РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 780/2013 НА КОМИСИЯТА
от 14 август 2013 година
за изменение на Регламент (EC) № 206/2010 на Комисията за установяване на списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешен вносът в Европейския съюз на някои животни и прясно месо, и за определяне на изискванията по отношение на ветеринарното сертифициране
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (1), и по-специално член 3, параграф 1, първа и втора алинея, член 6, параграф 1, първа алинея, член 7, буква д), член 8, буква в) и член 13, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 206/2010 на Комисията (2) се установяват изискванията за въвеждане в Съюза, наред с другото, на някои копитни животни. Посоченият регламент не се прилага за неодомашнени животни, предназначени за одобрен орган, институт или център съгласно определението в член 2, параграф 1, буква в) от Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (3).
(2)
Липсата на специални ветеринарно-санитарни изисквания относно въвеждането в Съюза на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, създава практически проблеми за тези структури и в голяма степен ограничава тяхната дейност, като се има предвид необходимостта от въвеждане на такива животни.
(3)
Целесъобразно е да се установят ветеринарно-санитарни изисквания относно въвеждането в Съюза на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, като в тези правила се отчете специфичната ситуация във връзка с тези животни. В интерес на опростяването на законодателството на Съюза е целесъобразно тези правила да бъдат установени в Регламент (ЕС) № 206/2010. Поради това обхватът на посочения регламент следва да бъде съответно изменен.
(4)
В Регламент (ЕС) № 206/2010 се предвижда, че пратките от копитни животни могат да бъдат въвеждани в Съюза само ако идват от трети страни, територии или части от тях, изброени в част 1 от приложение I към посочения регламент.
(5)
В Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (4), се предвижда Комисията да приема списъци на трети страни или области от трети страни, от които вносът на определени продукти от животински произход е разрешен.
(6)
В Директива 2009/156/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (5), се предвижда, че вносът на еднокопитни животни в Съюза се разрешава единствено от трети страни, включени в списък, който се изготвя или изменя в съответствие с процедурата, установена в същата директива.
(7)
В Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (6) се предвижда, че внасяните в Съюза домашни птици и яйца за люпене произхождат от трета държава или част от трета държава, включена в списък, съставен от Комисията в съответствие с процедурата, установена в същата директива.
(8)
При въвеждането на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център в Съюза, следва по-специално да бъдат изпълнени общите изисквания относно въвеждането на живи животни в Съюза, както и специалните ветеринарно-санитарни изисквания, като бъдат предложени конкретни гаранции, че животните, въведени в Съюза, не застрашават здравния статус на животните в Съюза.
(9)
Общите изисквания по отношение на въвеждането на живи животни в Съюза под формата на ефективна система от ветеринарни служби, отговарящи за контрола на здравето на животните, в момента са изпълнени от онези трети страни, територии и части от тях, изброени съгласно директиви 2002/99/ЕО, 2009/156/ЕО и 2009/158/EO.
(10)
Общите изисквания относно въвеждането на живи животни в Съюза не гарантират обаче, че копитните животни не са засегнати от болест. Възможно е все пак отделни животни да пренасят инфекциозни болести, които могат да се разпространят в Съюза, и поради това представляват опасност за здравето на животните в Съюза. Поради тази причина копитните животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, следва да се въвеждат в Съюза пряко от орган, институт или център, отговарящ на определени изисквания и одобрен от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, в която се намира.
(11)
Целесъобразно е държавите членки на местоназначение да съставят списък на тези органи, институти или центрове, след като оценят цялата имаща отношение информация.
(12)
От възлово значение за опазването на здравето на животните в Съюза е пратките от копитни животни, въведени в Съюза и предназначени за одобрени органи, институти или центрове, да се транспортират незабавно и директно до тяхното местоназначение в запечатани контейнери, като бъде ограничено по-нататъшното движение на тези животни в рамките на Съюза.
(13)
С цел справяне при извънредни обстоятелства, например при възникване на въпроси, свързани с хуманното отношение към животните, опазването на застрашените видове, непредвидени природни бедствия или политически вълнения - ситуации, при които не е възможно да бъдат приложени всички ветеринарно-санитарни изисквания и особено тези, свързани с одобряването на орган, институт или център на произход, държавите членки следва да имат възможност при определени условия да въвеждат на своя територия копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център. Дори в такива случаи обаче следва да се изисква разрешително, за да се гарантира, че рискът за здравето на животните е сведен до минимум.
(14)
Поради това Регламент (ЕС) № 206/2010 следва да бъде съответно изменен.
(15)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 206/2010 се изменя, както следва:
1)
в член 1 се заличава параграф 3;
2)
добавя се следният член 3a:
„Член 3а
Условия за въвеждането на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център
1. Чрез дерогация от член 3 компетентният орган на дадена държава членка може да разреши въвеждането на нейна територия на пратки от копитни животни от видовете, изброени в таблици 1, 2 и 3 в приложение VI, част 1, ако пратките са предназначени за одобрен орган, институт или център и са спазени следните условия:
а)
компетентният орган на държавата членка на местоназначение е извършил оценка на рисковете за здравето на животните в Съюза, които всяка една от пратките може да представлява;
б)
съответните пратки идват от трета страна, територия или част от нея, включена в някой от списъците в:
i)
част 1 на приложение I или част 1 на приложение II към настоящия регламент,
ii)
Решение 2004/211/EO (7), Решение 2007/777/ЕО (8), Регламент (ЕО) № 798/2008 (9), Регламент (ЕО) № 119/2009 (10), Регламент (ЕС) № 605/2010 (11),
в)
копитните животни произхождат от орган, институт или център в трета страна, територия или част от нея, описана в буква а), включен в списък, съставен в съответствие с член 3в;
г)
копитните животни са били под карантина в защитено от вектори помещение на територията на органа, института или центъра, посочен в буква в), за срока, предвиден в съответните сертификати;
д)
копитните животни се превозват директно до одобрен орган, институт или център в държавата членка на местоназначение;
е)
копитните животни са придружени от подходящи ветеринарен сертификат, съставен съгласно съответния образец на ветеринарен сертификат, посочен в приложение VI, част 1, таблици 1, 2 и 3 и в част 2 на същото приложение;
ж)
копитните животни отговарят на изискванията, установени в образеца на ветеринарен сертификат, посочен в буква е).
Държавата членка на местоназначение уведомява Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните за разрешението, предоставено съгласно първа алинея, преди въвеждането на копитни животни на нейна територия.
2. Ако поради извънредни обстоятелства е невъзможно спазването на параграф 1, букви в) и г), компетентният орган на държавата членка на местоназначение може да разреши въвеждането на своя територия на копитни животни от видовете, изброени в приложение VI, част 1, таблици 1, 2 и 3 от други стопанства, които не отговарят на изискванията, определени в посочените букви, при условие че са спазени изискванията, определени в параграф 1, букви а), б) и д) - ж), и са изпълнени следните условия:
а)
собственикът или физическото лице, което го представлява, е подал предварително заявление за разрешение и държавата членка на местоназначение е предоставила такова разрешение, след като е извършила оценка на риска, показала, че въвеждането на съответните копитни животни на нейна територия не представлява риск за здравето на животните в Съюза;
б)
копитните животни са били под карантина в третата страна на произход, територия или част от нея при официален надзор за времето, необходимо за да се отговори на ветеринарно-санитарните изисквания, съдържащи се в образеца на ветеринарен сертификат, посочен в буква е):
i)
на място, одобрено от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, от която произхождат животните;
ii)
в съответствие с условията, посочени в разрешителното, които трябва да осигуряват най-малко същите гаранции като тези, предвидени в параграф 1, букви а), б) и д) - ж).
Ако копитни животни се въвеждат в Съюза съгласно първа алинея, те се поставят под карантина в одобрен орган, институт или център на местоназначение за срок от най-малко шест месеца от момента на въвеждането им в Съюза, като през този срок компетентните органи могат да приложат изискванията, предвидени в член 8, параграф 1, буква а) от Директива 90/425/ЕИО на Съвета.
Държавата членка, която разрешава въвеждането на копитни животни съгласно първа алинея, информира за това Комисията и останалите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, преди копитните животни да бъдат въведени на нейна територия.
3)
Вмъква се следният член 3б:
„Член 3б
Условия за въвеждането и транзитното преминаване през територията на държави членки, различни от държавата на местоназначение, на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център
Транзитното преминаване на копитните животни, посочени в член 3а, през държава членка, различна от държавата членка на местоназначение, се разрешава само след разрешение на компетентния орган на държавата членка на транзитно преминаване. Такова разрешение може да бъде издадено само въз основа на оценка на риска, извършена от посочения компетентен орган с оглед на информацията, предоставена от държавата членка на местоназначение.
Преди транзитното преминаване държавата членка на местоназначение уведомява Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, че е разрешила въвеждането на животни при условията, предвидени в член 3а.“
4)
Вмъква се следният член 3в:
„Член 3в
Списък на одобрените органи, институти и центрове в трети страни, територии или части от тях
1. След оценка на съответствието с условията, установени в параграф 2, всяка държава членка може да изготви списък на органите, институтите и центровете, от които може да бъде разрешено въвеждането на копитни животни на нейна територия съгласно член 3а, параграф 1.
2. В списъка, посочен в параграф 1, могат да бъдат включвани органи, институти или центрове в трета страна, територия или част от нея само ако са изпълнени следните условия:
а)
органът, институтът или центърът отговаря на изискванията, установени в приложение VI, част 3;
б)
органът, институтът или центърът е одобрен от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, в която се намира същият орган, институт или център;
в)
компетентният орган на третата страна, територия или част от нея предоставя достатъчни гаранции, че са спазени определените в приложение VI, част 4 условия за одобряване на органи, институти или центрове.
3. Дадена държава членка може да включи в списъка, посочен в параграф 1, органи, институти или центрове в трети страни, които вече са включени в такъв списък в друга държава членка, без да оценява дали са спазени условията, установени в параграф 2.
4. Държавите членки актуализират списъците, посочени в параграф 1, като отразяват по-специално всяко спиране или оттегляне на одобрения, предоставени от компетентния орган на трета страна, територия или част от нея на органи, институти или центрове, намиращи се на нейна територия и включени в посочените списъци.
5. Посредством информационни интернет страници държавите членки предоставят на разположение на обществеността списъците, посочени в параграф 1, като редовно актуализират тези интернет страници.
6. Държавите членки съобщават на Комисията адреса на своите информационни интернет страници.“
5)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Условия относно събирателните центрове за някои пратки от копитни животни
1. Пратки от копитни животни, съдържащи живи животни от повече от едно стопанство, се въвеждат в Съюза само ако са събрани в събирателни центрове, одобрени от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, от която произхождат животните, в съответствие с изискванията, установени в приложение I, част 5.
2. Пратки от копитни животни, въведени в Съюза в съответствие с член 3а или член 6, не трябва да са с произход от повече от едно стопанство и не се събират в събирателни центрове“.
6)
В член 8 буква б) се заменя със следното:
„б)
разтоварват, или - при транспорт по въздуха - прехвърлят на друго въздухоплавателното средство, транспортират с пътен или железопътен транспорт или придвижват на собствен ход през трета страна, територия или част от нея, която не разполага с разрешение за внос на съответните животни в Съюза.“
7)
В член 11 параграф 1 се заменя със следното:
„1. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, различни посочените в член 3а, незабавно се транспортират до стопанството на местоназначение в защитено от вектори транспортно средство.
Копитните животни остават в посоченото стопанство за срок от най-малко 30 дни, освен ако не бъдат директно изпратени в кланица.“
8)
Вмъква се следният член 13a:
„Член 13а
Условия, които се прилагат след въвеждането на пратки, предназначени за одобрени органи, институти или центрове
1. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, предназначени за одобрени органи, институти или центрове, се транспортират незабавно до одобрения орган, институт или център на местоназначение в транспортни средства, които са защитени от вектори и са конструирани така, че животните да не могат да избягат, а фекалии, урина, фураж, отпадъци или други материали да не могат да изтекат или изпаднат от транспортното средство или контейнера при транспортирането.
2. Животните се държат под карантина за срок от най-малко 30 дни в защитени от вектори помещения на територията на одобрения орган, институт или център в държавата членка на местоназначение. След като изтече 30-дневният карантинен период, животните могат да бъдат преместени в друг одобрен орган, институт или център.
3. Животни, въведени в одобрен орган, институт или център, могат да бъдат преместени в местоназначение, различно от одобрен орган, институт или център, само при условие че:
а)
са изминали най-малко шест месеца от момента на въвеждане в Съюза и
б)
преместването се извършва в съответствие с точка 4 от приложение В към Директива 92/65/ЕИО.
4. Чрез дерогация от параграф 3 животните могат да напускат даден одобрен орган, институт или център преди края на шестмесечния срок, предвиден в посочения параграф, само ако са изпълнени следните условия:
а)
животните се изнасят за трета страна, територия или част от нея;
б)
за целите на посочения в буква а) износ животните се транспортират в транспортни средства, които са защитени от вектори и са конструирани така, че животните да не могат да избягат, а фекалии, урина, фураж, отпадъци или други материали да не могат да изтекат или изпаднат от транспортното средство или контейнера при транспортирането.“
9)
Добавя се приложение VI, чийто текст се съдържа в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 14 август 2013 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 780/2013 DELLA COMMISSIONE
del 14 agosto 2013
recante modifica del regolamento (UE) n. 206/2010 della Commissione che istituisce elenchi di paesi terzi, territori o loro parti autorizzati a introdurre nell'Unione europea determinati animali e carni fresche e che definisce le condizioni di certificazione veterinaria
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2004/68/CE del Consiglio, del 26 aprile 2004, che stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nella Comunità di determinati ungulati vivi, che modifica le direttive 90/426/CEE e 92/65/CEE e che abroga la direttiva 72/462/CEE (1), in particolare l'articolo 3, paragrafo 1, primo e secondo comma, l'articolo 6, paragrafo 1, primo comma, l'articolo 7, lettera e), l'articolo 8, lettera c), e l'articolo 13, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 206/2010 (2) della Commissione stabilisce le prescrizioni relative all'introduzione nell'Unione di vari animali tra cui determinati ungulati. Tale regolamento non si applica all'introduzione nell'Unione di animali non domestici destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto così come definito all'articolo 2, paragrafo 1, lettera c), della direttiva 92/65/CEE, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all'allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (3).
(2)
L'assenza di specifiche prescrizioni di polizia sanitaria relative all'introduzione nell'Unione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto comporta problemi di ordine pratico per le strutture suddette e limita fortemente le loro attività, avendo esse necessità di introdurre tali animali.
(3)
È quindi opportuno stabilire specifiche prescrizioni di polizia sanitaria per regolamentare l'introduzione nell'Unione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto, che tengano conto della situazione peculiare di tali animali. Nell'interesse della semplificazione della legislazione dell'Unione è opportuno che tali prescrizioni figurino nel regolamento (UE) n. 206/2010. Occorre quindi modificare in tal senso il campo d'applicazione del suddetto regolamento.
(4)
A norma del regolamento (UE) n. 206/2010 le partite di ungulati possono essere introdotte nell'Unione solo se provenienti da paesi terzi, territori o loro parti elencati nel regolamento, allegato I, parte 1.
(5)
La direttiva 2002/99/CE del Consiglio, del 16 dicembre 2002, che stabilisce norme di polizia sanitaria per la produzione, la trasformazione, la distribuzione e l'introduzione di prodotti di origine animale destinati al consumo umano (4), prevede che la Commissione adotti elenchi dei paesi terzi, o di regioni di tali paesi, dai quali sono consentite le importazioni di determinati prodotti di origine animale.
(6)
La direttiva 2009/156/CE del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativa alle condizioni di polizia sanitaria che disciplinano i movimenti di equidi e le importazioni di equidi in provenienza dai paesi terzi (5), stabilisce che è autorizzata l'importazione nell'Unione di equidi unicamente in provenienza da paesi terzi che figurano in un elenco da stilare o modificare secondo la procedura esposta nella direttiva in questione.
(7)
La Direttiva 2009/158/CE del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativa alle norme di polizia sanitaria per gli scambi intracomunitari e le importazioni in provenienza da paesi terzi di pollame e uova da cova (6) prescrive che il pollame e le uova da cova importati nell'Unione debbano provenire da un paese terzo (o da parte di tale paese) iscritto in un elenco redatto dalla Commissione secondo la procedura di cui alla direttiva in questione.
(8)
L'introduzione nell'Unione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto deve nel caso specifico soddisfare i requisiti generali relativi all'introduzione nell'Unione di animali vivi e le ulteriori specifiche prescrizioni di polizia sanitaria, nonché offrire specifiche garanzie che gli animali introdotti nell'Unione non costituiscono un pericolo per la situazione zoosanitaria dell'Unione.
(9)
I requisiti generali relativi all'introduzione nell'Unione di animali vivi, che si esplicano in un sistema efficace di servizi veterinari addetti ai controlli di polizia sanitaria, sono attualmente soddisfatti da paesi terzi, territori o loro parti iscritti in elenchi redatti a norma delle direttive 2002/99/CE, 2009/156/CE e 2009/158/CE.
(10)
I requisiti generali relativi all'introduzione nell'Unione di animali vivi non garantiscono tuttavia che gli ungulati siano indenni da malattie. Singoli animali potrebbero comunque essere portatori di malattie infettive atte a propagarsi all'Unione e rappresentare quindi un pericolo zoosanitario per l'Unione. Gli ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto devono pertanto essere introdotti nell'Unione solo direttamente in provenienza da un organismo, istituto o centro conforme a determinati requisiti nonché riconosciuto dall'autorità competente del paese terzo, del territorio o della sua parte, in cui esso si trova.
(11)
È opportuno che sia lo Stato membro di destinazione a stabilire l'elenco di tali organismi, istituti o centri previa valutazione di tutte le informazioni pertinenti.
(12)
Onde assicurare la protezione della salute degli animali nell'Unione è opportuno che le partite di ungulati introdotti nell'Unione e destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto vengano trasportate direttamente e senza indugio a destinazione in contenitori sigillati e che si pongano limitazioni ad ulteriori movimenti di tali animali entro i confini dell'Unione.
(13)
Per far fronte a circostanze eccezionali, quali criticità per il benessere degli animali, conservazione di specie in pericolo, repentine catastrofi naturali o disordini politici, nelle quali non è possibile applicare tutte le prescrizioni di polizia sanitaria e in particolare quelle correlate al riconoscimento di organismi, istituti o centri d'origine, è opportuno che gli Stati membri possano introdurre nei rispettivi territori determinati ungulati, destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto, nel rispetto di specifiche condizioni. Anche in tali casi tuttavia deve essere imposto l'ottenimento di un permesso, al fine di assicurare una sufficiente limitazione del rischio zoosanitario.
(14)
È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento (UE) n. 206/2010.
(15)
I provvedimenti disciplinati dal presente regolamento risultano conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (UE) n. 206/2010 è così modificato:
1)
All’articolo 1, il paragrafo 3 è soppresso.
2)
È inserito il seguente articolo 3 bis:
"Articolo 3bis
Condizioni relative all'introduzione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto
1. In deroga all'articolo 3 l'autorità competente di uno Stato membro può autorizzare l'introduzione nel suo territorio di partite di ungulati appartenenti alle specie elencate nell'allegato VI, parte 1, tabelle 1, 2 e 3, se tali partite di ungulati sono destinate a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto, purché siano rispettate le seguenti condizioni:
a)
che l'autorità competente dello Stato membro di destinazione abbia effettuato una valutazione dei rischi zoosanitari per l'Unione eventualmente rappresentati da ogni partita;
b)
che le partite provengano da un paese terzo, territorio o sua parte, iscritto in uno degli elenchi di cui:
i)
all'allegato I, parte 1, o allegato II, parte 1, del presente regolamento,
ii)
alla decisione 2004/211/CE (7), alla decisione 2007/777/CE (8), al regolamento (CE) n. 798/2008 (9), al regolamento (CE) n. 119/2009 (10), al regolamento (UE) n. 605/2010 (11);
c)
che gli ungulati provengano da un organismo, istituto o centro in un paese terzo, territorio o sua parte, di cui alla lettera a), iscritto nell'elenco stabilito conformemente all'articolo 3 quater;
d)
che gli ungulati siano stati sottoposti a quarantena in una struttura protetta dai vettori di infezione presso l'organismo, istituto o centro di cui alla lettera c) per il periodo disposto dai pertinenti certificati;
e)
che gli ungulati vengano trasferiti direttamente presso l'organismo, istituto o centro nello Stato membro di destinazione;
f)
che gli ungulati siano accompagnati da idoneo certificato veterinario, redatto secondo il pertinente modello di certificato veterinario di cui all'allegato VI, parte 1, tabelle 1, 2, 3 nonché parte 2;
g)
che gli ungulati soddisfino le condizioni enunciate nel modello di certificato veterinario di cui alla lettera f).
Prima dell'introduzione di tali ungulati nel territorio di uno Stato membro, lo Stato membro di destinazione comunica alla Commissione e agli altri Stati membri rappresentati nel comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali il rilascio di un'autorizzazione a norma del primo comma.
2. Qualora circostanze eccezionali rendano impossibile rispettare il paragrafo 1, lettere c) e d), l'autorità competente dello Stato membro di destinazione può autorizzare l'introduzione nel suo territorio di ungulati delle specie elencate nell'allegato VI, parte 1, tabelle 1, 2 e 3, provenienti da altre aziende che non sono conformi a quanto prescritto nei riferimenti citati, purché siano soddisfatti i requisiti di cui al paragrafo 1, lettere a), b), e), f) e g), e nel rispetto delle seguenti condizioni aggiuntive:
a)
che il proprietario o una persona fisica in rappresentanza del proprietario in questione abbia preventivamente richiesto un permesso in tal senso e che lo Stato membro di destinazione abbia concesso tale permesso dopo aver effettuato una valutazione del rischio, dalla quale risulti che l'introduzione degli ungulati in questione nel suo territorio non comporta un rischio zoosanitario per l'Unione;
b)
che gli ungulati siano stati sottoposti a quarantena nel paese terzo, territorio o sua parte, di origine, sotto supervisione ufficiale, per il periodo di tempo necessario a soddisfare le prescrizioni di polizia sanitaria esposte nel modello di certificato veterinario di cui alla lettera f):
i)
in luogo approvato dall'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, di origine degli animali;
ii)
in conformità a quanto disposto dal permesso, documento che deve fornire garanzie almeno equivalenti a quanto esposto al paragrafo 1, lettere a), b), e), f) e g).
Se determinati ungulati vengono introdotti nell'Unione a norma del primo comma, essi vanno sottoposti a quarantena presso un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto di destinazione, per almeno sei mesi dalla data della loro introduzione nell'Unione; durante tale periodo le autorità competenti possono applicare quanto previsto dall'articolo 8, paragrafo 1, lettera a) della direttiva 90/425/CEE del Consiglio.
Lo Stato membro che autorizza l'introduzione di ungulati a norma del primo comma ne informa la Commissione e gli altri Stati membri rappresentati nel comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali prima dell'introduzione degli ungulati nel suo territorio.
3)
È inserito il seguente articolo 3 ter:
"Articolo 3 ter
Condizioni relative all'ingresso e al transito di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato membro di destinazione
Il transito degli ungulati di cui all'articolo 3 bis attraverso uno Stato membro diverso da quello di destinazione è permesso solo se autorizzato dall'autorità competente dello Stato membro di transito. Tale autorizzazione può essere concessa solo sulla base di una valutazione del rischio effettuata dalla stessa autorità competente, considerate le informazioni presentatele dallo Stato membro di destinazione.
Qualora autorizzi l'introduzione di animali alle condizioni di cui all'articolo 3 bis, lo Stato membro di destinazione informa la Commissione e gli altri Stati membri rappresentati nel comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali prima del transito."
4)
È inserito il seguente articolo 3 quater:
"Articolo 3 quater
Elenco di organismi, istituti o centri ufficialmente riconosciuti in paesi terzi, territori o loro parti
1. Previa valutazione della conformità a quanto prescritto dal paragrafo 2, ogni Stato membro può istituire un elenco di organismi, istituti e centri dai quali possono provenire ungulati la cui introduzione nel territorio di tale Stato può essere autorizzata ai sensi dell'articolo 3 bis, paragrafo 1.
2. L'iscrizione di un organismo, istituto o centro sito in un paese terzo, territorio o sua parte, nell'elenco di cui al paragrafo 1 è soggetta al rispetto delle seguenti condizioni:
a)
che tale organismo, istituto o centro sia conforme a quanto prescritto dall'allegato VI, parte 3;
b)
che tale organismo, istituto o centro risulti approvato dall'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, ove il suddetto organismo, istituto o centro è situato;
c)
che l'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, fornisca sufficienti garanzie di conformità alle condizioni relative al riconoscimento di organismi, istituti e centri di cui all'allegato VI, parte 4.
3. Nell'elenco di cui al paragrafo 1 ogni Stato membro può iscrivere organismi, istituti e centri di paesi terzi che risultano già presenti in analogo elenco istituito da un altro Stato membro, senza effettuare una valutazione delle condizioni di cui al paragrafo 2.
4. Gli Stati membri tengono aggiornati gli elenchi di cui al paragrafo 1, con particolare attenzione ai casi di sospensione o revoca di un riconoscimento rilasciato dall'autorità competente di un paese terzo, territorio o sua parte, a organismi, istituti e centri ivi situati e iscritti in tali elenchi.
5. Gli Stati membri rendono disponibili al pubblico, a mezzo di pagine informative presenti su Internet, gli elenchi di cui al paragrafo 1, e tengono aggiornate tali pagine.
6. Gli Stati membri comunicano alla Commissione l'indirizzo Internet delle proprie pagine informative."
5)
L'articolo 4 è sostituito dal seguente:
"Articolo 4
Condizioni relative ai centri di raccolta per determinate partite di ungulati
1. Le partite di ungulati costituite da animali vivi provenienti da più aziende possono essere introdotte nell'Unione solo se gli animali sono raccolti in centri di raccolta riconosciuti dall'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, di origine degli animali, conformemente alle condizioni enunciate nell'allegato I, parte 5.
2. Le partite di ungulati introdotte nell'Unione ai sensi dell'articolo 3 bis o dell'articolo 6 non devono provenire da più di un'azienda e non vanno raccolte in centri di raccolta."
6)
All'articolo 8, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
"b)
scaricate, né - in caso di trasporto aereo - trasferite su un altro aeromobile, né trasportate su strada o ferrovia né condotte a piedi attraverso un paese terzo, territorio o sua parte, da cui non sia autorizzata l'importazione nell'Unione degli animali in questione."
7)
All'articolo 11, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
"1. Dopo la loro introduzione nell'Unione le partite di ungulati, salvo quelle di cui all'articolo 3 bis, vanno trasferite quanto prima all'azienda di destinazione mediante mezzo di trasporto protetto dai vettori di infezione.
Tali ungulati restano nell'azienda in questione per almeno 30 giorni, tranne in caso di trasferimento diretto a un macello."
8)
È inserito il seguente articolo 13 bis:
"Articolo 13 bis
Condizioni da applicare successivamente all'introduzione di partite di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto
1. Una volta introdotte nell'Unione, le partite di ungulati destinate a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto vanno trasportate quanto prima all'organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto di destinazione mediante mezzo di trasporto protetto dai vettori di infezione, nonché costruito in modo tale che gli animali non possano sfuggire e che le feci, l'urina, lo strame, il foraggio, i rifiuti o qualsiasi altro materiale non possano fuoriuscire dal veicolo o dal contenitore durante il trasporto.
2. Gli animali sono tenuti in quarantena in una struttura protetta dai vettori di infezione presso l'organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto dello Stato membro di destinazione per almeno 30 giorni. Dopo il periodo di quarantena di 30 giorni gli animali possono essere trasferiti ad un altro organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto.
3. Gli animali introdotti presso un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto possono essere trasferiti a destinazione diversa da un altro organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto purché:
a)
siano trascorsi almeno sei mesi dalla data della loro introduzione nell'Unione e
b)
tale spostamento avvenga conformemente alle disposizioni dell'allegato C, paragrafo 4 della direttiva 92/65/CEE.
4. In deroga al paragrafo 3 è consentito che gli animali siano trasferiti fuori da un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto prima della fine del periodo di sei mesi di cui al paragrafo citato unicamente nel rispetto delle seguenti condizioni:
a)
che gli animali vengano esportati verso un paese terzo o territorio o sua parte;
b)
che per l'esportazione di cui alla lettera a) gli animali vengano trasferiti mediante mezzo di trasporto protetto dai vettori di infezione, nonché costruito in modo tale che gli animali non possano sfuggire e che le feci, l'urina, lo strame, il foraggio, i rifiuti o qualsiasi altro materiale non possano fuoriuscire dal veicolo o dal contenitore durante il trasporto."
9)
È aggiunto l'allegato VI, il cui testo figura nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 14 agosto 2013