposta legislativa. In tale riesame, la Commissione prende in considerazione, in particolare, l’efficacia dell’articolo 50, paragrafo 2 bis, relativamente alla lotta alle spedizioni illegali, tenuto conto degli aspetti ambientali, economici e sociali.»;
10)
l’allegato IX è così modificato:
a)
la sezione relativa all’articolo 50, paragrafo 2, è sostituita dalla seguente:
«Informazioni sintetiche sull’esito delle ispezioni realizzate in conformità con l’articolo 50, paragrafo 2, comprendendo:
-
il numero delle ispezioni, compresi i controlli fisici, degli stabilimenti, delle imprese, di intermediari e commercianti collegati alle spedizioni di rifiuti:
-
il numero delle ispezioni di spedizioni di rifiuti, compresi i controlli fisici:
-
il numero delle presunte illegalità riguardanti imprese, intermediari e commercianti in materia di spedizioni di rifiuti:
-
il numero delle presunte spedizioni illegali accertate nel corso di tali ispezioni:
Osservazioni supplementari:»;
b)
è inserita la sezione seguente relativa all’articolo 50, paragrafo 2 bis:
«Articolo 50, paragrafo 2 bis
Informazioni sul piano o i piani di ispezione:
numero di piani di ispezione per l’intero territorio geografico:
la data di adozione del piano o dei piani di ispezione e i periodo a cui si riferiscono:
la data del più recente riesame del piano o dei piani ispezione:
le autorità coinvolte nelle ispezioni e la cooperazione tra tali autorità:
indicare le persone o gli organismi ai quali possono essere segnalati problemi o irregolarità:»;
c)
è inserita la sezione seguente relativa all’articolo 50, paragrafi 2 e 2 bis:
«Il collegamento che consente di accedere elettronicamente alle informazioni messe a disposizione del pubblico su Internet dagli Stati membri, in conformità dell’articolo 51, paragrafo 2.»;
11)
all’allegato IX, tabella 5, il titolo dell’ultima colonna è sostituito dal seguente:
«Misure adottate, comprese le eventuali sanzioni irrogate».
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2016.
Fatto salvo il secondo comma, l’articolo 1, punto 4, si applica a decorrere dal 1o gennaio 2018.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 15 maggio 2014