ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 524/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълнение на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти, с които се определя каква информация си предоставят взаимно компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащата държава членка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (1), и по-специално член 50, параграф 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С оглед на ефективното сътрудничество между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка тези органи следва да осъществяват двустранен обмен на информация в рамките на надзорните си компетенции. За тази цел е необходимо да се определи каква информация относно институциите и при необходимост - относно дейността на техните клонове, следва да предоставят компетентните органи на държавата членка по произход на компетентните органи на приемащата държава членка, както и каква информация относно съответните клонове следва да предоставят компетентните органи на приемащата държава членка на компетентните органи на държавата членка по произход.
(2)
Обменът на информация между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка следва да се разглежда в по-общия контекст на надзора върху трансграничните банкови групи, като при необходимост информацията може да се предоставя на консолидирана основа. В частност, ако институцията има първостепенно предприятие майка в държавата членка, в която се намира главното ѝ управление, и съответният компетентен орган е същевременно и органът, който извършва надзор на консолидирана основа, следва да се предвиди възможност информацията да се предоставя на консолидирана основа, а не на равнището на институцията, осъществяваща дейност чрез клон. В такъв случай обаче компетентният орган следва да уведоми компетентните органи на приемащата държава членка, че информацията се предоставя на консолидирана основа.
(3)
Обменът на информация между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка не се ограничава до видовете информация, посочени в член 50 от Директива 2013/36/ЕС, както и до видовете информация, посочени в настоящия регламент. По-специално в членове 35, 36, 39, 43 и 52 от Директива 2013/36/ЕС се съдържат отделни разпоредби относно обмена на информация за проверки на място на клонове, уведомления относно упражняването на правото на установяване и свободата на предоставяне на услуги, както и за мерки, включително предпазни мерки, предприети от компетентните органи по отношение на клонове и техни предприятия майки. Поради това в настоящия регламент не следва да се формулират изисквания към обмена на информация в тези области.
(4)
С цел да се уеднаквят регулаторните и надзорните практики в Европейския съюз като цяло, е необходимо да се определят изисквания относно информацията, която си обменят компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка. Тази информация следва да обхваща всички области, посочени в член 50 от Директива 2013/36/ЕС, и по-специално управлението, структурата на собствеността, включително групите дейности, посочени в член 317 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), ликвидността и констатациите от надзора върху ликвидността, платежоспособността, гарантирането на депозити, големите експозиции, системния риск, административните и счетоводните процедури, както и механизмите за вътрешен контрол. За да се улесни наблюдението върху институциите, компетентните органи на държавата члена по произход и на приемащата държава членка следва да се информират взаимно за случаи на неспазване на националните или съюзните разпоредби, както и за надзорни мерки и санкции, наложени на институциите. Освен това в обхвата на информацията, която си обменят компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащата държава членка, следва да се включи допълнителна информация относно ливъриджа, така че органите на приемащата държава членка да могат да осъществяват ефикасно наблюдение върху институциите.
(5)
Когато дадена институция изпитва или се очаква да изпитва затруднения с ликвидността, компетентните органи на приемащата държава членка трябва да са добре запознати със ситуацията, за да могат да предприемат предпазни мерки съгласно условията, посочени в член 43 от Директива 2013/36/ЕС. Ето защо с настоящия регламент следва да се установят ясни правила относно вида на информацията, която трябва да си обменят компетентните органи при затруднения с ликвидността. Необходимо е също така да се определи каква информация следва да се обменя, за да могат органите да се подготвят своевременно за извънредни ситуации като посочените в член 114, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС.
(6)
Тъй като клоновете, които извършват дейност в приемащи държави членки, се различават по мащаби, сложност и значимост, при обмена на информация е важно да се прилага принципът на пропорционалност. За тази цел когато компетентните органи на приемащите държави членки отговарят за клонове, които съгласно член 51 от Директива 2013/36/ЕС са определени като значими, компетентните органи на държавата члена по произход и компетентните органи на приемащите държави членки следва да си обменят информация с по-широк обхват.
(7)
За да се гарантира, че съответната информация се обменя в разумни граници, като същевременно се избегнат ситуации, в които държавата членка по произход е задължена да предостави относно дадена институция всякакви сведения, независимо от характера и важността им, на всички компетентни органи на приемащите държави членки, в специфични случаи само информацията, която се отнася до конкретен клон, следва да се предава единствено на компетентните органи, натоварени с надзора върху този клон. Поради същата причина в някои специфични области компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащите държави членки следва да си обменят само информация, която разкрива неспазване на националните и съюзните разпоредби, т.е. ако дадена институция спазва посочените разпоредби, не е необходимо да се обменя информация.
(8)
В настоящия регламент следва да се разгледа и обменът на информация относно осъществяването на дейност в приемащата държава членка посредством предоставяне на трансгранични услуги. Поради характера на трансграничните услуги компетентните органи на приемащите държави членки се сблъскват с проблема за липсата на информация за дейности, които се извършват в техните юрисдикции. Ето защо е важно да се определи подробно каква информация трябва да се обменя, за да се гарантира финансовата стабилност и да се наблюдават условията на лицензиране, и по-специално да се следи дали институцията предоставя услуги съгласно подадените уведомления. Настоящият регламент се основава върху проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган - ЕБО).
(9)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. В настоящия регламент се определя каква информация си обменят съгласно член 50 от Директива 2013/36/ЕС компетентните органи на приемащата държава членка и компетентните органи на държавата членка по произход.
2. В него се установяват правила относно информацията, която се обменя във връзка с институция, която извършва дейност чрез клон или посредством упражняването на свободата на предоставяне на услуги в една или повече държави членки, различни от държавата членка, в която се намира главното ѝ управление.
Член 2
Информация на консолидирана основа
Когато първостепенното предприятие майка на дадена институция е установено в същата държава членка, в която се намира нейното главно управление, и компетентният орган на държавата членка по произход на институцията е същевременно и органът, който упражнява надзор на консолидирана основа, той по целесъобразност и в съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС предоставя за посочената институция информация на консолидирана основа и уведомява органите на приемащите държави членки, че информацията се предоставя на такава основа.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ИНСТИТУЦИИ, КОИТО ИЗВЪРШВАТ ДЕЙНОСТ ЧРЕЗ КЛОН
Член 3
Информация относно управлението и относно структурата на собствеността
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за организационната структура на съответната институция, включително нейните подразделения по групи дейности, както и връзките ѝ с други субекти в рамките на групата.
2. Освен информацията, посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка, които упражняват надзор върху значим клон по смисъла на член 51 от Директива 2013/36/ЕС, следната информация за институцията:
а)
структура на управителния орган и висшето ръководство, включително кой отговаря за контрола върху клона;
б)
списък на акционерите и членовете с квалифицирани дялови участия въз основа на информацията, предоставена от кредитната институция в съответствие с член 26, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС.
Член 4
Информация относно ликвидността и констатациите от надзора
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка следната информация:
а)
сведения за съществени пропуски в управлението на ликвидния риск на институцията, които са известни на компетентните органи и които могат да се отразят върху клоновете, сведения за съответните надзорни мерки, предприети по отношение на тези пропуски, както и за степента, в която институцията изпълнява тези надзорни мерки;
б)
извършена от компетентните органи на държавата членка по произход цялостна оценка на профила и управлението на ликвидния риск на институцията, по-специално по отношение на клона;
в)
коефициенти, които показват ликвидността и стабилната позиция на институцията по отношение на финансирането на национално или на съюзно равнище в националната валута на държавата членка по произход на институцията и във всички други валути, които са от значение за институцията;
г)
елементи на ликвидния буфер на институцията;
д)
степен на тежестта върху активите на институцията;
е)
съотношение между заемите, отпуснати от институцията, и приетите от нея депозити;
ж)
вътрешнодържавни коефициенти за ликвидност, които се прилагат към институцията като част от макропруденциални мерки на компетентните органи или на определения орган чрез задължителни изисквания, насоки, препоръки, предупреждения или по друг начин, включително определения на тези коефициенти;
з)
специфични изисквания по отношение на ликвидността, които се прилагат в съответствие с член 105 от Директива 2013/36/ЕС;
и)
сведения за евентуални пречки при прехвърляне на парични средства и обезпечения към или от клоновете на институцията.
2. Когато в съответствие с член 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013 компетентните органи са освободили изцяло или частично дадена институция от изискванията на шеста част от същия регламент, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят информацията, посочена в параграф 1, на подконсолидирана основа или съгласно член 2 от настоящия регламент - на консолидирана основа.
3. В допълнение към информацията, посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка, които упражняват надзор върху значим клон, следната информация:
а)
политика по отношение на ликвидността и финансирането на институцията, включително описание на реда и условията на финансиране на нейните клонове, споразумения за подпомагане в рамките на групата, процедури за централизирано обединяване на парични средства;
б)
планове на институцията за действие в извънредни ситуации, свързани с ликвидността и финансирането, включително информация за предполагаемите кризисни сценарии.
Член 5
Информация относно платежоспособността
1. Компетентните органи на държавата членка по произход информират компетентните органи на приемащата държава членка дали институцията отговаря на следните изисквания:
а)
изискванията по отношение на собствения капитал, определени в член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се вземат предвид всички мерки, приети или признати в съответствие с член 458 от същия регламент, и когато е целесъобразно - се вземат предвид преходните разпоредби, съдържащи се в десета част от същия регламент;
б)
всички допълнителни изисквания по отношение на собствения капитал, наложени в съответствие с член 104 от Директива 2013/36/ЕС;
в)
изискванията по отношение на капиталовите буфери съгласно дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС.
2. В допълнение към информацията, посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка, които упражняват надзор върху значим клон на институция, подлежаща на изискванията по отношение на собствения капитал, следната информация:
а)
съотношението на базовия собствен капитал от първи ред на институцията по смисъла на член 92, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
съотношението на капитала от първи ред на институцията по смисъла на член 92, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
съотношението на обща капиталова адекватност на институцията по смисъла на член 92, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
общата рискова експозиция на институцията по смисъла на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
д)
изискванията към собствения капитал, приложими в държавата членка по произход в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се вземат предвид всички мерки, приети или признати в съответствие с член 458 от същия регламент, и когато е целесъобразно - се вземат предвид преходните разпоредби, съдържащи се в десета част от същия регламент;
е)
равнището на предпазния капиталов буфер, който институцията е длъжна да поддържа съгласно член 129 от Директива 2013/36/ЕС;
ж)
равнището на специфичния за институцията антицикличен капиталов буфер, който тя е длъжна да поддържа съгласно член 130 от Директива 2013/36/ЕС;
з)
равнището на буфера за системен риск, който институцията е длъжна да поддържа съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС;
и)
равнището на буфера за Г-СЗИ или буфера за Д-СЗИ, който институцията е длъжна да поддържа съгласно член 131, параграфи 4 и 5 от Директива 2013/36/ЕС;
й)
равнището на други допълнителни изисквания към собствения капитал, наложени в съответствие с член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС, и на други изисквания, наложени съгласно същия член във връзка с платежоспособността на институцията.
3. Когато прилагането на съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 е отменено съгласно член 7, член 10 или член 15 от същия регламент или когато изискванията, посочени в член 10, член 12 и член 13, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС, са отменени съгласно член 21 от същата директива, или когато институцията е получила разрешение да прилага метода, посочен в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят посочената в параграф 2 информация на подконсолидирана основа или - в съответствие с член 2 от настоящия регламент - на консолидирана основа.
Член 6
Информация относно схемите за гарантиране на депозити
1. Компетентните органи на държавата членка по произход съобщават на компетентните органи на приемащата държава членка наименованието на схемата за гарантиране на депозити, в която институцията участва съгласно член 3, параграф 1 от Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
2. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка следната информация във връзка със схемата за гарантиране на депозити, посочена в параграф 1:
а)
максимално покритие, което схемата за гарантиране на депозити осигурява на всеки отговарящ на условията вложител;
б)
обхват на покритието и видове депозити, които то обхваща;
в)
изключения от обхвата на покритието, в това число продукти и видове вложители;
г)
ред и условия за финансиране на схемата за гарантиране на депозити, по-специално - дали финансирането на схемата е предварително или последващо, както и сведения за обема на схемата;
д)
данни за контакт с администратора на схемата.
3. Информацията, посочена в параграф 2, се предоставя на компетентните органи на приемащата държава членка само веднъж във връзка с всяка съответна схема за гарантиране. Ако предоставената информация претърпи изменение, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка актуализирана информация.
Член 7
Информация относно ограниченията за големи експозиции
Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва приложимите ограничения за големи експозиции и изискванията, посочени в четвърта част от Регламент (ЕС) № 575/2013. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
Член 8
Информация относно системния риск, който поражда институцията
Компетентните органи на държавата членка по произход информират компетентните органи на приемащата държава членка дали дадена институция е определена за глобална системно значима институция (Г-СЗИ) или за друга системно значима институция (Д-СЗИ) съгласно член 131, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. Ако дадена институция е определена за Г-СЗИ, в информацията, която се предоставя, се посочва в коя подкатегория се включва институцията.
Член 9
Информация относно административните и счетоводните процедури
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва приложимите счетоводни стандарти и процедури, на които институцията подлежи в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (5). В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 10
Информация относно механизмите за вътрешен контрол
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва изискванията към механизмите за вътрешен контрол, включително правилата за управление на риска, контрол на риска и вътрешен одит съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 11
Информация относно ливърижда
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва изискванията във връзка с отношението на ливъридж, посочени в седма част от Регламент (ЕС) № 575/2013, и когато е целесъобразно - се вземат предвид преходните разпоредби по член 499 от същия регламент. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка цялата информация относно отношението на ливъридж и управлението на риска от прекомерен ливъридж, която дадена институция е оповестила в съответствие с член 451 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 12
Информация относно общо неспазване на изискванията
1. Компетентните органи на държавата членка по произход предоставят на компетентните органи на приемащата държава членка информация за всички ситуации, по отношение на които компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва националните или съюзните разпоредби или изискванията във връзка с пруденциалния надзор или надзора върху пазарната етика на институциите, включително изискванията съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, различни от изискванията, посочени в членове 3-11 от настоящия регламент. В информацията, която се предоставя, се описват съответната ситуация и надзорните мерки, които са предприети или запланувани.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 13
Уведомяване за надзорни мерки и санкции
1. Компетентните органи на държавата членка по произход информират компетентните органи на приемащата държава членка за всички долупосочени санкции или мерки, които са наложени на дадена институция и оказват влияние върху дейността на даден клон:
а)
административни санкции или административни мерки, наложени съгласно членове 64-67 от Директива 2013/36/ЕС;
б)
надзорни мерки, наложени съгласно член 104 или член 105 от Директива 2013/36/ЕС;
в)
наказателноправни санкции, наложени във връзка с нарушения на Регламент (ЕС) № 575/2013 или на националните разпоредби, транспониращи Директива 2013/36/ЕС.
2. Когато посочената в параграф 1 информация се отнася само за отделен клон, компетентните органи на държавата членка по произход я предоставят само на компетентните органи на приемащата държава членка, в която е установен съответният клон.
Член 14
Информация относно подготовката за действие при извънредни ситуации
Компетентните органи на държавата членка по произход и компетентните органи на приемащата държава членка си обменят информация относно подготовката за действие при извънредни ситуации. Те се информират взаимно по-специално за:
а)
данните за контакт при извънредни ситуации с лицата, които в рамките на компетентните органи отговарят за действието при извънредни ситуации;
б)
процедурите за комуникация, които се прилагат при извънредни ситуации.
Член 15
Информация от компетентните органи на приемащата държава членка
Без да се засягат изискванията за обмен на информация от инспекции на клонове, извършвани съгласно член 52, параграф 3 от Директива 2013/36/ЕС, компетентните органи на приемащата държава членка предоставят на компетентните органи на държавата членка по произход следната информация:
а)
описание на всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи са констатирали, че дадена институция не спазва националните или съюзните разпоредби или изискванията във връзка с пруденциалния надзор или надзора върху пазарната етика на институциите, включително изискванията на Регламент (ЕС) № 575/2013 и националните разпоредби, транспониращи Директива 2013/36/ЕС, както и описание на надзорните мерки, които са предприети или запланувани за отстраняване на неспазването;
б)
описание на всяко неспазване на условията, при които в интерес на общото благо клонът трябва да извършва дейност в приемащата държава членка;
в)
всяка констатация за системен риск, който клонът или неговите дейности пораждат в приемащата държава членка, включително всяка оценка на предполагаемото въздействие, което преустановяването или прекратяването на операциите би имало върху:
i)
ликвидността на системата;
ii)
системите за плащане;
iii)
системите за клиринг и сетълмент;
г)
пазарния дял на клона, ако той надхвърля 2 % от общия обем на пазара в приемащата държава членка в една от следните категории:
i)
депозити;
ii)
заеми;
д)
сведения за евентуални пречки при прехвърляне на парични средства и обезпечения към или от клона.
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ДОСТАВЧИЦИТЕ НА ТРАНСГРАНИЧНИ УСЛУГИ
Член 16
Информация относно доставчиците на трансгранични услуги
Когато компетентните органи на приемаща държава членка отправят искане за информация във връзка с институция, която извършва дейност чрез предоставяне на услуги в тази приемаща държава членка, компетентните органи на държавата членка по произход предоставят следната информация:
а)
всяка ситуация, по отношение на която компетентните органи на държавата членка по произход са констатирали, че дадена институция не спазва националните или съюзните разпоредби или изискванията във връзка с пруденциалния надзор или надзора върху пазарната етика на институциите, включително изискванията съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 и националните разпоредби, транспониращи Директива 2013/36/ЕС, както и описание на надзорните мерки, които са предприети или запланувани за отстраняване на неспазването;
б)
обем на депозитите, приети от лица, пребиваващи в приемащата държава членка;
в)
обем на заемите, предоставени на лица, пребиваващи в приемащата държава членка;
г)
във връзка с дейностите, изброени в приложение I към Директива 2013/36/ЕС, за които дадена институция е уведомила, че желае да извършва в приемащата държава членка чрез предоставяне на услуги:
i)
формата, в която институцията извършва съответните дейности;
ii)
дейностите, които са най-значими като дейности на институцията в приемащата държава членка;
iii)
потвърждение дали институцията извършва дейностите, посочени като основни стопански дейности в уведомлението, което е представила съгласно член 39 от Директива 2013/36/ЕС.
ГЛАВА IV
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ИЗВЪРШВАЩИ ДЕЙНОСТ ЧРЕЗ КЛОН ИНСТИТУЦИИ В СЛУЧАЙ НА ЗАТРУДНЕНИЯ С ЛИКВИДНОСТТА, КОИТО ВЛИЯЯТ ВЪРХУ ИНСТИТУЦИЯТА ИЛИ СЪОТВЕТНИЯ КЛОН
Член 17
Обхват на обмена на информация при затруднения с ликвидността
1. Ако компетентните органи на държавата членка по произход считат, че при дадена институция са налице затруднения с ликвидността или има основания да се очакват такива затруднения, те незабавно уведомяват компетентните органи на приемащата държава членка и им предоставят информацията, посочена в параграф 3.
2. Ако компетентните органи на приемащата държава членка считат, че при даден клон, установен в посочената държава членка, са налице затруднения с ликвидността или има основания да се очакват такива затруднения, те незабавно уведомяват компетентните органи на държавата членка по произход и им предоставят информацията, посочена в параграф 3.
3. Компетентните органи предоставят следната информация:
а)
описание на ситуацията, включително причината, довела до затрудненията; въздействието, което се очаква да окажат върху институцията затрудненията с ликвидността; явления и тенденции, засягащи трансакциите в рамките на групата;
б)
описание на мерките, предприети или запланувани от компетентните органи или от институцията, включително изискванията, наложени върху институцията от компетентните органи с цел да се ограничи въздействието на затрудненията с ликвидността;
в)
резултати от оценките на последствията за системата от затрудненията с ликвидността;
г)
най-актуална количествена информация относно ликвидността, както е посочено в член 4, параграф 1, букви в)-з).
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 524/2014 DELLA COMMISSIONE
del 12 marzo 2014
che integra la direttiva 2013/36/UE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda le norme tecniche di regolamentazione per specificare le informazioni che le autorità competenti dello Stato membro d'origine e dello Stato membro ospitante si forniscono reciprocamente
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2013/36/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 giugno 2013, sull'accesso all'attività degli enti creditizi e sulla vigilanza prudenziale sugli enti creditizi e sulle imprese di investimento, che modifica la direttiva 2002/87/CE e abroga le direttive 2006/48/CE e 2006/49/CE (1), in particolare l'articolo 50, paragrafo 6,
considerando quanto segue:
(1)
Per garantire una cooperazione efficace tra le autorità competenti dello Stato membro ospitante e dello Stato membro d'origine lo scambio di informazioni dovrebbe essere bidirezionale nei limiti delle rispettive competenze di vigilanza delle autorità. È pertanto necessario che le norme specifichino le informazioni concernenti gli enti e, ove opportuno, il funzionamento delle loro succursali che le autorità competenti dello Stato membro d'origine dovrebbero fornire alle autorità competenti dello Stato membro ospitante, nonché le informazioni concernenti la succursale che le autorità competenti dello Stato membro ospitante dovrebbero fornire alle autorità competenti dello Stato membro d'origine.
(2)
Lo scambio di informazioni tra le autorità competenti dello Stato membro d'origine e dello Stato membro ospitante va visto nel contesto più ampio della vigilanza dei gruppi bancari transfrontalieri; ove opportuno, le informazioni potrebbero essere fornite a livello consolidato. In particolare, se l'impresa madre capogruppo dell'ente è nello Stato membro in cui l'ente ha la sede centrale, e l'autorità competente interessata è anche l'autorità di vigilanza su base consolidata, dovrebbe essere data la possibilità di fornire informazioni a livello consolidato piuttosto che a livello dell'ente operante attraverso succursale. Tuttavia, in tal caso l'autorità competente dovrebbe comunicare alle autorità competenti degli Stati membri ospitanti che le informazioni sono fornite a livello consolidato.
(3)
Lo scambio di informazioni tra le autorità competenti dello Stato membro ospitante e dello Stato membro d'origine non è limitato alle tipologie di informazioni specificate all'articolo 50 della direttiva 2013/36/UE e pertanto alle tipologie di informazioni di cui al presente regolamento. In particolare, gli articoli 35, 36, 39, 43 e 52 della direttiva 2013/36/UE prevedono disposizioni separate per lo scambio di informazioni concernenti la verifica in loco delle succursali, le notifiche dell'esercizio del diritto di stabilimento e della libera prestazione di servizi, e le misure, comprese quelle di natura cautelare, adottate dalle autorità competenti in relazione alle succursali e alle loro imprese madri. Il presente regolamento non dovrebbe quindi specificare requisiti in materia di scambio di informazioni su dette materie.
(4)
È necessario adottare disposizioni in materia di comunicazione delle informazioni che devono essere scambiate tra le autorità competenti dello Stato membro ospitante e dello Stato membro d'origine al fine di armonizzare le pratiche di regolamentazione e di vigilanza in tutta l'Unione. Queste informazioni dovrebbero coprire tutti gli elementi specificati all'articolo 50 della direttiva 2013/36/UE, ossia la gestione e la proprietà, comprese le linee di business di cui all'articolo 317 del regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (2), la liquidità e le risultanze relative alla vigilanza sulla liquidità, la solvibilità, la garanzia dei depositi, le grandi esposizioni, il rischio sistemico, le procedure amministrative e contabili e i meccanismi di controllo interno. Per facilitare il controllo degli enti, le autorità competenti dello Stato membro ospitante e dello Stato membro d'origine dovrebbero tenersi reciprocamente informate in merito alle situazioni di violazione della normativa nazionale o dell'Unione, nonché sulle misure e le sanzioni di vigilanza imposte agli enti. Inoltre, le informazioni sulla leva finanziaria e sulla preparazione alle situazioni di emergenza dovrebbero essere incluse nello scambio di informazioni tra le autorità competenti dello Stato membro d'origine e le autorità competenti dello Stato membro ospitante, in modo che queste ultime siano in grado di controllare efficacemente gli enti.
(5)
Quando una tensione di liquidità colpisce, o si presume colpirà, l'ente, le autorità competenti degli Stati membri ospitanti hanno bisogno di avere un quadro chiaro della situazione per poter adottare misure cautelative nel rispetto delle condizioni di cui all'articolo 43 della direttiva 2013/36/UE. Il presente regolamento dovrebbe pertanto prevedere norme chiare per definire le tipologie di informazioni oggetto di scambio tra autorità in caso di tensioni di liquidità. È inoltre necessario precisare le informazioni da scambiare in situazioni di emergenza, quali quelle definite all'articolo 114, paragrafo 1, della direttiva 2013/36/UE, in modo che le autorità si preparino con sufficiente anticipo.
(6)
Date le differenze di dimensioni, di complessità e di importanza delle succursali operanti negli Stati membri ospitanti, è importante applicare il principio di proporzionalità nello scambio di informazioni. A tal fine, se le autorità competenti dello Stato membro ospitante sono responsabili di succursali indicate come significative ai sensi dell'articolo 51 della direttiva 2013/36/UE, tra le autorità competenti dello Stato membro d'origine e le autorità competenti dello Stato membro ospitante dovrebbe essere scambiata una gamma più ampia di informazioni.
(7)
Per assicurare che lo scambio delle informazioni pertinenti avvenga entro termini ragionevoli, evitando al tempo stesso situazioni in cui le autorità competenti dello Stato membro d'origine siano obbligate a trasmettere tutte le informazioni sull'ente, indipendentemente dalla sua natura e importanza, a tutte le autorità competenti degli Stati membri ospitanti, in casi specifici le informazioni pertinenti su una particolare succursale dovrebbero essere trasmesse esclusivamente alle autorità competenti incaricate della vigilanza della succursale. A fini analoghi, in un certo numero di settori specifici, tra le autorità competenti dello Stato membro d'origine e le autorità competenti dello Stato membro ospitante dovrebbero essere scambiate solo informazioni che mettono in luce situazioni di violazione, ossia non dovrebbe esserci scambio di informazioni quando l'ente rispetta la normativa nazionale e dell'Unione.
(8)
Il presente regolamento dovrebbe disciplinare anche lo scambio di informazioni riguardanti l'esercizio delle attività nello Stato membro ospitante mediante prestazione di servizi transfrontalieri. Data la natura dei servizi transfrontalieri, le autorità competenti degli Stati membri ospitanti si trovano a dover far fronte ad una carenza di informazioni riguardanti le operazioni effettuate nella loro giurisdizione, e pertanto è essenziale precisare dettagliatamente le informazioni da scambiare ai fini della salvaguardia della stabilità finanziaria e del controllo delle condizioni di autorizzazione, in particolare per controllare che l'ente presti i propri servizi conformemente alle notifiche effettuate. Il presente regolamento si basa sui progetti di norme tecniche di regolamentazione che l'Autorità europea di vigilanza (Autorità bancaria europea - ABE) ha presentato alla Commissione.
(9)
L'ABE ha svolto consultazioni pubbliche aperte sui progetti di norme tecniche di regolamentazione su cui si basa il presente regolamento, ne ha analizzato i potenziali costi e benefici e ha richiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore bancario istituito dall'articolo 37 del regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (3),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto e ambito di applicazione
1. Il presente regolamento specifica le informazioni che le autorità competenti dello Stato membro ospitante e dello Stato membro d'origine si forniscono reciprocamente ai sensi dell'articolo 50 della direttiva 2013/36/UE.
2. Esso fissa le norme in materia di informazioni da scambiare concernenti gli enti che operano, attraverso succursale o esercitando la libera prestazione di servizi, in uno o più Stati membri diversi da quello in cui è ubicata la loro sede centrale.
Articolo 2
Informazioni su base consolidata
Se l'impresa madre capogruppo dell'ente è stabilita nello stesso Stato membro in cui l'ente ha la sede centrale e l'autorità competente dello Stato membro d'origine dell'ente è anche l'autorità di vigilanza su base consolidata, ove opportuno, ai sensi delle disposizioni del regolamento (UE) n. 575/2013 e della direttiva 2013/36/UE, detta autorità competente fornisce le informazioni concernenti l'ente a livello consolidato e informa le autorità competenti degli Stati membri ospitanti che le informazioni sono fornite a tale livello.
CAPO II
SCAMBIO DI INFORMAZIONI CONCERNENTI ENTI OPERANTI ATTRAVERSO SUCCURSALE
Articolo 3
Informazioni concernenti la gestione e la proprietà
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante informazioni sulla struttura organizzativa dell'ente, ivi comprese le linee di attività e i rapporti con le altre entità del gruppo.
2. Oltre alle informazioni di cui al paragrafo 1, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante che esercitano la vigilanza su una succursale significativa ai sensi dell'articolo 51 della direttiva 2013/36/UE le seguenti informazioni relative all'ente:
a)
la struttura dell'organo di gestione e dell'alta dirigenza, compresa l'attribuzione delle responsabilità di supervisione della succursale;
b)
l'elenco degli azionisti e dei soci che detengono partecipazioni qualificate, sulla base delle informazioni fornite dall'ente creditizio conformemente all'articolo 26, paragrafo 1, della direttiva 2013/36/UE.
Articolo 4
Informazioni concernenti la liquidità e le risultanze relative alla vigilanza
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante le seguenti informazioni:
a)
eventuali carenze sostanziali della gestione del rischio di liquidità dell'ente di cui le autorità competenti sono a conoscenza e che possono avere conseguenze per le succursali, eventuali misure di vigilanza adottate al riguardo e in che misura l'ente vi si è conformato;
b)
la valutazione complessiva effettuata dalle autorità competenti dello Stato membro d'origine del profilo di rischio di liquidità e della gestione dei rischi dell'ente, in particolare in relazione alla succursale;
c)
i coefficienti dell'ente indicanti la sua posizione in termini di liquidità e di finanziamento stabile a livello nazionale o a livello dell'Unione nella valuta nazionale dello Stato membro d'origine dell'ente e in tutte le altre valute pertinenti per l'ente;
d)
le componenti della riserva di liquidità dell'ente;
e)
il grado di gravame sulle attività dell'ente;
f)
il rapporto tra prestiti e depositi dell'ente;
g)
eventuali coefficienti di liquidità nazionali che si applicano all'ente nel quadro di misure di politica macroprudenziale delle autorità competenti o dell'autorità designata, sia come requisiti vincolanti, orientamenti, raccomandazioni e avvertenze, sia in altro modo, ivi compresa la definizione di detti coefficienti;
h)
eventuali requisiti specifici in materia di liquidità applicati ai sensi dell'articolo 105 della direttiva 2013/36/UE;
i)
eventuali ostacoli al trasferimento di contante e garanzie reali verso e da succursali dell'ente.
2. Se le autorità competenti hanno derogato in tutto o in parte all'applicazione all'ente della parte sei del regolamento (UE) n. 575/2013, ai sensi dell'articolo 8 dello stesso regolamento, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono le informazioni di cui al paragrafo 1 a livello subconsolidato o, a norma dell'articolo 2 del presente regolamento, a livello consolidato.
3. Oltre alle informazioni di cui al paragrafo 1, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante che esercitano la vigilanza su una succursale significativa le seguenti informazioni:
a)
la politica in materia di liquidità e di finanziamento dell'ente, ivi compresi la descrizione delle modalità di finanziamento delle sue succursali, eventuali dispositivi di sostegno infragruppo e le procedure di gestione accentrata della tesoreria;
b)
i piani di emergenza dell'ente relativi alla liquidità e al finanziamento, ivi comprese informazioni sugli scenari di tensione ipotizzati.
Articolo 5
Informazioni concernenti la solvibilità
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine comunicano alle autorità competenti dello Stato membro ospitante se l'ente rispetta i seguenti requisiti:
a)
i requisiti di fondi propri di cui all'articolo 92 del regolamento (UE) n. 575/2013, tenendo conto di eventuali misure adottate o riconosciute conformemente all'articolo 458 dello stesso regolamento e, se pertinente, tenendo conto delle disposizioni transitorie previste dalla parte dieci dello stesso regolamento;
b)
eventuali requisiti aggiuntivi di fondi propri imposti conformemente all'articolo 104 della direttiva 2013/36/UE;
c)
i requisiti di riserva di capitale di cui al titolo VII, capo 4, della direttiva 2013/36/UE.
2. Oltre alle informazioni di cui al paragrafo 1, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante che esercitano la vigilanza su una succursale significativa dell'ente soggetto ai requisiti di fondi propri le seguenti informazioni:
a)
il coefficiente di capitale primario di classe 1 dell'ente ai sensi dell'articolo 92, paragrafo 2, lettera a), del regolamento (UE) n. 575/2013;
b)
il coefficiente di capitale di classe 1 dell'ente ai sensi dell'articolo 92, paragrafo 2, lettera b), del regolamento (UE) n. 575/2013;
c)
il coefficiente di capitale totale dell'ente ai sensi dell'articolo 92, paragrafo 2, lettera c), del regolamento (UE) n. 575/2013;
d)
l'importo complessivo dell'esposizione al rischio dell'ente ai sensi dell'articolo 92, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 575/2013;
e)
i requisiti di fondi propri applicabili nello Stato membro d'origine conformemente all'articolo 92 del regolamento (UE) n. 575/2013, tenendo conto di eventuali misure adottate o riconosciute conformemente all'articolo 458 dello stesso regolamento e, se pertinente, tenendo conto delle disposizioni transitorie previste dalla parte dieci dello stesso regolamento;
f)
il livello della riserva di conservazione del capitale che l'ente è tenuto a detenere ai sensi dell'articolo 129 della direttiva 2013/36/UE;
g)
il livello della riserva di capitale anticiclica specifica che l'ente è tenuto a detenere ai sensi dell'articolo 130 della direttiva 2013/36/UE;
h)
il livello della riserva di capitale a fronte del rischio sistemico che l'ente è tenuto a detenere ai sensi dell'articolo 133 della direttiva 2013/36/UE;
i)
il livello della riserva per i C-SII o per gli O-SII che l'ente è tenuto a detenere ai sensi dell'articolo 131, paragrafi 4 e 5, della direttiva 2013/36/UE;
j)
il livello di eventuali ulteriori requisiti in materia di fondi propri imposti ai sensi dell'articolo 104, paragrafo 1, lettera a), della direttiva 2013/36/UE e di altri requisiti imposti in materia di solvibilità dell'ente a norma dello stesso articolo.
3. In caso di deroga all'applicazione delle disposizioni in materia del regolamento (UE) n. 575/2013, ai sensi degli articoli 7, 10 e 15 dello stesso regolamento, o in caso di deroga ai requisiti di cui agli articoli 10 e 12 e all'articolo 13, paragrafo 1, della direttiva 2013/36/UE ai sensi dell'articolo 21 della direttiva 2013/36/UE, o qualora l'ente abbia ricevuto l'autorizzazione ad applicare il trattamento di cui all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 575/2013, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono le informazioni di cui al paragrafo 2 a livello subconsolidato o, ai sensi dell'articolo 2 del presente regolamento, a livello consolidato.
Articolo 6
Informazioni concernenti i sistemi di garanzia dei depositi
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine comunicano alle autorità competenti dello Stato membro ospitante il nome del sistema di garanzia dei depositi a cui l'ente appartiene conformemente all'articolo 3, paragrafo 1, della direttiva 94/19/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4).
2. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante le seguenti informazioni concernenti il sistema di garanzia dei depositi di cui al paragrafo 1:
a)
la copertura massima offerta dal sistema di garanzia dei depositi per ogni depositante ammissibile;
b)
l'ambito di applicazione della copertura e i tipi di depositi coperti;
c)
eventuali esclusioni dalla copertura, ivi compresi i prodotti e le categorie di depositanti;
d)
le modalità di finanziamento del sistema di garanzia dei depositi, in particolare se il sistema è finanziato ex ante o ex post, e il volume del sistema;
e)
le coordinate dell'amministratore del sistema.
3. Le informazioni di cui al paragrafo 2 sono fornite alle autorità competenti dello Stato membro ospitante solo una volta in riferimento a ogni sistema di garanzia dei depositi interessato. In caso di modifica delle informazioni fornite, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono informazioni aggiornate alle autorità competenti dello Stato membro ospitante.
Articolo 7
Informazioni concernenti la limitazione delle grandi esposizioni
Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante informazioni concernenti i casi in cui le autorità competenti dello Stato membro d'origine hanno accertato che l'ente non ha rispettato i requisiti applicabili in materia di limiti alle grandi esposizioni e i requisiti stabiliti dalla parte quattro del regolamento (UE) n. 575/2013. Le informazioni da fornire spiegano la situazione e le misure di vigilanza adottate o di cui è prevista l'adozione.
Articolo 8
Informazioni concernenti il rischio sistemico posto dall'ente
Le autorità competenti dello Stato membro d'origine informano le autorità competenti dello Stato membro ospitante se l'ente è stato designato come ente a rilevanza sistemica a livello globale (G-SII) o come altro ente a rilevanza sistemica (O-SII) conformemente all'articolo 131, paragrafo 1, della direttiva 2013/36/UE. Se l'ente è stato designato come G-SII, tra le informazioni da fornire rientra anche la sottocategoria in cui è classificato.
Articolo 9
Informazioni concernenti le procedure amministrative e contabili
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante informazioni concernenti i casi in cui le autorità competenti dello Stato membro d'origine hanno accertato che l'ente non ha rispettato i principi e le procedure contabili applicabili a cui l'ente è soggetto ai sensi del regolamento (CE) n. 1606/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio (5). Le informazioni da fornire spiegano la situazione e le misure di vigilanza adottate o di cui è prevista l'adozione.
2. Se le informazioni di cui al paragrafo 1 sono pertinenti solo per una particolare succursale, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono le informazioni solo alle autorità competenti dello Stato membro ospitante in cui la succursale è stabilita.
Articolo 10
Informazioni concernenti i meccanismi di controllo interno
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante informazioni concernenti i casi in cui le autorità competenti dello Stato membro d'origine hanno accertato che l'ente non ha rispettato i requisiti in materia di meccanismi di controllo interno, ivi compresi i dispositivi di gestione e controllo dei rischi e di audit interno, ai sensi del regolamento (UE) n. 575/2013 e della direttiva 2013/36/UE. Le informazioni da fornire spiegano la situazione e le misure di vigilanza adottate o di cui è prevista l'adozione.
2. Se le informazioni di cui al paragrafo 1 sono pertinenti solo per una particolare succursale, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono le informazioni solo alle autorità competenti dello Stato membro ospitante in cui la succursale è stabilita.
Articolo 11
Informazioni concernenti la leva finanziaria
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante informazioni concernenti i casi in cui le autorità competenti dello Stato membro d'origine hanno accertato che l'ente non ha rispettato i requisiti in materia di coefficienti di leva finanziaria ai sensi della parte sette del regolamento (UE) n. 575/2013 e, se pertinente, tenendo conto delle disposizioni transitorie di cui all'articolo 499 dello stesso regolamento. Le informazioni da fornire spiegano la situazione e le misure di vigilanza adottate o di cui è prevista l'adozione.
2. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante tutte le informazioni comunicate dall'ente ai sensi dell'articolo 451 del regolamento (UE) n. 575/2013 concernenti il suo coefficiente di leva finanziaria e la sua gestione del rischio di leva finanziaria eccessiva.
Articolo 12
Informazioni concernenti in generale la non osservanza
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono alle autorità competenti dello Stato membro ospitante informazioni concernenti tutti i casi in cui le autorità competenti dello Stato membro d'origine hanno accertato che l'ente non ha rispettato la normativa nazionale o dell'Unione o i requisiti in materia di vigilanza prudenziale o di vigilanza della condotta degli enti sul mercato, ivi compresi i requisiti previsti dal regolamento (UE) n. 575/2013 e dalla direttiva 2013/36/UE, diversi dai requisiti di cui agli articoli da 3 a 11 del presente regolamento. Le informazioni da fornire spiegano la situazione e le misure di vigilanza adottate o di cui è prevista l'adozione.
2. Se le informazioni di cui al paragrafo 1 sono pertinenti solo per una particolare succursale, le autorità competenti dello Stato membro d'origine forniscono le informazioni solo alle autorità competenti dello Stato membro ospitante in cui la succursale è stabilita.
Articolo 13
Comunicazione delle misure e delle sanzioni di vigilanza
1. Le autorità competenti dello Stato membro d'origine informano le autorità competenti dello Stato membro ospitante in merito alle seguenti sanzioni o misure eventualmente imposte o applicate all'ente e che incidono sulle attività della succursale:
a)
ammende amministrative o altre misure amministrative applicate a norma degli articoli da 64 a 67 della direttiva 2013/36/UE;
b)
le misure di vigilanza imposte ai sensi dell'articolo 104 o 105 della direttiva 2013/36/UE;
c)
le sanzioni penali imposte per violazioni del regolamento (UE) n. 575/2013 o delle disposizioni nazionali adottate in attuazione della direttiva 2013/36/UE.
2. Se le informazioni di cui al paragrafo 1 sono pertinenti solo per una particolare succursale, le autorità competenti dello Stato membro d'origine sono tenute a fornire le informazioni solo alle autorità competenti dello Stato membro ospitante in cui la succursale è stabilita.
Articolo 14
Informazioni concernenti la preparazione alle situazioni di emergenza
Le autorità competenti dello Stato membro d'origine e le autorità competenti dello Stato membro ospitante si scambiano informazioni concernenti la preparazione alle situazioni di emergenza. In particolare si tengono informate su quanto segue:
a)
le coordinate delle persone responsabili della gestione delle situazioni di emergenza in seno alle autorità competenti da contattare nelle situazioni di emergenza;
b)
le procedure di comunicazione che si applicano nelle situazioni di emergenza.
Articolo 15
Informazioni provenienti dalle autorità dello Stato membro ospitante
Fatte salve le disposizioni in materia di scambio di informazioni a seguito di ispezioni delle succursali ai sensi dell'articolo 52, paragrafo 3, della direttiva 2013/36/UE, le autorità competenti dello Stato membro ospitante forniscono alle autorità competenti dello Stato membro d'origine le seguenti informazioni:
a)
la descrizione dei casi in cui le autorità competenti hanno accertato che l'ente non ha rispettato la normativa nazionale o dell'Unione o i requisiti in materia di vigilanza prudenziale o di vigilanza della condotta degli enti sul mercato, ivi compresi i requisiti previsti dal regolamento (UE) n. 575/2013 e dalle disposizioni nazionali adottate in attuazione della direttiva 2013/36/UE, accompagnati da una spiegazione delle misure di vigilanza adottate o previste per affrontare il mancato rispetto;
b)
la descrizione dell'eventuale mancata osservanza delle condizioni alle quali sono esercitate, per ragioni di interesse generale, le attività della succursale nello Stato membro ospitante;
c)
l'indicazione del rischio sistemico posto dalla succursale o dalle sue attività nello Stato membro ospitante, ivi compresa l'eventuale valutazione dell'incidenza probabile della sospensione o della chiusura delle attività della succursale in relazione ai seguenti aspetti:
i)
la liquidità sistemica;
ii)
i sistemi di pagamento;
iii)
i sistemi di compensazione e regolamento;
d)
la quota di mercato della succursale, se supera il 2 % del mercato complessivo dello Stato membro ospitante in una delle seguenti categorie:
i)
depositi;
ii)
prestiti;
e)
eventuali ostacoli al trasferimento di contante e garanzie reali verso e dalla succursale.
CAPO III
INFORMAZIONI CONCERNENTI I PRESTATORI DI SERVIZI TRANSFRONTALIERI
Articolo 16
Informazioni concernenti i prestatori di servizi transfrontalieri
Dopo aver ricevuto una richiesta di informazioni dalle autorità competenti dello Stato membro ospitante in relazione all'ente che esercita la sua attività mediante prestazione di servizi nello Stato membro ospitante, le autorità competenti dello Stato membro d'origine trasmettono le seguenti informazioni:
a)
i casi in cui le autorità competenti dello Stato membro d'origine hanno accertato che l'ente non ha rispettato la normativa nazionale o dell'Unione o i requisiti in materia di vigilanza prudenziale o di vigilanza della condotta degli enti sul mercato, ivi compresi i requisiti previsti dal regolamento (UE) n. 575/2013 e dalle disposizioni nazionali adottate in attuazione della direttiva 2013/36/UE, accompagnati da una spiegazione delle misure di vigilanza adottate o previste per affrontare il mancato rispetto;
b)
il volume dei depositi ricevuti dai residenti dello Stato membro ospitante;
c)
il volume dei prestiti concessi ai residenti dello Stato membro ospitante;
d)
in relazione alle attività elencate nell'allegato I della direttiva 2013/36/UE che l'ente ha notificato come attività che intende esercitare nello Stato membro ospitante tramite prestazione di servizi:
i)
sotto quale forma l'ente svolge le attività;
ii)
le attività più significative in termini di attività dell'ente nello Stato membro ospitante;
iii)
la conferma che l'ente svolge le attività indicate come attività principale nella notifica presentata ai sensi dell'articolo 39 della direttiva 2013/36/UE.
CAPO IV
SCAMBIO DI INFORMAZIONI CONCERNENTI GLI ENTI CHE OPERANO ATTRAVERSO SUCCURSALE IN CASO DI TENSIONE DI LIQUIDITÀ CHE COLPISCE L'ENTE O LA SUCCURSALE
Articolo 17
Portata dello scambio di informazioni concernenti la tensione di liquidità
1. Se ritengono che si sia verificata o sia probabile che si verifichi una tensione di liquidità in relazione all'ente, le autorità competenti dello Stato membro d'origine ne informano immediatamente le autorità competenti dello Stato membro ospitante e forniscono le informazioni di cui al paragrafo 3.
2. Se ritengono che si sia verificata o sia probabile che si verifichi una tensione di liquidità in relazione ad una succursale stabilita nello Stato membro ospitante, le autorità competenti dello Stato membro ospitante ne informano immediatamente le autorità competenti dello Stato membro d'origine e forniscono le informazioni di cui al paragrafo 3.
3. Le autorità competenti forniscono le seguenti informazioni:
a)
la descrizione della situazione verificatasi, compresa la causa della situazione di tensione, l'impatto atteso della tensione di liquidità sull'ente e gli sviluppi relativi alle operazioni infragruppo;
b)
la spiegazione delle misure adottate o previste dalle autorità competenti o dall'ente, ivi compreso l'eventuale obbligo imposto all'ente dalle autorità competenti di attenuare la tensione di liquidità;
c)
i risultati delle valutazioni delle conseguenze sistemiche della tensione di liquidità;
d)
le più recenti informazioni quantitative disponibili concernenti la liquidità specificate all'articolo 4, paragrafo 1, lettere da c) a h).
CAPO V
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 18
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 marzo 2014