ДИРЕКТИВА 2013/14/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
за изменение на Директива 2003/41/ЕО относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване, Директива 2009/65/ЕО относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) и Директива 2011/61/ЕС относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, по отношение на предоверяването на кредитни рейтинги
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) предвижда регулиране на равнище ЕС на институциите за професионално пенсионно осигуряване (ИППО). Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) предвижда регулирането на равнище ЕС на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК). Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6) предвижда регулирането на равнището на Съюза на лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове (ЛУАИФ). И с трите директиви се установяват пруденциални изисквания по отношение на управлението на риска от ИППО, от управляващите или инвестиционните дружества, които управляват ПКИПЦК, или съответно от ЛУАИФ.
(2)
Един от ефектите на финансовата криза беше, че инвеститорите, в т.ч. ИППО, ПКИПЦК и алтернативните инвестиционни фондове (АИФ), се предоверяват на кредитните рейтинги при извършването на инвестициите си в дългови инструменти, без непременно да извършват свои собствени оценки на кредитоспособността на емитентите на тези дългови инструменти. За да се повиши качеството на инвестициите на ИППО, ПКИПЦК и АИФ и по този начин да се защитят инвеститорите в тези фондове, е целесъобразно да се въведе изискване за ИППО, за управляващите или инвестиционните дружества, които управляват ПКИПЦК, и за ЛУАИФ, да избягват да се доверяват единствено и механично на кредитни рейтинги или да ги използват като единствен параметър, когато оценяват риска, свързан с инвестициите на ИППО, ПКИПЦК и АИФ. Следователно общият принцип срещу предоверяването на кредитни рейтинги следва да бъде заложен в методите и системите за управление на риска на ИППО, управляващите или инвестиционните дружества, които управляват ПКИПЦК, и ЛУАИФ, като бъде съобразен с характерните им особености.
(3)
За да бъде допълнително определен общият принцип срещу предоверяването на кредитните рейтинги, който следва да бъде въведен в директиви 2009/65/ЕО и 2011/61/ЕС, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощията да приема актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да се гарантира, че на ИППО, лицата, управляващи ПКИПЦК, и на ЛУАИФ действително не се позволява предоверяване на кредитни рейтинги за оценяване на кредитното качество на активите. В тази връзка е целесъобразно в посочените директиви да бъдат изменени разпоредбите за правомощията на Комисията да приема делегирани актове относно общите норми за методите и системите за управление на риска, използвани от ИППО, от управляващите или инвестиционните дружества, които управляват ПКИПЦК, и от ЛУАИФ. Особено важно е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище, и да публикува резултатите от тези консултации.При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(4)
Съответните мерки, установени в настоящата директива, следва да допълват другите разпоредби на Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно агенциите за кредитен рейтинг (7). С посочените разпоредби се установява общата цел за намаляване на предоверяването на кредитни рейтинги от инвеститорите и следва да се улесни нейното постигане.
(5)
Тъй като целта на настоящата директива, а именно да се допринесе за намаляване на предоверяването на кредитни рейтинги от страна на ИППО, ПКИПЦК и АИФ при извършването на инвестиции, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки по координиран начин, а поради паневропейската структура и въздействие на дейността на ИППО, ПКИПЦК и АИФ може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(6)
Поради това директиви 2003/41/ЕО, 2009/65/ЕО и 2011/61/ЕС следва да бъдат съответно изменени.
(7)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи (8) държавите-членки се задължават в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните елементи от националните инструменти за транспониране. Законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано по отношение на настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменение на Директива 2003/41/ЕО
В член 18 от Директива 2003/41/ЕО се вмъква следният параграф:
„1а. Като вземат предвид естеството, мащаба и сложността на инвестициите на институциите, държавите-членки гарантират, че компетентните органи следят за адекватността на методите за кредитна оценка на институциите, оценяват използването на позовавания на кредитни рейтинги, присъдени от агенции за кредитен рейтинг, съгласно определението в член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно агенциите за кредитен рейтинг (9), в техните инвестиционни политики и когато е целесъобразно, насърчават смекчаването на въздействието на такива позовавания с оглед намаляване на доверяването единствено и механично на тези кредитни рейтинги.
Член 2
Изменения на Директива 2009/65/ЕО
Член 51 от Директива 2009/65/ЕО се изменя, както следва:
1)
в параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Управляващите или инвестиционните дружества използват метод за управление на рисковете, който им позволява да наблюдават и измерват във всеки момент риска, свързан с позициите, и техния принос за общия рисков профил на портфейла на ПКИПЦК. По-специално те не може да се доверяват единствено или механично на кредитни рейтинги, присъдени от агенции за кредитен рейтинг, съгласно определението в член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно агенциите за кредитен рейтинг (10), за оценяването на кредитното качество на активите на ПКИПЦК.
2)
вмъква се следният параграф:
„3а. Компетентните органи, като вземат предвид естеството, мащаба и сложността на дейностите на ПКИПЦК, следят за адекватността на методите за кредитна оценка на управляващите или инвестиционните дружества, оценяват използването на позовавания на кредитни рейтинги, както е посочено в параграф 1, първа алинея, в инвестиционните политики на ПКИПЦК и когато е целесъобразно, насърчават смекчаването на въздействието на такива позовавания с оглед намаляване на доверяването единствено и механично на тези кредитни рейтинги.“;
3)
параграф 4 се изменя, както следва:
а)
буква а) се заменя със следното:
„а)
критерии за оценяване на адекватността на метода за управление на риска, използван от управляващото или инвестиционното дружество съгласно параграф 1, първа алинея;“;
б)
добавя се следната алинея:
„Критериите, посочени в първа алинея, буква а), гарантират, че управляващото или инвестиционното дружество не може да се доверява единствено или механично на кредитни рейтинги, както е посочено в параграф 1, първа алинея, за оценяване на кредитното качество на активите на ПКИПЦК.“
Член 3
Изменения на Директива 2011/61/ЕС
Член 15 от Директива 2011/61/ЕС се изменя, както следва:
1)
в параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. ЛУАИФ въвеждат подходящи системи за управление на риска, за да идентифицират, измерват, управляват и следят по подходящ начин всички рискове от значение за инвестиционната стратегия на всеки АИФ и на които е изложен или може да бъде изложен всеки АИФ. По-специално ЛУАИФ не може да се доверяват единствено или механично на кредитни рейтинги, присъдени от агенции за кредитен рейтинг, съгласно определението в член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно агенциите за кредитен рейтинг (11), за оценяването на кредитното качество на активите на АИФ.
2)
вмъква се следният параграф:
„3а. Като вземат предвид естеството, мащаба и сложността на дейностите на АИФ, компетентните органи следят за адекватността на методите на ЛУАИФ за кредитна оценка, оценяват използването на позовавания на кредитни рейтинги, както е посочено в параграф 2, първа алинея, в инвестиционните политики на АИФ и когато е целесъобразно, насърчават смекчаването на въздействието на такива позовавания с оглед намаляване на доверяването единствено и механично на тези кредитни рейтинги.“;
3)
в параграф 5 се добавя следната алинея:
„Мерките, които определят системите за управление на риска, посочени в първа алинея, буква а), гарантират, че ЛУАИФ не може да се доверяват единствено или механично на кредитни рейтинги, както е посочено в параграф 2, първа алинея, за оценяване на кредитното качество на активите на АИФ.“
Член 4
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за постигане на съответствие с настоящата директива, до 21 декември 2014 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
DIRETTIVA 2013/14/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 21 maggio 2013
che modifica la direttiva 2003/41/CE, relativa alle attività e alla supervisione degli enti pensionistici aziendali o professionali, la direttiva 2009/65/CE, concernente il coordinamento delle disposizioni legislative, regolamentari e amministrative in materia di taluni organismi d’investimento collettivo in valori mobiliari (OICVM), e la direttiva 2011/61/UE, sui gestori di fondi di investimento alternativi, per quanto riguarda l’eccessivo affidamento ai rating del credito
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 53, paragrafo 1,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere della Banca centrale europea (1),
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (2),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (3),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2003/41/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4) prevede la regolamentazione a livello di Unione degli enti pensionistici aziendali o professionali (EPAP). La direttiva 2009/65/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5) prevede la regolamentazione a livello di Unione degli organismi d’investimento collettivo in valori mobiliari (OICVM). Analogamente, la direttiva 2011/61/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (6) prevede la regolamentazione a livello di Unione dei gestori dei fondi di investimento alternativi (GEFIA). Le tre direttive stabiliscono requisiti prudenziali in materia di gestione del rischio rispettivamente da parte degli EPAP, da parte delle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e da parte dei GEFIA.
(2)
Una conseguenza della crisi finanziaria è che gli investitori, compresi gli EPAP, gli OICVM e i fondi di investimento alternativi (FIA) si affidano eccessivamente ai rating del credito per l’effettuazione dei loro investimenti in strumenti di debito, spesso omettendo di valutare loro stessi il merito creditizio degli emittenti di tali strumenti. Per migliorare la qualità degli investimenti realizzati dagli EPAP, dagli OICVM e dai FIA, tutelando così coloro che investono in tali fondi, è opportuno imporre agli EPAP, alle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e ai GEFIA l’obbligo di non affidarsi esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito o di non utilizzarli come unico parametro ai fini della valutazione del rischio insito negli investimenti realizzati dagli EPAP, dagli OICVM e dai FIA. È pertanto necessario che il principio generale contro un eccessivo affidamento ai rating del credito sia non solo integrato nei processi e sistemi di gestione del rischio degli EPAP, delle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e dei GEFIA, ma anche adattato alle loro specificità.
(3)
Al fine di specificare ulteriormente il principio generale contro un eccessivo affidamento ai rating del credito, che dovrebbe essere introdotto nelle direttive 2009/65/CE e 2011/61/UE, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea per garantire che alle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e ai GEFIA sia effettivamente impedito di affidarsi in maniera eccessiva ai rating del credito per la valutazione del merito di credito delle attività detenute. Sotto questo profilo è opportuno modificare i poteri conferiti da tali direttive alla Commissione per l’adozione di atti delegati riguardo alle disposizioni generali sui processi e sui sistemi di gestione del rischio utilizzati dalle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e dai GEFIA. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti, e che pubblichi i risultati di tali consultazioni. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(4)
Le misure in questione stabilite dalla presente direttiva dovrebbero essere complementari ad altre disposizioni del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (7). Tali disposizioni stabiliscono l’obiettivo generale di ridurre l’eccessivo affidamento ai rating del credito da parte degli investitori e dovrebbero agevolare il raggiungimento dell’obiettivo stesso.
(5)
Poiché l’obiettivo della presente direttiva, vale a dire contribuire a ridurre l’eccessivo affidamento ai rating del credito da parte degli EPAP, degli OICVM e dei FIA in sede di effettuazione dei rispettivi investimenti, non può essere conseguito in misura sufficiente dagli Stati membri attraverso un’azione coordinata e può dunque, a motivo della struttura e dell’impatto panunionale delle attività degli EPAP, degli OICVM, dei FIA e delle agenzie di rating del credito, essere conseguito meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. La presente direttiva si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(6)
È opportuno pertanto modificare di conseguenza le direttive 2003/41/CE, 2009/65/CE e 2011/61/UE.
(7)
Conformemente alla dichiarazione politica comune degli Stati membri e della Commissione sui documenti esplicativi del 28 settembre 2011 (8), gli Stati membri si sono impegnati ad accompagnare, ove ciò sia giustificato, la notifica delle loro misure di recepimento con uno o più documenti intesi a chiarire il rapporto tra gli elementi costitutivi di una direttiva e le parti corrispondenti degli strumenti nazionali di recepimento. Per quanto riguarda la presente direttiva, il legislatore ritiene che la trasmissione di tali documenti sia giustificata,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Modifica della direttiva 2003/41/CE
All’articolo 18 della direttiva 2003/41/CE è aggiunto il paragrafo seguente:
«1 bis. Tenendo conto della natura, della portata e della complessità delle attività degli enti soggetti a vigilanza, gli Stati membri assicurano che le autorità competenti verifichino l’adeguatezza delle procedure di valutazione del credito degli enti, valutino l’utilizzo dei riferimenti ai rating del credito emessi da agenzie di rating del credito quali definite all’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (9), nell’ambito delle loro politiche di investimento e, se del caso, incoraggino a ridurre l’incidenza di tali riferimenti in vista di un ricorso meno esclusivo e meccanico a detti rating del credito.
Articolo 2
Modifiche della direttiva 2009/65/CE
L’articolo 51 della direttiva 2009/65/CE è così modificato:
1)
al paragrafo 1, il primo comma è sostituito dal seguente:
«1. Le società di gestione o di investimento utilizzano procedure di gestione del rischio che consentano loro di controllare e di valutare in ogni momento il rischio delle posizioni e il contributo di queste ultime al profilo di rischio generale del portafoglio di un OICVM. In particolare, esse non si affidano esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito emessi da agenzie di rating del credito quali definite all’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (10), per valutare il merito di credito delle attività degli OICVM.
2)
è inserito il paragrafo seguente:
«3 bis. Tenendo conto della natura, della portata e della complessità delle attività degli OICVM, le autorità competenti verificano l’adeguatezza delle procedure di valutazione del credito delle società di gestione o di investimento, valutano l’utilizzo dei riferimenti ai rating del credito di cui al paragrafo 1, primo comma, nell’ambito delle politiche di investimento degli OICVM e, se del caso, incoraggiano a ridurre l’incidenza di tali riferimenti in vista di un ricorso meno esclusivo e meccanico a detti rating del credito.»;
3)
il paragrafo 4 è così modificato:
a)
la lettera a) è sostituita dalla seguente:
«a)
criteri per valutare l’adeguatezza della procedura di gestione dei rischi utilizzata dalla società di gestione o di investimento ai sensi del paragrafo 1, primo comma;»;
b)
è aggiunto il comma seguente:
«I criteri di cui al primo comma, lettera a), garantiscono che alla società di gestione o di investimento sia impedito di affidarsi esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito di cui al paragrafo 1, primo comma, per valutare il merito di credito delle attività degli OICVM.»
Articolo 3
Modifiche della direttiva 2011/61/UE
L’articolo 15 della direttiva 2011/61/UE è così modificato:
1)
al paragrafo 2, il primo comma è sostituito dal seguente:
«2. I GEFIA mettono in atto sistemi appropriati di gestione del rischio per individuare, misurare, gestire e monitorare adeguatamente tutti i rischi inerenti a ogni strategia di investimento del FIA e ai quali ogni FIA è o può essere esposto. In particolare, i GEFIA non si affidano esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito emessi da agenzie di rating del credito quali definite all’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (11), per valutare il merito di credito delle attività dei FIA.
2)
è inserito il paragrafo seguente:
«3 bis. Tenendo conto della natura, della portata e della complessità delle attività dei FIA, le autorità competenti verificano l’adeguatezza delle procedure di valutazione del credito dei GEFIA, valutano l’utilizzo dei riferimenti ai rating del credito di cui al paragrafo 2, primo comma, nell’ambito delle politiche di investimento dei FIA e, se del caso, incoraggiano a ridurre l’incidenza di tali riferimenti in vista di un ricorso meno esclusivo e meccanico a detti rating del credito.»;
3)
al paragrafo 5 è aggiunto il comma seguente:
«Le misure che specificano i sistemi di gestione del rischio di cui al primo comma, lettera a), garantiscono che ai GEFIA sia impedito di affidarsi esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito di cui al paragrafo 2, primo comma, per valutare il merito di credito delle attività dei FIA.»
Articolo 4
Recepimento
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 21 dicembre 2014. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Le disposizioni adottate dagli Stati membri contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di tale riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono stabilite dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni fondamentali di diritto interno che adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 5
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 6
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Strasburgo, il 21 maggio 2013