ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 240/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 януари 2014 година
относно Европейски кодекс на поведение за партньорство в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (1), и по-специално член 5, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на настоящия регламент е да се приеме Европейски кодекс на поведение с цел да се подпомогнат и улеснят държавите членки при организирането на партньорства по отношение на споразуменията за партньорство и програмите, които се осъществяват с подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР). Тези фондове понастоящем действат съгласно обща рамка и се наричат „европейски структурни и инвестиционни фондове“ (наричани по-нататък „ЕСИ фондове“).
(2)
Партньорството е отдавна утвърден принцип в работата на ЕСИ фондовете. То предполага тясно сътрудничество между публичните органи, икономическите и социалните партньори и организациите, представляващи гражданското общество на национално, регионално и местно ниво в рамките на целия програмен цикъл, състоящ се от изготвяне, изпълнение, мониторинг и оценка.
(3)
Избраните партньори следва да бъдат възможно най-представителни за съответните заинтересовани страни. Процедурите за подбор на партньорите следва да бъдат прозрачни и да отчитат различната институционална и нормативна уредба на държавите членки, както и съответната компетентност на национално и регионално равнище.
(4)
Партньорите следва да включват публични органи, икономически и социални партньори и организации, представляващи гражданското общество, включително работещите в областта на околната среда, организациите в рамките на определени общности и доброволческите организации, които могат да окажат съществено въздействие върху прилагането на споразумението за партньорство и програмите или значително да бъдат засегнати от тяхното изпълнение. Специално внимание следва да се обърне на включването на групи, които могат да бъдат засегнати от програмите, но трудно могат да повлияят върху тях, и по-специално на най-уязвимите и маргинализирани общности, които са изложени на най-голям риск от дискриминация или социално изключване, особено хората с увреждания, мигрантите и ромите.
(5)
При подбора на партньорите е необходимо да се вземат под внимание разликите между споразуменията за партньорство и програмите. Споразуменията за партньорство обхващат всички ЕСИ фондове, по които се предоставя подкрепа на дадена държава членка, докато програмите се отнасят единствено до съответните ЕСИ фондове, с чиято подкрепа се осъществяват. Партньорите по споразуменията за партньорство следва да бъдат партньорите, които имат отношение към планираното използване на всички ЕСИ фондове, докато по отношение на програмите е достатъчно партньорите да бъдат свързани с планираното използване само на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за съответната програма.
(6)
Партньорите следва да бъдат включени в изготвянето и прилагането на споразуменията за партньорство и програмите. За тази цел е необходимо да се установят основните принципи и добрите практики за осъществяването на навременен, задълбочен и прозрачен процес на консултации с партньорите относно анализа на предизвикателствата и потребностите, за които трябва да се търси решение, подбора на целите и приоритетите за преодоляването им, както и по отношение на координационните структури и споразуменията за многостепенно управление, необходими за ефективното изпълнение на политиките.
(7)
Партньорите следва да бъдат представени в мониторинговите комитети по програмите. Правилата за членство и процедурите на комитет следва да насърчават последователността и участието по отношение на програмирането и изпълнението, както и постигането на ясни и прозрачни работни договорености, а също и на навременни резултати и недопускане на дискриминация.
(8)
Чрез активното си участие в мониторинговите комитети партньорите следва да вземат участие в оценката на изпълнението на различните приоритети, в изготвянето на съответните доклади по програмите и, когато е необходимо, на поканите за представяне на предложения.
(9)
Постигането на ефективно партньорство следва да се улесни чрез подпомагане на съответните партньори да укрепят институционалния си капацитет за изготвяне и изпълнение на програмите.
(10)
Комисията следва да улесни обмена на добри практики, укрепването на институционалния капацитет и разпространението на резултатите сред държавите членки, управляващите органи и представителите на партньорите чрез създаването на мрежа за партньорски практики, която обхваща всички ЕСИ фондове.
(11)
Ролята на партньорите при изпълнението на споразуменията за партньорство, както и резултатите и ефективността на партньорството през програмния период следва да бъдат предмет на оценка от страна на държавите членки.
(12)
С цел да подпомогне и улесни държавите членки при организирането на партньорството Комисията следва да предостави примери за най-добрите практики на държавите членки в тази област,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава европейски кодекс на поведение за партньорство по отношение на споразуменията за партньорство и програмите, ползващи се с подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове.
ГЛАВА II
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ ОТНОСНО ПРОЗРАЧНИТЕ ПРОЦЕДУРИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ
Член 2
Представителност на партньорите
Държавите членки гарантират, че партньорите, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, са най-представителни за съответните заинтересовани страни и са избрани за надлежно упълномощени представители с оглед на тяхната компетентност, капацитета им за активно участие и съответното им равнище на представителство.
Член 3
Определяне на съответните партньори за споразумението за партньорство
1. По отношение на споразумението за партньорство държавите членки определят съответните партньори най-малко измежду следните организации:
а)
компетентни регионални, местни, градски и други публични органи, включително:
i)
регионални органи, национални представители на местните органи и местни органи, представляващи най-големите градове и градски зони, чиито правомощия са свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете;
ii)
национални представители на висши учебни заведения, институции, предоставящи образование и обучение, и научноизследователски центрове, свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете;
iii)
други национални публични органи, които отговарят за прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, и по-специално органи, насърчаващи равното третиране, предвидено в Директива 2000/43/ЕО на Съвета (2), Директива 2004/113/ЕО на Съвета (3) и Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4);
б)
икономически и социални партньори, включително:
i)
признати на национално равнище организации на социалните партньори, по-специално общопрофилни междуотраслови организации и секторни организации в сектори, свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете;
ii)
национални търговски камари и стопански сдружения, които представляват общия интерес на различните промишлености и отрасли и чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, с цел да се гарантира балансирано представителство на големи, средни, малки и микропредприятия, както и представители на социалната икономика;
в)
организации, представляващи гражданското общество, като например партньори с дейност в областта на околната среда, неправителствени организации и организации, насърчаващи социалното приобщаване, равенството между мъжете и жените и недопускането на дискриминация, включително:
i)
органи, чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете и с прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, въз основа на тяхната представителност и като се вземат предвид географският и тематичният обхват, управленският капацитет, експертният опит и иновативните подходи;
ii)
други организации или групи, които са засегнати или има вероятност да бъдат засегнати в значителна степен от прилагането на ЕСИ фондовете, по-специално групите, които се смятат за изложени на риск от дискриминация и социално изключване.
2. Когато публичните органи, икономическите и социалните партньори и организациите, представляващи гражданското общество, са формирали обединение на организации с цел да прегрупират интересите си и да улеснят участието си в дадено партньорство, те може да определят само един представител, който да представя възгледите на това обединение в рамките на партньорството.
Член 4
Определяне на съответните партньори за програмите
1. По отношение на всяка програма държавите членки определят съответните партньори най-малко измежду следните организации:
а)
компетентни регионални, местни, градски и други публични органи, включително:
i)
регионални органи, национални представители на местните органи и местни органи, представляващи най-големите градове и градски зони, чиито правомощия са свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата;
ii)
национални или местни представители на висши учебни заведения, институции, предоставящи образование, обучение и консултантски услуги, както и научноизследователски центрове, чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата;
iii)
други публични органи, които отговарят за прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата, и по-специално органи, насърчаващи равното третиране, предвидено в Директива 2000/43/ЕО, Директива 2004/113/ЕО и Директива 2006/54/ЕО;
iv)
други органи на национално, регионално или местно равнище и органи, представляващи области, в които се реализират интегрирани териториални инвестиции и стратегии за местно развитие, финансирани от програмата;
б)
икономически и социални партньори, включително:
i)
признати на национално или регионално равнище организации на социалните партньори, по-специално общопрофилни междуотраслови организации и секторни организации в сектори, свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата;
ii)
национални или регионални търговски камари и стопански сдружения, които представляват общия интерес на различните промишлености или отрасли, с цел да се гарантира балансирано представителство на големи, средни, малки и микропредприятия, както и представители на социалната икономика;
iii)
други аналогични органи на национално или регионално равнище;
в)
организации, представляващи гражданското общество, като например партньори с дейност в областта на околната среда, неправителствени организации и организации, насърчаващи социалното приобщаване, равенството между мъжете и жените и недопускането на дискриминация, включително:
i)
органи, чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата, както и с прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, въз основа на тяхната представителност и като се вземат предвид географският и тематичният обхват, управленският капацитет, експертният опит и иновативните подходи;
ii)
органи, представляващи местните групи за действие, посочени в член 34, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
iii)
други организации или групи, които са засегнати или има вероятност да бъдат засегнати в значителна степен от прилагането на ЕСИ фондовете; по-специално групите, които се смятат за изложени на риск от дискриминация и социално изключване.
2. По отношение на програмите за европейско териториално сътрудничество държавите членки могат да включат в партньорството:
i)
европейските групи за териториално сътрудничество, действащи в съответните трансгранични или транснационални програмни райони;
ii)
органи или организации, които участват в разработването или прилагането на макрорегионална стратегия или стратегия за морските басейни в програмния район, включително координиращите организации на приоритетните области за макрорегионалните стратегии.
3. Когато публичните органи, икономическите и социалните партньори и организациите, представляващи гражданското общество, са формирали обединение на организации, те може да определят само един представител, който да представя възгледите на това обединение в рамките на партньорството.
ГЛАВА III
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И ДОБРИ ПРАКТИКИ ЗА УЧАСТИЕТО НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ В ИЗГОТВЯНЕТО НА СПОРАЗУМЕНИЕТО ЗА ПАРТНЬОРСТВО И НА ПРОГРАМИТЕ
Член 5
Консултации със съответните партньори при изготвянето на споразумението за партньорство и на програмите
1. За да се гарантира прозрачно и ефективно участие на съответните партньори, държавите членки и управляващите органи провеждат консултации със социалните партньори относно процеса и графика на изготвяне на споразумението за партньорство и на програмите, като им предоставят пълна информация за съдържанието на тези документи и за всички изменения по тях.
2. По отношение на консултациите със съответните партньори държавите членки вземат предвид необходимостта от:
а)
навременно оповестяване на съответната информация и осигуряване на лесен достъп до нея;
б)
осигуряване на достатъчно време за партньорите да анализират и представят коментари по основните проектодокументи, както и по проектите на споразумението за партньорство и на програмите;
в)
осигуряване на механизми, чрез които партньорите да могат да задават въпроси, да представят своя принос и да получават информация за начина, по който техните предложения са били взети предвид;
г)
разпространяване на резултатите от консултациите.
3. По отношение на програмите за развитие на селските райони държавите членки вземат предвид ролята на националните мрежи за селски райони, създадени в съответствие с член 54 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), наред с участието на съответните партньори.
4. Когато между различните нива на управление под националното равнище са сключени официални споразумения, държавата членка взема предвид тези споразумения за многостепенно управление в съответствие със своята институционална и нормативна уредба.
Член 6
Изготвяне на споразумението за партньорство
В съответствие със своята институционална и нормативна уредба държавите членки включват съответните партньори в изготвянето на споразумението за партньорство, по-специално по отношение на:
а)
анализа на различията, потребностите на развитието и възможността за растеж спрямо тематичните цели, включително посочените в съответните препоръки за отделните държави;
б)
обобщенията на предварителните условия на програмите и основните констатации от всички предварителни оценки на споразумението за партньорство, предприети по инициатива на държавата членка;
в)
подбора на тематичните цели, ориентировъчното разпределение на средствата от ЕСИ фондовете и основните резултати, които се очакват от тях;
г)
списъка с програмите, както и механизмите на национално и регионално равнище, чрез които се гарантира координация както между отделните ЕСИ фондове, така и между тях и други инструменти за финансиране на национално равнище, на равнището на Съюза и в рамките на Европейската инвестиционна банка;
д)
механизмите за осигуряване на интегриран подход към използването на ЕСИ фондовете за целите на териториалното развитие на градските, селските и крайбрежните и рибарските райони и районите с особени териториални характеристики;
е)
механизмите за осигуряване на интегриран подход към разрешаването на специфичните нужди на най-силно засегнатите от бедност географски райони или на целевите групи, изложени на най-голям риск от дискриминация или изключване, със специална насоченост към маргинализираните общности;
ж)
прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 7
Информация относно участието на съответните партньори в споразумението за партньорство
По отношение на споразумението за партньорство държавите членки предоставят най-малко следната информация:
а)
списъка с партньорите, участващи в изготвянето на споразумението за партньорство;
б)
действията, предприети за осигуряване на активно участие на партньорите, включително действия, предприети по отношение на достъпността, по-специално по отношение на хората с увреждания;
в)
ролята на партньорите при изготвянето на споразумението за партньорство;
г)
резултатите от консултациите с партньорите и описание на техния принос при изготвянето на споразумението за партньорство.
Член 8
Изготвяне на програмите
В съответствие със своята институционална и нормативна уредба държавите членки включват съответните партньори в изготвянето на програмите, по-специално по отношение на:
а)
анализа и установяването на нуждите;
б)
определянето или избора на приоритетите и свързаните с тях специфични цели;
в)
отпускането на финансиране;
г)
определянето на конкретни показатели за програмите;
д)
прилагането на общите принципи, посочени в членове 7 и 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
е)
състава на мониторинговите комитети.
Член 9
Информация относно участието на съответните партньори в програмите
По отношение на програмите държавите членки предоставят най-малко следната информация:
а)
предприетите действия за осигуряване на участие на съответните партньори в изготвянето на програмите и техните изменения;
б)
планираните действия за осигуряване на участие на партньорите в изпълнението на програмите.
ГЛАВА IV
ДОБРИ ПРАКТИКИ ОТНОСНО ФОРМУЛИРАНЕТО НА ПРАВИЛАТА ЗА ЧЛЕНСТВО И ВЪТРЕШНИТЕ ПРОЦЕДУРИ НА МОНИТОРИНГОВИТЕ КОМИТЕТИ
Член 10
Правила за членство в мониторинговите комитети
1. При формулирането на правилата за членство в мониторинговия комитет държавите членки вземат предвид партньорите, които са участвали в изготвянето на програмите, като имат за цел да насърчават равенството между мъжете и жените и недискриминацията.
2. По отношение на мониторинговите комитети по програмите за европейско териториално сътрудничество партньорите по междурегионалните и транснационалните програми за сътрудничество могат да бъдат представлявани от обединения на организации на равнището на Съюза или на транснационално равнище. Държавите членки могат да включат партньорите в подготовката на работата на мониторинговия комитет, по-специално чрез участието им в координационни комитети на национално равнище, организирани в участващите държави членки.
Член 11
Процедурен правилник на мониторинговия комитет
При изготвянето на процедурния правилник мониторинговите комитети вземат предвид следното:
а)
правото на глас на членовете;
б)
предизвестието за провеждане на заседанията и за предаване на документацията, което по правило е не по-кратко от 10 работни дни;
в)
условията за публикуване на подготвителните документи, представени на мониторинговите комитети, и за достъп до тях;
г)
процедурата за приемане, публикуване и достъп до протоколите от заседанията;
д)
условията за създаването и дейността на работните групи в рамките на мониторинговите комитети;
е)
разпоредбите относно конфликт на интереси за партньори, участващи в мониторинга, оценката и изготвянето на поканите за представяне на предложения;
ж)
условията, принципите и правилата за възстановяване на суми, възможностите за изграждане на капацитет и използването на техническа помощ.
ГЛАВА V
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И ДОБРИ ПРАКТИКИ ОТНОСНО УЧАСТИЕТО НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ В ИЗГОТВЯНЕТО НА ПОКАНИ ЗА ПРЕДСТАВЯНЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЯ И ДОКЛАДИ ЗА НАПРЕДЪКА, КАКТО И В МОНИТОРИНГА И ОЦЕНКАТА НА ПРОГРАМИТЕ
Член 12
Задължения, свързани със защита на данните, поверителност и конфликт на интереси
Държавите членки гарантират, че партньорите, участващи в изготвянето на покани за представяне на предложения и доклади за напредъка, както и в мониторинга и оценката на програмите, са запознати със своите задължения, свързани със защита на личните данни, поверителност и конфликт на интереси.
Член 13
Участие на съответните партньори в изготвянето на покани за представяне на предложения
Управляващите органи вземат подходящи мерки за избягване на евентуален конфликт на интереси в случаите, в които съответните партньори участват в изготвянето на покани за представяне на предложения или в тяхната оценка.
Член 14
Участие на съответните партньори в изготвянето на доклади за напредъка
Държавите членки включват съответните партньори в изготвянето на докладите за напредъка по изпълнението на споразумението за партньорство, посочени в член 52 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, по-специално по отношение на оценката на ролята на партньорите за изпълнението на споразумението за партньорство и прегледа на предоставените от тях становища по време на консултациите, включително, когато е целесъобразно, описание на начина, по който становищата на партньорите са били взети предвид.
Член 15
Участие на съответните партньори в мониторинга на програмите
Управляващите органи включват партньорите в работата на мониторинговия комитет и неговите работни групи, в оценката на изпълнението на програмата, включително по отношение на заключенията от прегледа на изпълнението, както и в изготвянето на годишните доклади за изпълнението на програмите.
Член 16
Участие на съответните партньори в оценката на програмите
1. Управляващите органи включват съответните партньори в работата по оценката на програмите в рамките на мониторинговите комитети и, когато е целесъобразно, в работата на специалните работни групи, създадени за тази цел от мониторинговите комитети.
2. Управляващите органи по програмите по Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ) и Кохезионния фонд провеждат консултации с партньорите относно докладите, в които са обобщени констатациите от оценките, извършени през програмния период в съответствие с член 114, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
ГЛАВА VI
ПРИМЕРНИ ОБЛАСТИ, ТЕМИ И ДОБРИ ПРАКТИКИ ОТНОСНО ИЗПОЛЗВАНЕТО НА ЕСИ ФОНДОВЕТЕ С ЦЕЛ УКРЕПВАНЕ НА ИНСТИТУЦИОНАЛНИЯ КАПАЦИТЕТ НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ И НА РОЛЯТА НА КОМИСИЯТА ЗА РАЗПРОСТРАНЕНИЕТО НА ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 17
Укрепване на институционалния капацитет на съответните партньори
1. Управляващият орган разглежда необходимостта от използване на техническа помощ за укрепване на институционалния капацитет на партньорите, по-специално по отношение на местни органи, икономически и социални партньори и неправителствени организации с малък мащаб, които да бъдат подпомогнати, за да могат ефективно да участват в изготвянето, изпълнението, мониторинга и оценката на програмите.
2. Подкрепата по параграф 1 може да бъде под формата на, inter alia, специални работни срещи, обучения, структури за координация и мрежови структури или принос за покриване на разходите за участието в заседанията, свързани с изготвянето, изпълнението, мониторинга и оценката на програмата.
3. По отношение на програмите за развитие на селските райони подкрепата по параграф 1 може да бъде предоставена чрез националната мрежа за селските райони, създадена в съответствие с член 54 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
4. Що се отнася до програмите по линия на ЕСФ, управляващите органи в по-слабо развитите региони, в регионите в преход или в държавите членки, отговарящи на условията за получаване на подкрепа от Кохезионния фонд, гарантират, че в зависимост от нуждите по линия на ЕСФ ще бъдат заделени съответни ресурси за дейностите по изграждане на капацитет на социалните партньори и на неправителствените организации, участващи в програмите.
5. По отношение на европейското териториално сътрудничество подкрепата по параграфи 1 и 2 може също така да обхваща подкрепа за партньорите с цел укрепване на институционалния им капацитет за участие в дейности по международно сътрудничество.
Член 18
Роля на Комисията за разпространението на добрите практики
1. Комисията създава механизъм за сътрудничество - Европейска мрежа за партньорски практики, която е обща за всички ЕСИ фондове и е отворена за участие от страна на заинтересованите държави членки, управляващи органи и организации, представляващи партньорите на равнището на Съюза.
Европейската мрежа за практики за партньорство улеснява обмена на опит, изграждането на капацитет, както и разпространението на съответните резултати.
2. Комисията предоставя примери за добри практики при организирането на партньорството.
3. Обменът на опит, свързан с определянето, предаването и разпространението на добри практики и новаторски подходи при изпълнението на програмите за междурегионално сътрудничество и на действията по член 2, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), включва опита, натрупан при партньорството по програмите за сътрудничество.
ГЛАВАVII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 януари 2014 година.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 240/2014 DELLA COMMISSIONE
del 7 gennaio 2014
recante un codice europeo di condotta sul partenariato nell’ambito dei fondi strutturali e d'investimento europei
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1303/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, recante disposizioni comuni sul Fondo europeo di sviluppo regionale, sul Fondo sociale europeo, sul Fondo di coesione, sul Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale e sul Fondo europeo per gli affari marittimi e la pesca e disposizioni generali sul Fondo europeo di sviluppo regionale, sul Fondo sociale europeo, sul Fondo di coesione e sul Fondo europeo per gli affari marittimi e la pesca, e che abroga il regolamento (CE) n. 1083/2006 del Consiglio (1), in particolare l’articolo 5, paragrafo 3,
considerando quanto segue:
(1)
Il presente regolamento ha l’obiettivo di fornire un codice europeo di condotta per sostenere e agevolare gli Stati membri nell’organizzazione di partenariati finalizzati agli accordi di partenariato e ai programmi finanziati dal Fondo europeo di sviluppo regionale (FESR), dal Fondo sociale europeo (FSE), dal Fondo di coesione, dal Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) e dal Fondo europeo per gli affari marittimi e la pesca (FEAMP). Tali fondi operano ora nell’ambito di un quadro comune e sono denominati «fondi strutturali e d'investimento europei» (in appresso «fondi SIE»).
(2)
Lavorare in partenariato è un principio consolidato nell’attuazione dei fondi SIE. Il partenariato implica una stretta cooperazione tra autorità pubbliche, parti economiche e sociali e organismi che rappresentano la società civile a livello nazionale, regionale e locale nel corso dell’intero ciclo del programma, che si articola in preparazione, attuazione, sorveglianza e valutazione.
(3)
È opportuno che i partner selezionati siano il più possibile rappresentativi delle parti interessate. Occorre che le procedure di selezione siano trasparenti e tengano conto dei diversi contesti istituzionali e giuridici degli Stati membri e delle loro competenze nazionali e regionali.
(4)
I partner dovrebbero includere autorità pubbliche, parti economiche e sociali e organismi che rappresentano la società civile, compresi i partner ambientali e le organizzazioni locali e di volontariato, che possono influenzare significativamente l’attuazione dell’accordo di partenariato e dei programmi o risentire dei loro effetti. È opportuno prestare una particolare attenzione all’inclusione dei gruppi che possono risentire degli effetti dei programmi ma che incontrano difficoltà a influenzarli, in particolare delle comunità più vulnerabili ed emarginate, a più alto rischio di discriminazione o esclusione sociale, segnatamente delle persone con disabilità, dei migranti e dei Rom.
(5)
Per la selezione dei partner è opportuno tenere conto delle differenze tra accordi di partenariato e programmi. Gli accordi di partenariato riguardano tutti i fondi SIE che forniscono sostegno a ciascuno Stato membro, mentre i programmi fanno riferimento soltanto ai fondi SIE dai quali ricevono un contributo. I partner degli accordi di partenariato dovrebbero essere quelli pertinenti in considerazione dell’uso di tutti i fondi SIE, mentre per i programmi è sufficiente che i partner siano quelli pertinenti in considerazione dell’uso previsto dei fondi SIE che contribuiscono al programma.
(6)
I partner devono essere coinvolti nell’elaborazione e nell’attuazione degli accordi di partenariato e dei programmi. A tale scopo, è necessario stabilire i principi essenziali e le buone prassi in materia di consultazione tempestiva, pertinente e trasparente dei partner sull’analisi delle sfide e delle esigenze da fronteggiare, sulla selezione degli obiettivi e delle priorità per raggiungerli, e sulle strutture di coordinamento e sugli accordi di governance a più livelli necessari per una realizzazione efficace delle politiche.
(7)
I partner dovrebbero essere rappresentati in seno ai comitati di sorveglianza dei programmi. Le norme che disciplinano la composizione e le procedure dei comitati dovrebbero promuovere la continuità e la responsabilità nella programmazione e nell’attuazione, e accordi di lavoro chiari e trasparenti, nonché la tempestività e la non discriminazione.
(8)
È opportuno che i partner, mediante la loro partecipazione attiva ai comitati di sorveglianza, siano coinvolti nella valutazione del grado di efficienza per le diverse priorità, delle pertinenti relazioni sui programmi e, se del caso, degli inviti a presentare proposte.
(9)
Va agevolato un partenariato efficace aiutando i partner interessati a rafforzare la loro capacità istituzionale in vista della preparazione e dell’attuazione dei programmi.
(10)
La Commissione dovrebbe facilitare lo scambio di buone prassi, rafforzando la capacità istituzionale e la diffusione dei risultati di maggior rilievo tra gli Stati membri, le autorità di gestione e i rappresentanti dei partner attraverso l’istituzione di una comunità di prassi sul partenariato riguardanti tutti i fondi SIE.
(11)
È opportuno che il ruolo dei partner nell’attuazione degli accordi di partenariato e i risultati e l’efficacia del partenariato nel periodo di programmazione siano sottoposti a valutazione da parte degli Stati membri.
(12)
Al fine di sostenere e agevolare gli Stati membri nell’organizzazione del partenariato, la Commissione dovrebbe mettere a disposizione alcuni esempi delle migliori prassi esistenti negli Stati membri,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto e campo di applicazione
Il presente regolamento stabilisce il codice europeo di condotta sul partenariato per gli accordi di partenariato e i programmi sostenuti dai fondi strutturali e d'investimento europei.
CAPO II
PRINCIPI ESSENZIALI RELATIVI A PROCEDURE TRASPARENTI PER L’IDENTIFICAZIONE DEI PARTNER INTERESSATI
Articolo 2
Rappresentatività dei partner
Gli Stati membri provvedono a che i partner di cui all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1303/2013 siano il più possibile rappresentativi delle parti interessate e siano nominati in qualità di rappresentanti debitamente autorizzati, tenendo conto delle loro competenze, della capacità di partecipare attivamente e di un adeguato livello di rappresentanza.
Articolo 3
Identificazione dei partner pertinenti per gli accordi di partenariato
1. Per l’accordo di partenariato, gli Stati membri devono identificare i partner pertinenti tra, come minimo:
a)
le autorità regionali, locali, cittadine e le altre autorità pubbliche competenti, tra cui:
i)
le autorità regionali, i rappresentanti nazionali delle autorità locali e le autorità locali che rappresentano le maggiori città e aree urbane, aventi competenze connesse all’uso previsto dei fondi SIE;
ii)
i rappresentanti nazionali di istituti di istruzione superiore, organismi di istruzione e di formazione e centri di ricerca, tenendo conto dell’uso previsto dei fondi SIE;
iii)
altre autorità pubbliche nazionali competenti per l’applicazione dei principi orizzontali di cui agli articoli da 4 a 8 del regolamento (UE) n. 1303/2013, tenendo conto dell’uso previsto dei fondi SIE; in particolare gli organismi per la promozione della parità di trattamento stabiliti in conformità alle direttive del Consiglio (CE) 2000/43/CE (2) e 2004/113/CE (3) e alla direttiva 2006/54/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4);
b)
le parti economiche e sociali, tra cui:
i)
organizzazioni delle parti sociali riconosciute a livello nazionale, in particolare organizzazioni interprofessionali a carattere generale e organizzazioni settoriali i cui settori sono connessi all’uso previsto dei fondi SIE;
ii)
camere di commercio nazionali e associazioni imprenditoriali che rappresentano l’interesse generale delle industrie e dei settori, tenendo conto dell’uso previsto dei fondi SIE e al fine di garantire una rappresentanza equilibrata di grandi, medie, piccole e micro imprese, insieme con i rappresentanti dell’economia sociale;
c)
organismi che rappresentano la società civile, quali partner ambientali, organizzazioni non governative e organismi di promozione dell’inclusione sociale, della parità di genere e della non discriminazione, tra cui:
i)
organismi che operano nei settori connessi all’uso previsto dei fondi SIE e all’applicazione dei principi orizzontali di cui agli articoli da 4 a 8 del regolamento (UE) n. 1303/2013 in base alla loro rappresentatività, e tenendo conto della copertura geografica e tematica, della capacità di gestione, delle competenze e degli approcci innovativi;
ii)
altre organizzazioni o gruppi che sono o che è probabile che siano interessati in modo significativo dall’attuazione dei fondi SIE, in particolare gruppi considerati a rischio di discriminazione e di esclusione sociale.
2. Qualora le autorità pubbliche, le parti economiche e sociali e gli organismi che rappresentano la società civile abbiano creato un organismo che raggruppa i loro interessi al fine di favorire il loro coinvolgimento nel partenariato (organizzazione ombrello), essi possono designare un unico rappresentante che presenti il punto di vista dell’organizzazione ombrello in seno al partenariato.
Articolo 4
Identificazione dei partner pertinenti per i programmi
1. Per ciascun programma, gli Stati membri devono identificare i partner pertinenti tra, come minimo:
a)
le autorità regionali, locali, cittadine e le altre autorità pubbliche competenti, tra cui:
i)
le autorità regionali, i rappresentanti nazionali delle autorità locali e le autorità locali che rappresentano le maggiori città e aree urbane, aventi competenze connesse all’uso previsto dei fondi SIE che contribuiscono al programma;
ii)
i rappresentanti nazionali o regionali di istituti di istruzione superiore, organismi che forniscono servizi di istruzione, formazione e consulenza e centri di ricerca, tenendo conto dell’uso previsto dei fondi SIE che contribuiscono al programma;
iii)
altre autorità pubbliche competenti per l’applicazione dei principi orizzontali di cui agli articoli da 4 a 8 del regolamento (UE) n. 1303/2013, tenendo conto dell’uso previsto dei fondi SIE che contribuiscono al programma, in particolare gli organismi per la promozione della parità di trattamento stabiliti in conformità alle direttive 2000/43/CE e 2004/113/CE e alla direttiva 2006/54/CE;
iv)
altri organismi a livello nazionale, regionale o locale e autorità che rappresentano i settori in cui vengono attuati gli investimenti territoriali integrati e le strategie di sviluppo locale finanziati dal programma;
b)
le parti economiche e sociali, tra cui:
i)
organizzazioni delle parti sociali riconosciute a livello nazionale o regionale, in particolare organizzazioni interprofessionali a carattere generale e organizzazioni settoriali, i cui settori sono connessi all’uso previsto dei fondi SIE che contribuiscono al programma;
ii)
camere di commercio nazionali o regionali e associazioni imprenditoriali che rappresentano l’interesse generale delle industrie o dei settori, al fine di garantire una rappresentanza equilibrata di grandi, medie, piccole e micro imprese, insieme con i rappresentanti dell’economia sociale;
iii)
altri organismi analoghi a livello nazionale o regionale;
c)
organismi che rappresentano la società civile, quali partner ambientali, organizzazioni non governative e organismi di promozione dell’inclusione sociale, della parità di genere e della non discriminazione, tra cui:
i)
organismi che operano nei settori connessi all’uso previsto dei fondi SIE che contribuiscono al programma e all’applicazione dei principi orizzontali di cui agli articoli da 4 a 8 del regolamento (UE) n. 1303/2013 in base alla loro rappresentatività, e tenendo conto della copertura geografica e tematica, della capacità di gestione, delle competenze e degli approcci innovativi;
ii)
organismi che rappresentano i gruppi di azione locale di cui all’articolo 34, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1303/2013;
iii)
altre organizzazioni o gruppi che sono o che è probabile che siano interessati in modo significativo dall’attuazione dei fondi SIE, in particolare gruppi considerati a rischio di discriminazione e di esclusione sociale.
2. Per quanto riguarda i programmi di cooperazione territoriale europea, gli Stati membri possono coinvolgere nel partenariato:
i)
gruppi europei di cooperazione territoriale che operano nell’ambito dei rispettivi programmi transfrontalieri o transnazionali;
ii)
autorità o organismi coinvolti nello sviluppo o nell’attuazione di una strategia macroregionale o per i bacini marittimi nella zona interessata dal programma, compresi i coordinatori di settori prioritari per le strategie macroregionali.
3. Qualora le autorità pubbliche, le parti economiche e sociali e gli organismi che rappresentano la società civile abbiano creato un’organizzazione ombrello, essi possono designare un unico rappresentante che presenti il punto di vista dell’organizzazione ombrello in seno al partenariato.
CAPO III
PRINCIPI ESSENZIALI E BUONE PRASSI IN MATERIA DI COINVOLGIMENTO DEI PARTNER PERTINENTI NELLA PREPARAZIONE DELL’ACCORDO DI PARTENARIATO E DEI PROGRAMMI
Articolo 5
Consultazione dei partner pertinenti nella preparazione dell’accordo di partenariato e dei programmi
1. Al fine di garantire la trasparenza e il coinvolgimento effettivo dei partner pertinenti, gli Stati membri e le autorità di gestione li consultano sul processo e sulla tempistica della preparazione dell’accordo di partenariato e dei programmi. A tal fine, essi li tengono pienamente informati del loro contenuto e delle eventuali modifiche.
2. Per quanto riguarda la consultazione dei partner interessati, gli Stati membri tengono conto della necessità di:
a)
comunicare tempestivamente le informazioni pertinenti e renderle facilmente accessibili;
b)
dare ai partner tempo sufficiente per analizzare e commentare i principali documenti preparatori, il progetto di accordo di partenariato e i progetti di programmi;
c)
mettere a disposizione canali attraverso i quali i partner possono porre domande, fornire contributi ed essere informati del modo in cui le loro proposte sono state prese in considerazione:
d)
divulgare i risultati delle consultazioni.
3. Per quanto riguarda i programmi di sviluppo rurale, gli Stati membri devono tenere conto del ruolo che le reti rurali nazionali istituite in conformità all’articolo 54 del regolamento (UE) n. 1305/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (5) possono svolgere per il coinvolgimento dei partner pertinenti.
4. Qualora siano in essere accordi formali tra i differenti livelli di governo al di sotto del livello nazionale, lo Stato membro terrà conto di tali accordi di governance a più livelli conformemente al suo quadro istituzionale e giuridico.
Articolo 6
Preparazione dell’accordo di partenariato
Gli Stati membri, in conformità al loro quadro istituzionale e giuridico, coinvolgono i partner pertinenti nella preparazione dell’accordo di partenariato, in particolare per quanto riguarda:
a)
l’analisi delle disparità, delle esigenze di sviluppo e del potenziale di crescita con riguardo agli obiettivi tematici, compresi quelli definiti nelle raccomandazioni pertinenti specifiche per paese;
b)
le sintesi delle condizionalità ex ante dei programmi e le conclusioni essenziali di eventuali valutazioni ex ante dell’accordo di partenariato effettuate su iniziativa dello Stato membro;
c)
la scelta degli obiettivi tematici, la dotazione indicativa dei fondi SIE e i loro principali risultati attesi;
d)
l’elenco dei programmi e i meccanismi a livello nazionale e regionale finalizzati al coordinamento tra i fondi SIE e dei fondi SIE con altri strumenti di finanziamento dell’Unione e nazionali e con la Banca europea per gli investimenti;
e)
le modalità per garantire un approccio integrato all’uso dei fondi SIE per lo sviluppo territoriale delle zone urbane, rurali, costiere e di pesca e delle zone con caratteristiche territoriali particolari;
f)
le modalità per garantire un approccio integrato per rispondere ai bisogni specifici delle aree geografiche particolarmente colpite dalla povertà e dei gruppi di destinatari a più alto rischio di discriminazione o di esclusione, con particolare riguardo per le comunità emarginate;
g)
l’applicazione dei principi orizzontali di cui agli articoli 5, 7 e 8 del regolamento (UE) n. 1303/2013.
Articolo 7
Informazioni sul coinvolgimento dei partner pertinenti nell’accordo di partenariato
Gli Stati membri forniscono in relazione all’accordo di partenariato almeno le seguenti informazioni:
a)
l’elenco dei partner coinvolti nella preparazione dell’accordo di partenariato;
b)
le azioni intraprese per garantire la partecipazione attiva dei partner, comprese le azioni intraprese in termini di accessibilità, in particolare per le persone con disabilità;
c)
il ruolo dei partner nella preparazione dell’accordo di partenariato;
d)
i risultati della consultazione con i partner e una descrizione del suo valore aggiunto nella preparazione dell’accordo di partenariato.
Articolo 8
Preparazione dei programmi
Gli Stati membri, in conformità al loro quadro istituzionale e giuridico, coinvolgono i partner pertinenti nella preparazione dei programmi, in particolare per quanto riguarda:
a)
l’analisi e l’identificazione delle esigenze;
b)
la definizione o la selezione delle priorità e dei relativi obiettivi specifici;
c)
l’assegnazione dei finanziamenti;
d)
la definizione degli indicatori specifici dei programmi;
e)
l’applicazione dei principi orizzontali quali definiti agli articoli 7 e 8 del regolamento (UE) n. 1303/2013;
f)
la composizione del comitato di sorveglianza.
Articolo 9
Informazioni sul coinvolgimento dei partner pertinenti nei programmi
Gli Stati membri forniscono in relazione ai programmi almeno le seguenti informazioni:
a)
le azioni adottate per coinvolgere i partner pertinenti nella preparazione dei programmi e nelle relative modifiche;
b)
le azioni previste per garantire la partecipazione dei partner all’attuazione dei programmi.
CAPO IV
BUONE PRASSI RELATIVE ALLA FORMULAZIONE DELLE NORME CHE DISCIPLINANO LA COMPOSIZIONE E LE PROCEDURE INTERNE DEI COMITATI DI SORVEGLIANZA
Articolo 10
Norme che disciplinano la composizione del comitato di sorveglianza
1. Nel formulare le norme che disciplinano la composizione del comitato di sorveglianza gli Stati membri prendono in considerazione il coinvolgimento dei partner che hanno partecipato alla preparazione dei programmi e mirano a promuovere la parità tra uomini e donne e la non discriminazione.
2. Per quanto riguarda i comitati di sorveglianza dei programmi di cooperazione territoriale europea, i partner possono essere rappresentati da organizzazioni ombrello a livello transnazionale o dell’Unione nell’ambito dei programmi di cooperazione interregionale e transnazionale. Gli Stati membri possono coinvolgere i partner nella preparazione del comitato di sorveglianza, in particolare tramite la loro partecipazione ai comitati di coordinamento a livello nazionale negli Stati membri partecipanti.
Articolo 11
Norme che disciplinano la procedura del comitato di sorveglianza
Nel formulare le norme che disciplinano la procedura, i comitati di sorveglianza devono tenere conto dei seguenti elementi:
a)
i diritti di voto dei membri;
b)
il preavviso da dare per le riunioni e la trasmissione dei documenti che, come regola generale, non può essere inferiore a 10 giorni lavorativi;
c)
le modalità di pubblicazione e accessibilità dei documenti preparatori presentati al comitato di sorveglianza;
d)
la procedura di adozione, pubblicazione e accessibilità dei verbali;
e)
le modalità di istituzione dei gruppi di lavoro e relative alle loro attività nell’ambito dei comitati di sorveglianza;
f)
le disposizioni sul conflitto di interessi per i partner coinvolti nella sorveglianza, nella valutazione e negli inviti a presentare proposte;
g)
le condizioni, i principi e le modalità che regolamentano i rimborsi, le opportunità di sviluppo delle capacità e il ricorso all’assistenza tecnica.
CAPO V
PRINCIPI ESSENZIALI E BUONE PRASSI PER QUANTO RIGUARDA IL COINVOLGIMENTO DEI PARTNER PERTINENTI NELLA PREPARAZIONE DI INVITI A PRESENTARE PROPOSTE E RELAZIONI SULLO STATO DEI LAVORI E IN MATERIA DI SORVEGLIANZA E DI VALUTAZIONE DEI PROGRAMMI
Articolo 12
Obblighi in merito alla protezione dei dati, alla riservatezza e al conflitto di interessi
Gli Stati membri provvedono a che i partner coinvolti nella preparazione di inviti a presentare proposte, relazioni sullo stato dei lavori e attività di sorveglianza e valutazione dei programmi siano consapevoli dei loro obblighi relativi alla protezione dei dati, alla riservatezza e al conflitto di interessi.
Articolo 13
Coinvolgimento dei partner pertinenti nella preparazione degli inviti a presentare proposte
Le autorità di gestione prendono i provvedimenti necessari per evitare potenziali conflitti di interesse quando coinvolgono i partner nella preparazione di inviti a presentare proposte o nella loro valutazione.
Articolo 14
Coinvolgimento dei partner pertinenti nella preparazione delle relazioni sullo stato dei lavori
Gli Stati membri coinvolgono i partner pertinenti nella preparazione delle relazioni sullo stato dei lavori concernenti l’esecuzione dell’accordo di partenariato di cui all’articolo 52 del regolamento (UE) n. 1303/2013, in particolare per quanto riguarda la valutazione del ruolo dei partner nell’esecuzione dell’accordo di partenariato e la panoramica dei pareri formulati dai partner nel corso della consultazione, compresa, se del caso, la descrizione del modo in cui i pareri dei partner sono stati presi in considerazione.
Articolo 15
Coinvolgimento dei partner pertinenti nella sorveglianza dei programmi
Le autorità di gestione coinvolgono i partner, nel quadro del comitato di sorveglianza e dei loro gruppi di lavoro, nel valutare l’efficacia del programma, comprese le conclusioni della verifica di efficacia dell’attuazione, e nella preparazione delle relazioni di attuazione annuali relative ai programmi.
Articolo 16
Coinvolgimento dei partner nella valutazione dei programmi
1. Le autorità di gestione coinvolgono i partner pertinenti nella valutazione dei programmi nell’ambito dei comitati di sorveglianza e, se del caso, dei gruppi di lavoro specifici istituiti dai comitati di sorveglianza a tal fine.
2. Le autorità di gestione dei programmi del Fondo europeo di sviluppo regionale (FESR), del Fondo sociale europeo (FSE) e del Fondo di coesione consultano i partner sulle relazioni che sintetizzano le conclusioni delle valutazioni effettuate durante il periodo di programmazione, in conformità all’articolo 114, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1303/2013.
CAPO VI
AREE DI MASSIMA, TEMATICHE E BUONE PRASSI SULL’UTILIZZO DEI FONDI SIE PER RAFFORZARE LA CAPACITÀ ISTITUZIONALE DEI PARTNER PERTINENTI E RUOLO DELLA COMMISSIONE NELLA DIVULGAZIONE DELLE BUONE PRASSI
Articolo 17
Rafforzare la capacità istituzionale dei partner pertinenti
1. L’autorità di gestione esamina la necessità di avvalersi di assistenza tecnica al fine di sostenere il rafforzamento delle capacità istituzionali dei partner, in particolare per quanto riguarda i piccoli enti locali, le parti economiche e sociali e le organizzazioni non governative, al fine di aiutarli a partecipare con efficacia alla preparazione, all’attuazione, alla sorveglianza e alla valutazione dei programmi.
2. Il sostegno di cui al paragrafo 1 può assumere la forma di, tra l’altro, seminari ad hoc, sessioni di formazione, coordinamento e collegamento in rete di strutture o contributi ai costi di partecipazione a riunioni sulla preparazione, sull’attuazione, sulla sorveglianza e sulla valutazione del programma.
3. Per i programmi di sviluppo rurale, il sostegno di cui al paragrafo 1 può essere fornito attraverso la rete rurale nazionale stabilita in conformità all’articolo 54 del regolamento (UE) n. 1305/2013.
4. Per i programmi del FSE, le autorità di gestione nelle regioni meno sviluppate, nelle regioni in transizione o negli Stati membri ammissibili al sostegno del Fondo di coesione garantiscono che, in base alle esigenze, siano assegnate adeguate risorse del FSE alle attività di sviluppo delle capacità delle parti sociali e delle organizzazioni non governative che partecipano ai programmi.
5. Per la cooperazione territoriale europea, il sostegno di cui ai paragrafi 1 e 2 può inoltre coprire il sostegno ai partner per il potenziamento delle capacità istituzionali finalizzate alla partecipazione ad attività di cooperazione internazionale.
Articolo 18
Ruolo della Commissione nella divulgazione delle buone prassi
1. La Commissione istituisce un meccanismo di cooperazione denominato comunità europea di prassi sul partenariato, che è comune ai fondi SIE e aperto agli Stati membri interessati, alle autorità di gestione e alle organizzazioni che rappresentano i partner a livello di Unione.
La comunità europea di prassi sul partenariato agevola lo scambio di esperienze, lo sviluppo di capacità, nonché la diffusione dei risultati di maggior rilievo.
2. La Commissione rende disponibili gli esempi di buone prassi nell’organizzazione del partenariato.
3. Lo scambio di esperienze in merito all’individuazione, al trasferimento e alla diffusione di buone prassi e di approcci innovativi in relazione all’attuazione dei programmi e delle azioni di cooperazione interregionale di cui all’articolo 2, paragrafo 3, lettera c), del regolamento (UE) n. 1299/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (6) comprende l’esperienza del partenariato nei programmi di cooperazione.
CAPO VII
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 19
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 7 gennaio 2014