РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 809/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 юли 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 58, параграф 4, член 62, параграф 2, букви а)-е) и буква з), член 63, параграф 5, член 77, параграф 8, член 78, член 96, параграф 4 и член 101, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1306/2013 са заложени основните правила относно, наред с другото, задълженията на държавите членки във връзка със защитата на финансовите интереси на Съюза. С цел да гарантира, че новата правна рамка, установена с посочения регламент, функционира гладко и се прилага еднакво, на Комисията са предоставени правомощията да приема определени правила по отношение на административните проверки и проверките на място, измерването на площи, случаите, при които заявленията за помощ или исканията за плащане могат да бъдат коригирани, прилагането и изчисляването на частично или пълно оттегляне и възстановяването на неправомерните плащания и санкции, прилагането и изчисляването на административни санкции, изискванията към компютризираната база данни, заявленията за помощ и исканията за плащане и заявленията за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, извършването на проверки, прехвърлянето на стопанства, извършването на авансови плащания, извършването на проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, изчисляването и прилагането на административни санкции по отношение на кръстосаното съответствие и техническите спецификации, необходими за еднаквото прилагане на основните правила на интегрираната система за администриране и контрол („интегрираната система“) по отношение на кръстосаното съответствие.
(2)
Държавите членки следва да вземат необходимите мерки, за да гарантират правилното функциониране на системата за администриране и контрол, когато за един и същ земеделски бенефициер е отговорна повече от една разплащателна агенция.
(3)
Бенефициерите следва да имат право да оттеглят своите заявления за помощ или искания за плащане, или части от тях, във всеки един момент, при условие че компетентният орган все още не е уведомил бенефициера за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или искането за плащане, нито е обявил проверка на място. На бенефициерите следва да се разреши също да поправят или коригират очевидни грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или исканията за плащане и евентуалните удостоверителни документи, в някои признати от националните органи случаи.
(4)
Необходимо е да бъдат определени специални и подробни разпоредби, за да се гарантира справедливо прилагане на различните намаления по отношение на едно или няколко заявления за помощ или искания за плащане от един и същ бенефициер. Поради това следва да се определи последователността за изчислението на различните евентуални намаления по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(5)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза, когато се възстановяват неправомерно платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(6)
Следва да бъдат определени правила относно последствията от прехвърлянията на цели стопанства, които са предмет на определени задължения по схемите за директни плащания или по мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(7)
За да се даде възможност на Комисията да упражнява ефективен мониторинг на интегрираната система, държавите членки следва да я уведомяват за годишните контролни и статистически данни. По същия начин държавите членки следва ежегодно да предоставят статистическите данни от проверките по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система, включително резултатите от такива проверки. Освен това Комисията следва, при необходимост, да бъде информирана за всички мерки, предприети от държавите членки по отношение на кръстосаното съответствие.
(8)
В съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки могат да извършват авансови плащания по отношение на директните плащания при определени условия, включително приключването на административните проверки и проверките на място, за съответната референтна година. Съгласно член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2) ставката на корекцията, определена в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилага за директни плащания, надвишаващи определен праг. Въпреки това в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 до 1 декември Комисията може, въз основа на новата информация, с която разполага, да промени ставката на корекция за директните плащания. Следователно ставката на корекция във връзка с финансовата дисциплина, която може да се прилага, може да не е известна към 16 октомври. Считано от 1 декември при изплащането на оставащата сума следва да се отчете приложимата към съответния момент ставка на корекцията във връзка с финансовата дисциплина.
(9)
Следва да бъде определена общата рамка за въвеждане на опростени процедури в контекста на обмена на информация между бенефициера и националните органи. Тази рамка следва по-специално да предвижда възможността за използване на електронни средства. Трябва обаче да се гарантира по-специално, че предадените по този начин данни са напълно надеждни и че съответните процедури се прилагат без дискриминация между бенефициерите. Освен това, за да се опрости администрирането за бенефициерите, както и за националните органи, компетентните органи трябва да могат да използват пряко информацията, която е на разположение на националните органи, вместо да изискват от бенефициера да предостави тази информация за потвърждаване на допустимостта на някои плащания.
(10)
За да се осигурят ефективни проверки в държавите членки, които решат, че всички заявления за помощ за директните плащания и искания за плащане за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система трябва да бъдат обхванати от единното заявление по член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се предвиди, че всички заявления за помощ или искания за плащане, които по някакъв начин са свързани с площи, се подават само веднъж годишно с едно единно заявление.
(11)
Държавите членки следва да определят краен срок за подаване на единното заявление и/или исканията за плащане, който, с оглед осигуряване на своевременна обработка и проверки на заявлението за помощ и исканията за плащане, не трябва да е по-късно от 15 май. Въпреки това поради специфичните климатични условия в Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, на тези държави членки следва да бъде дадена възможност да определят по-късна дата, която не трябва да е след 15 юни. Освен това следва да има възможност да бъдат предвидени дерогации за конкретни случаи, ако климатичните условия през дадена година наложат това в бъдеще.
(12)
В единното заявление бенефициерите следва да декларират не само площта, използвана за земеделски цели, но също и своите права на плащане, както и цялата информация, която е необходима, за да се установи дали отговарят на условията за помощта и/или подпомагането. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки за дерогация от някои задължения, когато правата на плащане, които ще бъдат предоставени през дадена година, все още не са окончателно определени.
(13)
С оглед да се позволи максимална гъвкавост по отношение на плановете на бенефициерите за използване на площите, бенефициерите следва да могат да променят своето единно заявление или искане за плащане преди датите, когато обикновено се извършва сеитбата, при условие че са спазени всички отделни изисквания съгласно различните схеми за помощ или мерки за подпомагане и че компетентните органи още не са информирали бенефициера за грешки, съдържащи се в единното заявление или искането за плащане, нито са уведомили за проверка на място, установяваща грешки във връзка с частта, свързана с изменението. След въвеждането на измененията трябва да бъде предоставена възможност съответните удостоверителни документи или договори, които следва да се представят, да бъдат адаптирани.
(14)
Тъй като бенефициерите продължават да носят отговорност за подаване на вярно заявление за помощ или искане за плащане, те следва да нанасят необходимите корекции и промени в предварително изготвения формуляр, когато е уместно.
(15)
При заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и/или искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане, на бенефициера следва да се предоставя предварително изготвен формуляр в електронен формат, заедно със съответния графичен материал посредством софтуерно приложение, базирано на географска информационна система (ГИС) (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“). Формулярите на геопространствено заявление за помощ ще допринасят за предотвратяване на грешки от страна на бенефициерите при декларирането на техните селскостопански земи и ще повишат ефективността на административните кръстосани проверки. Освен това по-точната пространствена информация, предоставяна с формулярите на геопространствените заявления за помощ, ще осигурява по-надеждни данни за целите на мониторинга и оценката. Следователно е целесъобразно да се изисква, считано от определена дата, всички такива заявления за помощ и/или искания за плащания да бъдат подавани въз основа на електронния формуляр на геопространствено заявление за помощ. Когато обаче бенефициерите не са в състояние да използват този формуляр, компетентният орган следва да им предостави алтернативна възможност, за да могат да подадат заявление за помощ и/или искане за плащане. Във всеки случай компетентният орган следва да гарантира, че декларираните площи са цифровизирани.
(16)
Всяка конкретна информация, свързана с производството на коноп или с доброволно обвързано с производството подпомагане, или със специфичното плащане за култура - памук, следва да се подава заедно с единното заявление или, когато е уместно вследствие на естеството на информацията - на по-късна дата. Освен това следва да се предвиди в единното заявление да се декларират и площи, за които не се кандидатства за помощ. Тъй като е важно да е налице подробна информация за някои видове употреба на дадена площ, информацията относно тези видове употреба следва да се декларира отделно, докато други видове могат да се декларират под една рубрика.
(17)
При условия, при които от бенефициерите се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската си площ, за да отговарят на условията за плащане за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 („плащане за екологизиране“), бенефициерите следва да декларират екологично насочената площ със своите заявления за помощ по свързаните с площ схеми за помощ. Когато част от задълженията, свързани с екологично насочената площ, се изпълняват на регионално равнище или колективно, декларацията за екологично насочените площи следва да бъде допълнена от отделна декларация за екологично насочените площи, задълженията по които се изпълняват на регионално равнище или колективно.
(18)
С цел осигуряване на ефективен мониторинг и контрол, заявлението за участие в схемата за дребни земеделски стопани следва да съдържа препратка към единното заявление, подадено от същия бенефициер. С цел да се улеснят ефективните проверки по отношение на специалните изисквания за схемата за дребни земеделски стопани, цялата необходима информация следва да се предоставя, като се използва опростената процедура за кандидатстване, предвидена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Освен това следва да бъде уточнено, че от бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани, следва да се изисква да уведомят своевременно компетентния орган с цел да осигурят гладкия преход към плащанията съгласно дялове III и IV от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(19)
За да могат да се извършват проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, формуляр на заявление за помощ следва да се подава и от бенефициери, които имат земеделска площ на свое разположение, но не кандидатстват за никоя от помощите и/или подпомагането, които са предмет на единното заявление. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки да освобождават бенефициерите от това задължение, когато информацията вече е на разположение на органите.
(20)
С оглед опростяване на процедурите за кандидатстване и в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки следва да предоставят на бенефициера, доколкото е възможно, предварително изготвен формуляр, съдържащ необходимата информация, за да може бенефициерът да подаде правилно заявление за помощ или искане за плащане. Следва да има възможност предварително изготвеният формуляр да бъде направен по такъв начин, че бенефициерът да трябва единствено да потвърди липсата на промени по отношение на заявлението за помощ и/или искането за плащане, подадени през предходната година.
(21)
Следва да бъдат установени общи разпоредби по отношение на данните, които трябва да се включват в заявленията за помощ или исканията за плащане за животни, когато държавата членка избира да прилага доброволно обвързано с производството подпомагане за животни или свързани с животните мерки за развитие на селските райони.
(22)
В съответствие с член 53, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията (3) плащанията в рамките на доброволното обвързано с производството подпомагане за животни или на свързаните с животни мерки за развитие на селските райони могат да се извършват единствено за животни, които са надлежно идентифицирани и регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (4) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (5). Поради това на бенефициерите, които подават заявления за помощ или искания за плащане по въпросните схеми за помощ или мерки за подпомагане, следва да бъде даден своевременен достъп до съответната информация.
(23)
Навременното подаване на заявленията за права на плащане от страна на бенефициерите е особено важно, за да могат държавите членки да определят правата на плащане. Поради това следва да се определи краен срок за подаване.
(24)
Следва да се установят правила, които да обхващат ситуациите, при които са предоставени неправомерно права на плащане, по-специално в резултат на свръхдеклариране, или при които стойността на правата на плащане е определена на неправилно ниво, например поради изчисляване въз основа на неправилна референтна сума. Следва да се изясни, че всякаква корекция на броя и/или стойността на правата на плащане не следва да води до системно преизчисление на останалите права на плащане. В някои случаи неправомерно предоставените права на плащане отговарят на много малки суми, а водят до значителни разходи и административна тежест при възстановяване на сумите. За целите на опростяването и с цел постигане на баланс между разходите и административната тежест от една страна и сумата, която подлежи на възстановяване, от друга страна, следва да се определи минимална сума, под която не е необходимо да се извършва възстановяване.
(25)
Спазването на разпоредбите на схемите за помощ и мерките за подпомагане по интегрираната система следва да се наблюдава ефективно. За тази цел, както и за да се осигури хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, е необходимо да се определят подробни критерии и технически процедури за извършване на административни проверки и проверки на място, по отношение на критериите за допустимост, ангажиментите и други задължения, установени за схемите за директно плащане, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие.
(26)
Следва да се уточни, че когато се извършва фотоинтерпретация, например по време на проверки на място или в контекста на актуализирането на системата за идентификация за земеделските парцели, и когато тази фотоинтерпретация не води до заключителни резултати, следва да се проведат проверки на терен.
(27)
Обявяването на проверки на място за допустимост или кръстосано съответствие следва да е разрешено само когато това обявяване няма да застраши проверките, като във всеки случай следва да се прилагат уместни срокове. Освен това, когато специфичните отраслови правила за актове или стандарти, отнасящи се до кръстосаното съответствие, предвиждат извършването на необявени проверки на място, тези правила следва да се спазват.
(28)
Следва да се предвиди, че държавите членки трябва да комбинират различните видове проверки, когато е целесъобразно. По отношение на някои мерки за подпомагане обаче проверките на място следва да се извършват през цялата година, за да може да се провери спазването на ангажиментите. Продължителността на дадена проверка на място следва да бъде ограничена до необходимия минимум. Въпреки това, когато критериите за допустимост, ангажиментите или задълженията са свързани с определен период от време, проверката на място може да изисква допълнителни посещения при бенефициера на по-късна дата. За такива случаи следва да се уточни, че времевият обхват на проверката на място както и броят на посещенията трябва да бъдат ограничени до необходимия минимум.
(29)
Следва да се гарантира, че всеки установен случай на неспазване надлежно се проследява и взема предвид при предоставяне на плащанията. В този контекст при проверка на спазването на условията за допустимост следва да се вземе предвид и всяко евентуално неспазване, докладвано от органи, служби или организации, различни от тези, които отговарят пряко за проверките. Освен това държавите членки следва да гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, се изпращат взаимни уведомления между компетентните органи, отговарящи за предоставяне на плащанията. Този принцип следва да бъде разширен до всички констатации, направени от публичните или частните сертифициращи органи по отношение на бенефициерите, които са избрали да изпълняват задълженията си за екологизиране посредством еквивалентни практики, обхванати от схема за сертифициране, за които констатации следва да бъде пратено уведомление на органа, отговарящ за предоставяне на плащането за екологизиране. И накрая, когато проверките, свързани с мерки за развитие на селските райони, обхващат еквивалентни практики, за резултатите от тези проверки следва да се изпращат взаимни уведомления, за да могат резултатите да бъдат взети под внимание при последващата оценка на допустимостта за получаване на плащания за екологизиране.
(30)
С оглед на ефективното откриване на случаи на неспазване по време на административните проверки, следва да се създадат правила, по-специално по отношение на съдържанието на кръстосаните проверки. Всички случаи на неспазване следва да се проследяват чрез подходяща процедура.
(31)
С цел опростяване, когато референтен парцел е обект на заявление за помощ или искане за плащане от двама или няколко бенефициери, кандидатстващи за помощ и/или подпомагане по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане, и свръхдекларираната или припокриваща се площ попада в рамките на определеното допустимо отклонение за измерване на земеделски парцели, държавите членки следва да имат право да предвидят пропорционално намаление на съответните площи. Съответните бенефициери обаче следва да имат правото да подават жалби срещу такива решения.
(32)
Следва да бъде определен минималният брой бенефициери за проверка на място в рамките на различните схеми за помощ и мерки за подпомагане.
(33)
Контролната извадка по отношение на проверките на място на схемите за помощи, свързани с площи, следва да се изготвя въз основа на метод за изготвяне на стратифицирана извадка с цел поддържане на пропорционална административна тежест и запазване на броя на бенефициерите, които подлежат на проверка на място, на разумно ниво. Методът на стратифицирана извадка следва да съдържа част на случаен принцип, за да се получи представителен процент на грешки. Въпреки това по отношение на проверките на място за плащането за екологизиране, схемите за помощ за животни или мерките за развитие на селските райони, извадката следва да бъде частично изготвена въз основа на анализ на риска. Компетентният орган следва да установи рисковите фактори, като се насочи към областите, в които рискът от грешки е най-висок. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на критериите за риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки критерий за риск, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки, конкретната ситуация в държавите членки и естеството на неспазването.
(34)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(35)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината за направения избор за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(36)
При установяването на значително неспазване по време на проверките на място следва да се изисква повишаване на броя на проверките на място през следващата година до достигане на приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ и искания за плащания.
(37)
Необходимо е да се установят условия, съгласно които намаляването на минималното ниво на проверките на място за определени схеми за помощ и мерки за подпомагане може да се счита за оправдано въз основа на добре функционираща система за управление и контрол и проценти на грешки, които се поддържат на приемливо ниво.
(38)
С цел гарантиране на надлежен мониторинг и ефективен контрол, проверките на място по свързаните с площ схеми за помощ и свързаните с площ мерки за развитие на селските райони следва да обхващат всички декларирани земеделски парцели. По отношение на определени мерки за развитие на селските райони проверката на място следва да обхваща и неземеделските земи. В интерес на улесняване на прилагането на интегрираната система следва да бъде позволено да се ограничи действителното измерване на земеделските парцели до извадка на случаен принцип от 50 % от декларираните земеделски парцели. Резултатите от основаните на извадката измервания следва да бъдат екстраполирани за останалата част от съвкупността или измерванията следва да бъдат разширени до всички декларирани земеделски парцели.
(39)
Следва да бъдат определени правила относно елементите на проверките на място, проверката на условията за допустимост, методите за измерване на площта и инструментите за измерване, които държавите членки трябва да прилагат за целите на проверките на място, с оглед да се гарантира качество на измерването, еквивалентно на изискваното от техническите стандарти, изготвени на равнището на Съюза.
(40)
Следва да бъдат определени условията за използване на дистанционно наблюдение за проверките на място и да се предвиди извършването на проверки на терен във всички случаи, когато интерпретирането на снимките не води до ясни резултати. Поради атмосферните условия, например, може да се окаже, че не всички парцели са обхванати от изображения със задоволително качество, за да се проверят всички условия за допустимост или да се извърши измерване на площта. В такива случаи проверката на място следва да се извършва или допълва от традиционни средства. Освен това е целесъобразно да се изисква проверката на спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения да се извършва със същата степен на точност както проверката на място, извършвана с традиционни средства.
(41)
С цел да могат националните органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните от проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада. Въпреки това по отношение на проверките на място, осъществявани чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да бъде позволено да предвидят предоставянето на тази възможност само в случаите, когато при проверката се установи неспазване. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(42)
Установени са специални разпоредби за контрол въз основа на Регламент (ЕО) № 1082/2003 на Комисията (6). Когато се извършват проверки съгласно посочения регламент, резултатите следва да се отразят в доклада за проверката за целите на интегрираната система.
(43)
По отношение на държавите членки, които изберат да прилагат схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане, следва да бъдат определени графикът и минималното съдържание на проверките на място по отношение на помощта или подпомагането, за които се кандидатства по тези схеми за помощ или мерки за подпомагане. С цел ефективна проверка на верността на декларациите в заявленията за помощ или исканията за плащане и уведомленията до компютризираната база данни за животни е от особена важност да се извършват такива проверки на място. Проверките на място по отношение на схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане следва по-специално да обхващат проверката на спазването на условията за допустимост, точността на вписванията в регистъра и, когато е приложимо, паспортите.
(44)
С цел да могат компетентните национални органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните за проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада по време на проверката. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(45)
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да бъдат определени правила за прилагането на системата, която държавите членки ще използват за проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа.
(46)
В тази връзка е необходимо да се предвиди период от време, през който конопът, предназначен за производство на влакна, не може да бъде събиран след цъфтежа, за да бъдат успешно изпълнени задълженията за контрол, които се предвиждат по отношение на тези култури.
(47)
Необходими са по-подробни правила за организирането на административни проверки и проверки на място и за изчисляването на административни санкции по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система.
(48)
Като се имат предвид специфичните характеристики на посочените мерки, с административните проверки следва да се проверява спазването на законодателството на Съюза или националното законодателство и на приложимата програма за развитие на селските райони и да се обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, които могат да се проверят чрез такива проверки. С цел проверка на реализирането на инвестиционните операции административните проверки следва по принцип да включват и едно посещение на място на подпомаганата операция или на инвестиционния обект.
(49)
Проверките на място следва да бъдат организирани въз основа на извадки на случаен принцип и основани на риска извадки. Делът на извадката на случаен принцип следва да бъде достатъчно голям, за да се осигури представителен процент на грешки.
(50)
С цел да се гарантират достатъчни проверки е необходимо да се определи минимално ниво на контрол за проверките на място. Това ниво следва да се увеличава, когато при проверките се установи значително неспазване. По аналогичен начин нивото следва да може да се намалява от държавите членки, когато процентите на грешки са под прага на същественост и системите за управление и контрол функционират добре.
(51)
Необходимо е да се определи съдържанието на проверките на място, за да се гарантира еднаквото прилагане на тези проверки.
(52)
С цел проверка на спазването на изискването за дълготрайност, определено в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7), следва да се извършват последващи проверки на инвестиционните операции. Следва да се определят базата и съдържанието на тези проверки.
(53)
Опитът показва, че са необходими специфични разпоредби за контрол за определени специфични мерки за развитие на селските райони и за разходи, свързани с техническа помощ по инициатива на държавите членки.
(54)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 не се налагат административни санкции, когато неспазването има незначителен характер, включително и когато е изразено под формата на праг. Следва да бъдат установени правила във връзка с някои мерки за развитие на селските райони за определяне на дадено неспазване като незначително, включително определянето на количествен праг, изразен като процент от допустимия размер на подпомагането. Този праг следва да бъде определен, след което да се прилага пропорционална административна санкция.
(55)
Контролът на изпълнението на различните задължения за кръстосано съответствие изисква създаването на система за контрол и на подходящи административни санкции. За тази цел различни органи в рамките на държавите членки следва да си обменят информация, по-специално относно заявленията за помощ, контролните извадки и резултатите от проверките на място. Следва да се предвидят разпоредби за основните елементи на такава система.
(56)
С Регламент (ЕС) № 1306/2013 се въвеждат задължения за кръстосано съответствие за бенефициерите, които получават директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8) и годишни премии по член 21, параграф 1, букви а) и б), членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и се предвижда система за намаления и изключвания, когато тези задължения не са изпълнени. Следва да бъдат установени подробни правила за тази система.
(57)
Проверките за кръстосано съответствие могат да бъдат приключени преди или след като са получени плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. По-специално, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди получаването на посочените плащания и годишни премии, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, следва да бъде възстановена в съответствие с настоящия регламент или чрез прихващане.
(58)
Следва да бъдат установени правила относно органите в държавите членки, които отговарят за системата за контрол във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(59)
Следва да бъде определен минималният брой проверки за проверка на спазването на задълженията за кръстосано съответствие. Този брой проверки следва да се определи най-малко на 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, попадащи в сферата на компетентност на всеки контролен орган, които се подбират въз основа на подходящ анализ на риска.
(60)
За целите на изчисляване на контролната извадка в конкретния случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки следва да разполагат с гъвкавост при определяне дали да разглеждат групата като цяло или всеки от членовете ѝ поотделно.
(61)
На държавите членки следва да се даде възможност да изпълнят минималния брой проверки на нивото на всеки компетентен контролен орган, на нивото на разплащателната агенция или на нивото на даден акт или стандарт или група от актове или стандарти.
(62)
Когато специфичното законодателство, приложимо по отношение на акта или стандартите, предвижда минимален брой проверки, държавите членки следва да спазват този брой. Държавите членки обаче следва да имат възможност да прилагат единен брой проверки по отношение на проверките на място във връзка с кръстосаното съответствие. Ако държавите членки изберат този вариант, всички случаи на неспазване, установени в процеса на проверките на място по секторното законодателство, следва да бъдат докладвани, а последващите действия по тях - проследявани по линия на кръстосаното съответствие.
(63)
С цел опростяване, що се отнася до задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета (10), прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг следва да се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, определено в настоящия регламент.
(64)
На държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта, необходима за постигане на минималния брой проверки чрез използване на резултатите от други проверки на място или посредством замяна на бенефициери.
(65)
С цел избягване на всякакво отслабване на системата за контрол, по-специално по отношение на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие, проверките за проследяване, извършвани във връзка с правилото de minimis, предвидени в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не следва да се вземат предвид при изчислението за определяне на минималната контролна извадка във връзка с кръстосаното съответствие.
(66)
Установяването на значителна степен на неспазване във връзка с кръстосаното съответствие следва да доведе до повишаване на броя на проверките на място през следващата година, за да се достигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ. Допълнителните проверки следва да бъдат насочени към съответните актове или стандарти.
(67)
По отношение на прилагането на правилото de minimis съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, важно е да се определи процентът на бенефициерите, които следва да бъдат проверявани, за да се гарантира, че е отстранено констатираното неспазване.
(68)
Контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде формирана отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти чрез подбор на случаен принцип. Компетентният орган следва да определи рисковите фактори, тъй като той най-добре може да избере съответните рискови фактори. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на анализа на риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки рисков фактор, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки и конкретната ситуация в държавите членки.
(69)
Определянето на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие може да бъде подобрено, като се разреши на държавите членки да вземат предвид в анализа на риска участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, предвидена в член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и участието на бенефициерите в съответните системи за сертифициране. Когато обаче това участие се взема предвид, следва да се демонстрира, че бенефициерите, участващи в тези системи, представляват по-малък риск от бенефициерите, които не участват в тези системи.
(70)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие, преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(71)
По правило, контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде определена от общата съвкупност на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган. Като дерогация от това правило, извадките могат да бъдат подбрани поотделно от всяка от трите категории бенефициери. На държавите членки следва да бъде разрешено да определят контролната извадка въз основа на извадките от бенефициери, избрани за проверка на място по отношение на критериите за допустимост. Комбинация от процедурите следва да се позволява единствено дотолкова, доколкото повишава ефективността на системата за контрол.
(72)
В случай, че за проверките на място са избрани група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, следва да се гарантира, че всички членове на групата се проверяват за спазването от тяхна страна на съответните изисквания и стандарти.
(73)
По принцип проверките на място за кръстосано съответствие изискват няколко посещения в едно и също стопанство. С цел да се намали тежестта от проверките за бенефициерите и за администрациите, следва да е възможно проверките да се ограничат до едно посещение. Следва да се определи времето за това посещение. Въпреки това държавите членки следва да гарантират извършването на представителна и ефективна проверка на изискванията и стандартите в рамките на същата календарна година.
(74)
Ограничаването на проверките на място до извадка от поне половината от съответните парцели не следва да води до пропорционално намаляване на съответната възможна санкция.
(75)
С оглед опростяване на проверките на място за кръстосано съответствие и с цел по-добро използване на съществуващия капацитет за контрол, следва да е възможно - когато ефективността на проверките е най-малкото равна на ефективността, постигната при провеждане на проверките на място - проверките на ниво стопанство да се заменят с административни проверки.
(76)
Освен това, когато извършват проверки на място в контекста на кръстосаното съответствие, държавите членки следва да могат да използват обективни показатели, които са специфични за някои изисквания или стандарти. Тези показатели обаче следва да бъдат пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка.
(77)
Проверките на място следва да се извършват през календарната година, през която са подадени съответните заявления за помощ и искания за плащане. По отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези проверки следва да се извършват по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(78)
Следва да бъдат определени правила за изготвянето на подробни и специализирани доклади за проверка във връзка с кръстосаното съответствие. Специализираните в тази област инспектори следва да посочват своите констатации, както и степента на тежест на тези констатации, за да може разплащателната агенция да определи съответните намаления или, според случая, да вземе решение за изключване от плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(79)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината, поради която бенефициерът е избран за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(80)
Информацията относно резултатите от проверките на кръстосаното съответствие следва да бъде предоставена на разположение на всички разплащателни агенции, отговорни за управлението на различните плащания, подлежащи на изискванията за кръстосано съответствие, така че да се налагат съответни намаления, когато това е обосновано от констатациите.
(81)
Бенефициерите следва да бъдат уведомени за всяко евентуално неспазване, установено в резултат на проверка на място. Целесъобразно е да се предвиди определен срок, в рамките на който бенефициерите следва да получат тази информация. Не следва обаче да бъде възможно засегнатите бенефициери да избегнат последствията от дадено установено неспазване поради това, че въпросният срок е надхвърлен.
(82)
По отношение на de minimis или системата за ранно предупреждение, предвидени съответно в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се уточни, че задължението за информиране на бенефициера относно мерките за отстраняване на неспазването не се прилага, ако бенефициерът вече е предприел незабавни мерки.
(83)
Следва да бъдат формулирани изисквания относно отстраняването на съответното неспазване в случаите, когато държава членка вземе решение да не прилага административни санкции за неспазване, както е предвидено в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(84)
С цел подобряване на комуникацията между страните, участващи в контрола, следва да се предвиди изпращането или предоставянето на съответните удостоверителни документи на разплащателната агенция или на координиращия орган при поискване.
(85)
Административната санкция следва да се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на бенефициера във връзка със съответните заявления за помощ или искания за плащане, които е подал в течение на календарната година, в която е констатирано неспазването. По-специално по отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, административната санкция следва да се прилага към общата сума, получена по заявлението за схемите за подпомагане съгласно посочените членове. Що се отнася до мярката за преструктуриране и конверсия, общата сума следва да бъде разделена на три.
(86)
В случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, намалението, свързано с неспазването от страна на член на групата, следва да се изчислява съгласно съответните разпоредби за кръстосано съответствие. При прилагането на получения процент намаление следва да се взема под внимание фактът, че задълженията за кръстосано съответствие са индивидуални и следва да се зачита принципът на пропорционалност. При все това, на държавите членки следва да бъде дадена възможност да решат дали това намаление следва да се прилага спрямо групата или само спрямо неспазващите членове.
(87)
Следва да бъдат формулирани подробни процедурни и технически правила за изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(88)
Намаленията и изключванията следва да се степенуват според тежестта на допуснатото неспазване и да достигат до пълно изключване на бенефициера от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през следващата календарна година.
(89)
Комитетът за директните плащания и Комитетът за развитие на селските райони не са представили становище в рамките на срока, определен от председателя,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на:
а)
уведомленията, които да бъдат изпратени от държавите членки до Комисията в съответствие с техните задължения за защита на финансовите интереси на Съюза;
б)
административните проверки и проверките на място, които да бъдат извършвани от държавите членки по отношение на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения;
в)
минималното ниво на проверките на място и задължението за повишаване на това ниво или възможността за неговото намаляване;
г)
докладването на извършените проверки и на резултатите от тях;
д)
органите, отговорни за извършване на проверките за спазване, както и съдържанието на тези проверки;
е)
специалните мерки за контрол и методите за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа;
ж)
създаването и функционирането на система за проверка на одобрените междубраншови организации за целите на специалното плащане за култура за памук;
з)
случаите, в които заявленията за помощ и исканията за плащане или всякакви други съобщения, искания или заявления могат да бъдат поправяни и коригирани след подаването им;
и)
прилагането и изчисляването на частичното или пълното оттегляне на плащанията;
й)
възстановяването на неправомерни плащания и санкции, както и на неправомерно предоставени права на плащане и начисляването на лихви;
к)
прилагането и изчисляването на административните санкции;
л)
определянето на дадено неспазване като незначително;
м)
заявленията за помощ и исканията за плащания и кандидатстването за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, изискванията за минималното количество информация, което да се съдържа в заявленията, разпоредбите за изменение или оттегляне на заявленията за помощ, освобождаването от изискването за подаване на заявление за помощ и разпоредбите, които позволяват на държавите членки да прилагат опростени процедури;
н)
извършването на проверки с цел да се провери спазването на задълженията, както и точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ или искането за плащане, включително правила относно допустимите отклонения в измерванията при проверките на място;
о)
техническите спецификации, необходими за целите на еднаквото прилагане на дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
п)
прехвърлянето на стопанства;
р)
изплащането на авансовите плащания;
с)
извършването на проверки във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително отчитането на участието на даден земеделски стопанин в системата за съвети в селското стопанство и участието на даден земеделски стопанин в система за сертифициране;
т)
изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително по отношение на бенефициерите, които представляват група лица.
Член 2
Обмен на информация относно заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане и други декларации
1. С цел правилно управление на схемите за помощ и мерките за подпомагане и когато в дадена държава членка повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на директните плащания и мерките за развитие на селските райони по отношение на един и същи бенефициер, съответната държава членка взема необходимите мерки, за да гарантира, където е целесъобразно, че информацията, изисквана в заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане или други декларации, се предоставя на всички участващи разплащателни агенции.
2. Когато проверките не се извършват от отговорната разплащателна агенция, съответната държава членка гарантира, че тази разплащателна агенция получава достатъчно информация за извършените проверки и резултатите от тях. Разплащателната агенция сама определя от каква информация се нуждае.
Член 3
Оттегляне на заявления за помощ, заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Заявление за помощ, заявление за подпомагане, искане за плащане или друга декларация може да бъде изцяло или частично оттеглено по всяко време в писмена форма. Такова оттегляне следва да се документира от компетентния орган.
Когато държава членка използва възможностите, предвидени в член 21, параграф 3, държавата членка може да предвиди, че по отношение на животните, напуснали стопанството, уведомленията, изпратени до компютърната база данни за животни, могат да заместят оттеглянето в писмена форма.
2. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуални случаи на неспазване в документите, посочени в параграф 1, или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешава оттегляне по отношение на частите на тези документи, засегнати от неспазването.
3. Оттеглянията, извършени в съответствие с параграф 1, връщат бенефициерите в положението, в което са били преди подаването на въпросните документи или на част от тях.
Член 4
Поправки и корекции на очевидни грешки
Заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане и всички удостоверителни документи, представени от бенефициера, могат да бъдат поправяни и коригирани по всяко време след подаването им в случай на очевидни грешки, признати от компетентния орган въз основа на цялостна преценка на конкретния случай и при условие че бенефициерът е действал добросъвестно.
Компетентният орган може да признае очевидни грешки само ако те могат да бъдат непосредствено установени при техническа проверка на информацията, съдържаща се в документите, посочени в първа алинея.
Член 5
Прилагане на намаления, откази, оттегляния и санкции
Когато даден случай на неспазване, който подлежи на прилагането на санкции в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (11), подлежи също на оттегляния или санкции в съответствие с дял II, глави III и IV или в съответствие с дял III от посочения регламент:
а)
намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, предвидени в дял II, глави III и IV или в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на схемите за директно плащане или мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система;
б)
санкциите, предвидени в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на общата сума на плащанията, които следва да бъдат отпуснати на въпросния бенефициер в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които не подлежат на намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, посочени в буква а).
Намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите, посочени в първа алинея, се прилагат в съответствие с член 6 от настоящия регламент, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на правото на Съюза или на националното право.
Член 6
Последователност на намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони
1. Сумата на плащането, което следва да бъде отпуснато на бенефициер по дадена схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определя от държавите членки въз основа на условията, установени в съответствие с посочения регламент и с програмите за най-отдалечените региони на Съюза и малките острови в Егейско море, установени съответно с Регламент (ЕС) № 228/2013 (12) и Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) по отношение на въпросната схема за директно подпомагане.
2. За всяка схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за всяка мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система съгласно определението в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 намаленията, оттеглянията и санкциите се изчисляват, ако е приложимо, в следната последователност:
а)
намаленията и санкциите, предвидени в дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, с изключение на санкциите, посочени в член 16 от същия регламент, се прилагат по отношение на всички случаи на неспазване;
б)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква а), служи за основа при изчисляването на отказите, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
в)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква б), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при закъснение в подаването на информацията съгласно членове 13 и 14 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
г)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква в), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при недеклариране на земеделски парцели съгласно член 16 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
д)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква г), служи за основа при изчисляването на оттеглянията, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
е)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква д), служи за основа при прилагането на:
i)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ii)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iv)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
v)
линейното намаление, което трябва да бъде приложено в случай, че плащанията, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 41 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, надвишават националния таван, определен в съответствие с член 42, параграф 2 от посочения регламент.
3. Сумата, получена в резултат на прилагането на параграф 2, буква е), служи за основа при:
а)
прилагане на намалението на плащанията, предвидено в член 11 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
прилагане на процента на линейно намаление, определен в съответствие с член 7, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
прилагане на ставката на корекцията, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Сумата на плащането, получена в резултат на прилагането на параграф 3, служи като основа за изчисляване на евентуалните намаления, които трябва да бъдат приложени при неспазване на кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 7
Възстановяване на неправомерно изплатени суми
1. В случай на извършване на неправомерно плащане, бенефициерът възстановява въпросната сума заедно с лихвата, изчислена съгласно параграф 2, когато е приложимо.
2. Лихва се начислява за периода, изминал от крайния срок за плащане от страна на бенефициера, посочен в нареждането за възстановяване, който срок не надвишава 60 дни, и датата на плащането или на прихващането.
Приложимият лихвен процент се изчислява в съответствие с националното право, но не може да е по-нисък от лихвения процент, приложим за възстановяване на суми съгласно националните разпоредби.
3. Задължението за възстановяване, посочено в параграф 1, не се прилага, ако плащането е извършено поради грешка на компетентния орган или друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера.
Когато грешката обаче се отнася до фактически елементи, свързани с изчисляването на въпросното плащане, първа алинея се прилага само ако решението за възстановяване не е било съобщено до 12 месеца след плащането.
Член 8
Прехвърляне на стопанства
1. За целите на настоящия член:
а)
„прехвърляне на стопанство“ означава продажба, даване под наем или някакъв подобен тип сделка по отношение на въпросните производствени единици;
б)
„прехвърлител“ означава бенефициерът, чието стопанство е прехвърлено на друг бенефициер;
в)
„приобретател“ означава бенефициерът, на когото е прехвърлено стопанството.
2. Когато дадено стопанство е прехвърлено изцяло от един бенефициер на друг, след като е било подадено заявление за помощ, заявление за подпомагане или искане за плащане и преди да са изпълнени всички условия за отпускане на помощта или подпомагането, на прехвърлителя не се отпуска помощ или подпомагане за прехвърленото стопанство.
3. Помощта, за която е кандидатствал прехвърлителят, или поисканото от прехвърлителя плащане се отпускат на приобретателя, когато:
а)
в рамките на период, който се определя от държавите членки, приобретателят информира компетентния орган за прехвърлянето и изиска плащането на помощта и/или подпомагането;
б)
приобретателят представи всички изисквани от компетентния орган доказателства;
в)
всички условия за отпускане на помощта и/или подпомагането са изпълнени по отношение на прехвърленото стопанство.
4. След като приобретателят информира компетентния орган и изиска плащане на помощта и/или подпомагането в съответствие с параграф 3, буква а):
а)
всички права и задължения на прехвърлителя, произтичащи от правното отношение между прехвърлителя и компетентния орган, породено от заявлението за помощ, заявлението за подпомагане или искането за плащане се прехвърлят на приобретателя;
б)
всички необходими действия за отпускане на помощта и/или подпомагането и всички декларации, изготвени от прехвърлителя преди прехвърлянето, преминават към приобретателя за целите на прилагане на съответните правила на Съюза;
в)
прехвърленото стопанство се счита, когато е необходимо, за отделно стопанство по отношение на въпросната референтна година.
5. Държавите членки могат да вземат решение, когато е целесъобразно, да отпуснат помощта и/или подпомагането на прехвърлителя. В този случай:
а)
не се отпуска помощ или подпомагане на приобретателя;
б)
държавите членки прилагат mutatis mutandis изискванията, определени в параграфи 2, 3 и 4.
Член 9
Уведомления
1. По отношение на всички схеми за директно плащане, мерки за развитие на селските райони и техническа помощ и схеми за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, всяка година най-късно до 15 юли държавите членки уведомяват Комисията за данните за проверките и статистическите данни от проверките, обхващащи предходната календарна година, и по-специално за следното:
а)
данни във връзка с индивидуалните бенефициери по отношение на заявленията за помощ и исканията за плащане, декларираните и/или заявени площи и животни, резултатите от административните проверки, проверките на място и последващите проверки;
б)
когато е приложимо - резултатите от проверките във връзка с кръстосаното съответствие, включително съответните намаления и изключвания.
Това уведомяване се извършва по електронен път, като се използват предоставените от Комисията на държавите членки технически спецификации относно предаването на данни за проверки и на статистически данни от проверки.
2. Най-късно до 15 юли 2015 г. държавите членки представят на Комисията доклад относно избраните възможности за контрол на изискванията за кръстосано съответствие и за компетентните контролни органи, отговарящи за проверките на изискванията и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие. Последващите промени на информацията, предоставена в този доклад, се съобщават незабавно.
3. Всяка година до 15 юли държавите членки представят на Комисията доклад относно предприетите мерки за администриране и контрол на доброволното обвързано с производството подпомагане за предходната календарна година.
4. Компютризираните данни, събрани като част от интегрираната система, се използват в подкрепа на информацията, която следва да се изпраща на Комисията в рамките на секторните правила.
ДЯЛ II
ИНТЕГРИРАНА СИСТЕМА ЗА АДМИНИСТРИРАНЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 10
Авансови плащания за директните плащания
Държавите членки могат да извършват авансови плащания за директните плащания, без да прилагат ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, спрямо бенефициерите по отношение на заявленията за помощ за дадена година. В оставащата сума, дължима на бенефициерите от 1 декември нататък, се взема предвид ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, приложима към съответния момент по отношение на общата сума на директните плащания за съответната календарна година.
ГЛАВА II
Заявления за помощ и искания за плащане
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 11
Опростяване на процедурите
1. Освен ако е предвидено друго в Регламент (ЕС) № 1305/2013, Регламент (ЕС) № 1306/2013 и Регламент (ЕС) № 1307/2013, Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 или настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат или да изискват всички съобщения съгласно настоящия регламент, както от бенефициера към органите, така и обратно, да бъдат предавани по електронен път, при условие че това не води до дискриминация между бенефициерите и че се вземат подходящи мерки, за да се гарантира по-специално, че:
а)
бенефициерът е недвусмислено идентифициран;
б)
бенефициерът отговаря на всички изисквания в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
в)
предадените данни са надеждни с оглед правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони; когато се използват данни, съдържащи се в компютърната база данни за животни, определена в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тази база данни трябва да предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
г)
когато придружаващите документи не могат да бъдат предадени по електронен път, тези документи се получават от компетентните органи в същите срокове както при предаване по неелектронен път.
2. По отношение на подаването на заявления за помощ или искания за плащане държавите членки могат, при условията, посочени в параграф 1, да предвидят опростени процедури, когато данните са вече на разположение на органите, по-специално когато положението не се е променило след последното подаване на заявление за помощ или искане за плащане в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Държавите членки могат да решат да използват данни, получени от източници на разположение на националните органи за целите на заявленията за помощ или исканията за плащане. В този случай държавата членка гарантира, че тези източници на данни дават необходимата степен на сигурност, която се изисква за правилното управление на данните с цел да се гарантира надеждността, целостта и сигурността на тези данни.
3. Когато е възможно, информацията, изисквана в удостоверителните документи, подлежащи на представяне заедно със заявлението за помощ или искането за плащане, може да бъде поискана от компетентния орган директно от източника на информация.
Член 12
Общи разпоредби относно единното заявление и относно подаването на заявления за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони
1. Ако държавите членки решат съгласно член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, че заявленията за помощ за директните плащания и исканията за плащане за мерките за развитие на селските райони следва да бъдат обхванати от единното заявление, членове 20, 21 и 22 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis по отношение на конкретните изисквания, установени с оглед на заявлението за помощ и/или искането за плащане по тези схеми или мерки.
2. Бенефициер, кандидатстващ за помощ и/или подпомагане по някои от директните плащания за площ или мерките за развитие на селските райони, може да подава само по едно единно заявление годишно.
3. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявленията за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони.
Член 13
Краен срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане
1. Държавите членки определят крайния срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане. Крайният срок не може да бъде по-късно от 15 май всяка година. Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни.
При определяне на крайния срок държавите членки вземат предвид периода, необходим за набавяне на всички необходими данни за правилното административно и финансово управление на помощта и/или подпомагането, и гарантират възможността за насрочване на ефективни проверки.
2. В съответствие с процедурата, посочена в член 78, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за сроковете, посочени в параграф 1 от настоящия член, може да бъде определена по-късна крайна дата в някои зони с извънредни климатични условия.
Член 14
Съдържание на единното заявление или искането за плащане
1. Единното заявление или искането за плащане съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
подробни данни за съответните схеми за директни плащания и/или мерките за развитие на селските райони;
в)
идентификация на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за целите на схемата за основно плащане;
г)
данни, позволяващи еднозначна идентификация на всички земеделски парцели в стопанството, площта им, изразена в хектари до втория десетичен знак, местонахождението им и, когато е необходимо, допълнителни уточнения относно ползването на земеделските парцели;
д)
където е приложимо, данни, позволяващи еднозначна идентификация на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони;
е)
когато е необходимо - всякакви удостоверителни документи, необходими, за да се установи допустимостта за съответната схема и/или мярка;
ж)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросните схеми за директни плащания и/или мерки за развитие на селските райони;
з)
когато е приложимо - декларация от бенефициера, че попада в списъка на неселскостопанските предприятия или дейности, посочен в член 9, параграф 2, първа и втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на идентификацията на правата на плащане, посочени в параграф 1, буква в), в предварително изготвените формуляри, предоставени на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочва идентификацията на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. За първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да приложат дерогация от настоящия член и от член 17 от настоящия регламент по отношение на правата на плащане.
Член 15
Изменения на единното заявление или на искането за плащане
1. След изтичане на срока за подаване на единното заявление или искането за плащане, индивидуални земеделски парцели или индивидуални права на плащане могат да се добавят или коригират в единното заявление или искането за плащане, при условие че са спазени изискванията по съответните схеми за директни плащания или мерки за развитие на селските райони.
При същите условия могат да се правят промени, свързани с ползването или със схемата за директно плащане или с мярката за развитие на селските райони по отношение на индивидуалните земеделски парцели или по отношение на правата на плащане, които вече са декларирани в единното заявление.
Когато измененията, посочени в първа и втора алинея, имат отражение върху подлежащи на представяне удостоверителни документи или договори, тези документи или договори могат да бъдат съответно изменени.
2. Измененията, направени в съответствие с параграф 1, се съобщават писмено на компетентния орган най-късно до 31 май от съответната година, освен в случаите с Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, при които те се съобщават най-късно до 15 юни от съответната година.
Чрез дерогация от първа алинея, държавите членки могат да определят по-ранна крайна дата за съобщаване на измененията. Тази дата обаче не може да бъде по-рано от 15 календарни дни след крайната дата за подаване на единното заявление или искането за плащане, определена в съответствие с член 13, параграф 1.
3. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуален случай на неспазване в единното заявление или искането за плащане или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешават изменения по параграф 1 по отношение на земеделските парцели, засегнати от неспазването.
Член 16
Коригиране на предварително изготвените формуляри
При подаване на формуляра на единното заявление, заявлението за помощ и/или искането за плащане бенефициерът коригира предварително изготвения формуляр, посочен в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, ако са настъпили някакви изменения, по-специално прехвърляне на права на плащане в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или ако някаква информация, съдържаща се в предварително изготвените формуляри, е неправилна.
Раздел 2
Заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 17
Специални изисквания във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
1. За целите на идентифицирането на всички земеделски парцели в стопанството и/или неселскостопански земи, както е посочено в член 14, параграф 1, букви г) и д), компетентният орган предоставя на бенефициера предварително изготвения формуляр и съответния графичен материал, посочени в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посредством базиран на ГИС интерфейс, който позволява обработването на пространствените и буквено-цифровите данни за декларираните площи (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“).
2. Параграф 1 се прилага, както следва:
а)
считано от референтната 2016 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 25 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
б)
считано от референтната 2017 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 75 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
в)
считано от референтната 2018 година - за всички бенефициери.
3. Когато бенефициерът не е в състояние да подаде заявлението за помощ и/или искането за плащане посредством формуляра на геопространствено заявление за помощ, компетентният орган предоставя на бенефициера:
а)
необходимата техническа помощ; или
б)
предварително изготвените формуляри и съответния графичен материал на хартия. В този случай компетентният орган прехвърля получената от бенефициера информация във формуляра на геопространственото заявление за помощ.
4. В предварително изготвените формуляри, предоставяни на бенефициера, се посочват максимално допустимата площ за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и установената площ през предходната година за всеки земеделски парцел, за целите на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ и/или свързаната с площ мярка за развитие на селските райони.
В графичния материал, предоставян на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, посочени в член 5, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и установените граници на земеделските парцели през предходната година, за да може бенефициерът правилно да указва размера и местоположението на всеки земеделски парцел. Считано от референтната 2016 година нататък, в графичния материал се посочват също видът, размерът и местоположението на екологично насочените площи, установени през предходната година.
5. Бенефициерът еднозначно идентифицира и декларира площта на всеки земеделски парцел и, където е необходимо, вида, размера и местоположението на екологично насочените площи. По отношение на плащането за екологизиране бенефициерът посочва също така ползването на декларираните земеделски парцели.
За тази цел бенефициерът може да потвърди вече предоставената в предварително изготвения формуляр информация. Когато обаче информацията относно площта, местоположението или границата на земеделския парцел или, където е приложимо, размера и местоположението на екологично насочените площи е неправилна или непълна, бенефициерът нанася корекции или прави промени в предварително изготвения формуляр.
Въз основа на корекциите или допълненията, направени от бенефициерите в предварително изготвения формуляр, компетентният орган преценява дали е необходима актуализация на съответния референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 посредством поети ангажименти в съответствие с член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (14) или член 28, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, ангажиментът се посочва в заявлението за помощ с позоваване на съответното искане за плащане.
Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики посредством национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, параграфи 4 и 5 от настоящия член се прилагат mutatis mutandis по отношение на предварително изготвения формуляр и декларацията на бенефициера.
За целите на регионалното или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 и член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по отношение на частта от задълженията, свързани с екологично насочената площ, които бенефициерите трябва да изпълняват индивидуално, бенефициерите, участващи в такова регионално или колективно изпълнение, еднозначно идентифицират и декларират, за всеки земеделски парцел, вида, размера и местоположението на екологично насочената площ по параграф 5 от настоящия член. В своите заявления за помощ или искания за плащане бенефициерите посочват декларацията за регионално или колективно изпълнение, посочена в член 18 от настоящия регламент.
7. По отношение на площите, които се използват за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
цялата информация, необходима за идентификацията на парцелите, засети с коноп, с отбелязване на използваните сортове семена;
б)
информация за използваните количества семена (кг на хектар);
в)
официалните етикети, използвани на опаковката на семената в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (15), и по-специално член 12 от нея, или всеки друг документ, признат за равностоен от държавата членка.
Чрез дерогация от първа алинея, буква в), когато сеитбата се извършва след крайния срок за подаване на единното заявление, етикетите се представят най-късно до 30 юни. Когато етикетите трябва да бъдат представени и пред други национални органи, държавите членки могат да предвидят тези етикети да бъдат върнати на бенефициера, след като са били представени в съответствие с посочената буква. Върнатите етикети се отбелязват като използвани за заявление.
8. По отношение на специалното плащане за култура за памук, предвидено в дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
името на използвания сорт семена на памук;
б)
ако е целесъобразно, името и адреса на одобрената междубраншова организация, на която бенефициерът е член.
9. Площи, които не се използват за целите на схемите за помощ, предвидени в дялове III, IV и V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, нито за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, се декларират в една или повече графи „други видове ползване“.
Член 18
Декларация за регионално или колективно изпълнение
За всяко регионално или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се подава декларация за регионално или колективно изпълнение в допълнение към заявлението за помощ или искането за плащане на всеки участващ бенефициер.
Декларацията съдържа цялата необходима допълнителна информация за проверка на спазването на задълженията във връзка с регионалното или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от същия регламент, по-специално:
а)
уникалната идентификация на всеки участващ бенефициер;
б)
минималния процент, който всеки участващ бенефициер трябва да изпълни индивидуално, както е посочено в член 46, параграф 6, втора алинея от същия регламент;
в)
общата площ на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 5 от същия регламент, или на общата екологично насочена площ, посочена в член 46, параграф 6 от същия регламент, по отношение на която задълженията се изпълняват колективно;
г)
предварително изготвения графичен материал, в който се указват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, които следва да се използват за еднозначна идентификация на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи или на общата екологично насочена площ и за указване на техните граници.
В случай на регионално изпълнение, ако подробният план, предвиден в член 46, параграф 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, съдържа цялата информация, посочена във втора алинея от настоящия член, посочената в първа алинея декларация може да се замени с препратка към плана.
В случай на колективно изпълнение посочената в първа алинея декларация се допълва с писменото споразумение, предвидено в член 47, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
Член 19
Заявления във връзка с участието в схемата за дребни земеделски стопани и оттеглянето от нея
1. В заявленията, които се подават през 2015 година за участие в схемата за дребни земеделски стопани, посочена в член 62, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се съдържа препратка към единното заявление, подадено за референтната 2015 година от същия бенефициер, и, където е приложимо, декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от посочения регламент.
Държавите членки могат да решат, че заявлението, посочено в първа алинея, следва да бъде подадено заедно с или като част от единното заявление.
2. Считано от референтната 2016 година, държавите членки осигуряват прилагането на опростената процедура за кандидатстване, посочена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Предварително изготвените формуляри, които следва да се използват при процедурата за кандидатстване, посочена в параграф 2, се изготвят въз основа на информацията, предоставена с единното заявление за референтната 2015 година, и съдържат по-специално:
а)
цялата допълнителна информация, необходима за установяване на съответствие с член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и, където е уместно, цялата информация, необходима, за да се потвърди, че бенефициерът продължава да отговаря на условията на член 9 от посочения регламент;
б)
декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато държавите членки изберат начина на плащане, посочен в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, без да прилагат трета алинея от него, чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф предварително изготвените формуляри се предоставят съгласно раздел 1 на настоящата глава.
4. Бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани по отношение на година, следваща 2015 година, в съответствие с член 62, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или член 62, параграф 2 от същия регламент, информират компетентния орган за своето оттегляне в съответствие с установените от държавите членки условия.
Раздел 3
Други заявления
Член 20
Специални разпоредби във връзка със заявленията за помощ
Бенефициер, който не кандидатства за помощ по някоя от схемите за помощи, свързани с площ, но кандидатства за помощ по друга схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, или за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ако има земеделска площ на свое разположение, декларира тези площи в своя формуляр на заявление за помощ в съответствие с член 17 от настоящия регламент.
Бенефициер, който подлежи само на задълженията за кръстосано съответствие съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, декларира в своя формуляр на заявление за помощ площите, които са на негово разположение, за всяка календарна година, за която се отнасят тези задължения.
Въпреки това държавите членки могат да освобождават бенефициерите от задълженията, предвидени в първа и втора алинея, когато съответната информация е предоставена на компетентните органи в рамките на други системи за администриране и контрол, гарантиращи съвместимост с интегрираната система в съответствие с член 61 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 21
Изисквания във връзка със заявленията за помощ за добитък и с исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
1. В заявлението за помощ за добитък, посочено в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 15 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, или в искането за плащане в рамките на мерките за подпомагане за животни, посочени в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 14 от същия регламент, се съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
препратка към единното заявление, ако то вече е подадено;
в)
броя животни от всеки вид, по отношение на които се подава заявление за помощ за добитък или искане за плащане, а за едрия рогат добитък - идентификационния код на животните;
г)
когато е приложимо - ангажимент от страна на бенефициера да задържи в стопанството си посочените в буква в) животни през определен от държавата членка период, както и информация за мястото или местата, където ще бъдат държани животните, включително въпросния период;
д)
когато е необходимо - всички удостоверителни документи, изисквани, за да се установи допустимостта за съответната схема или мярка;
е)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросната помощ и/или подпомагане.
2. Всеки животновъд има право да получи от компетентния орган без ограничение, на разумни интервали и без излишно забавяне, информация за данните, отнасящи се до него и животните му, съдържаща се в компютърната база данни за животни. При представяне на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане бенефициерът декларира, че тези данни са верни и пълни или поправя неверните данни или допълва липсващите данни.
3. Държавите членки могат да вземат решение, че не е необходимо някои от данните, посочени в параграф 1, да бъдат включени в заявлението за помощ за добитък или в искането за плащане, когато те вече са били съобщени на компетентните органи.
4. Държавите членки могат да въведат процедури, с които данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни, могат да бъдат използвани за целите на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане, при условие че компютърната база данни за животни предлага, за всяко отделно животно, необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
Процедурите, посочени в първа алинея, могат да се състоят от система, според която даден бенефициер може да кандидатства за помощ и/или подпомагане за всички животни, които към дадена дата или през даден период, определени от държавата членка, отговарят на изискванията за получаване на помощ и/или подпомагане въз основа на данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни.
В този случай държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че:
а)
в съответствие с разпоредбите, приложими за въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, посочените във втора алинея дата или период са ясно определени и известни на бенефициера;
б)
бенефициерът е наясно, че всички потенциално допустими животни, за които се констатира, че не са правилно идентифицирани или регистрирани в системата за идентификация и регистрация на животни, се считат за животни, във връзка с които е констатирано неспазване, както е посочено в член 31 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
5. Държавите членки могат да предвидят, че някои от данните, посочени в параграф 1, могат или трябва да бъдат изпратени чрез одобрен от тях орган или органи. Въпреки това бенефициерът продължава да носи отговорност за предадените данни.
Раздел 4
Специални разпоредби във връзка с правата на плащане
Член 22
Предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността им
1. Заявленията за предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността на правата на плащане съгласно схемата за основно плащане в съответствие с член 20, член 24, член 30, с изключение на параграф 7, буква д), и член 39 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се подават до дата, която се определя от държавите членки. Определената дата е не по-късна от 15 май на съответната календарна година.
Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни на съответната календарна година.
2. Държавите членки могат да вземат решение заявлението за предоставяне на права на плащане да се подава едновременно със заявлението за помощ по схемата за основно плащане.
Член 23
Възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане
1. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че броят на предоставените права на плащане е твърде висок, броят на предоставените права на плащане в превишение се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато грешката, посочена в първа алинея, е допусната от компетентния орган или от друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера, стойността на останалите права на плащане, предоставени на този бенефициер, съответно се коригира.
Когато бенефициерът, засегнат от предоставянето на прекалено голям брой права на плащане, междувременно е прехвърлил правата на плащане на други бенефициери, приобретателите на правата на плащане също са обвързани със задължението, предвидено в първа алинея, пропорционално на броя на правата на плащане, които са им били прехвърлени, ако бенефициерът, на когото са били първоначално предоставени правата на плащане, не разполага с достатъчен брой права на плащане, за да покрие броя на неправомерно предоставените права на плащане.
2. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че плащанията, получени от даден бенефициер за 2014 година, посочени в член 26, параграф 2, първа алинея от същия регламент, или стойността на правата на плащане, които даден бенефициер притежава към датата на подаване на заявлението си за 2014 година, посочена в член 26, параграф 3, първа алинея от същия регламент, или единичната стойност на правата на плащане, посочена в член 26, параграф 5 от същия регламент, или увеличението на единичната стойност на правата на плащане, предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент, или общата стойност на помощта, получена от даден бенефициер за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, посочена в член 40, параграф 3, първа алинея от същия регламент, са били прекалено високи, стойността на тези права на плащане, основаваща се на погрешната база за съответния бенефициер, се коригира по съответния начин.
Посочената корекция се извършва и по отношение на правата на плащане, които междувременно са били прехвърлени на други бенефициери.
Стойността на намалението се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че по отношение на един и същи бенефициер са настъпили едновременно посочената в параграф 1 ситуация и посочената в параграф 2 ситуация, корекцията на стойността на всички права на плащане, посочена в параграф 2, се извършва преди връщането на неправомерно предоставените права на плащане в националния резерв или в регионалните резерви в съответствие с параграф 1.
4. Корекциите на броя и/или стойността на правата на плащане, предвидени в настоящия член, не следва да водят до системно преизчисляване на оставащите права на плащане.
5. Държавите членки могат да решат да не изискват възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане, когато общата стойност на тези права на плащане съгласно електронния регистър за идентификация и регистрация на правата на плащане към момента на проверките с оглед извършване на предвидените в настоящия член корекции, е 50 EUR или по-малко за всяка от годините, през които се прилага схемата за основно плащане в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Неправомерно изплатените суми по отношение на референтните години, предхождащи корекциите, се възстановяват в съответствие с член 7 от настоящия регламент. При определянето на такива неправомерни суми се взема предвид отражението на предвидените в настоящия член корекции върху броя и, според случая, върху стойността на правата на плащане за всички въпросни години.
ДЯЛ III
ПРОВЕРКИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 24
Общи принципи
1. Административните проверки и проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват по такъв начин, че да гарантират ефективна проверка на:
а)
точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ, заявлението за подпомагане, искането за плащане или друга декларация;
б)
спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по отношение на въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, условията, при които се предоставя помощ и/или подпомагане или освобождаване от задължения;
в)
изискванията и стандартите, отнасящи се до кръстосаното съответствие.
2. Държавите членки гарантират, че спазването на всички приложими условия, установени от правото на Съюза или предвидени в съответното национално право и в документи, съдържащи разпоредби за прилагане, или от програмата за развитие на селските райони, може да се контролира съгласно набор от проверими показатели, който се определя от държавите членки.
3. Резултатите от административните проверки и проверките на място се оценяват, за да се установи дали някои констатирани проблеми могат по принцип да породят риск за други подобни операции, бенефициери или други органи. При оценката се установяват също така причините за подобно положение, евентуалният допълнителен преглед, който може да се наложи, и необходимите коригиращи и превантивни действия.
4. Компетентният орган извършва физически проверки на терен в случаите, когато фотоинтерпретирането на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) не дава резултати, позволяващи по удовлетворителен за компетентния орган начин да се направят категорични заключения относно допустимостта или правилния размер на площта, която е обект на административните проверки или проверките на място.
5. Настоящата глава се прилага по отношение на всички проверки, извършвани съгласно настоящия регламент, и без да се засягат специалните правила, предвидени в дялове IV и V. Параграф 3 обаче не се прилага по отношение на дял V.
Член 25
Обявяване на проверките на място
Проверките на място може да се обявяват, при условие че това не е в разрез с тяхната цел или ефективност. Обявяването е строго ограничено до минималния необходим период от време и не надвишава 14 дни.
Въпреки това при проверки на място, свързани със заявления за помощ за добитък или искания за плащане по мерки за подпомагане за животни, обявяването не надвишава 48 часа, освен в надлежно обосновани случаи. Освен това когато законодателството, приложимо по отношение на актовете и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие, изисква проверката на място да не се обявява, тези правила се прилагат и при проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие.
Член 26
График на проверките на място
1. Където е целесъобразно, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват едновременно с всички други проверки, предвидени в правото на Съюза.
2. За целите на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, проверките на място се разпределят в рамките на годината въз основа на анализ на рисковете, свързани с различните ангажименти по всяка мярка.
3. С проверките на място се проверява спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по схемите за помощ или мерките за подпомагане, за които е избран даден бенефициер в съответствие с член 34.
Продължителността на проверките на място е строго ограничена до минималния необходим период от време.
4. Когато някои критерии за допустимост, ангажименти и други задължения могат да бъдат проверени единствено през конкретен период от време, проверките на място може да изискват допълнителни посещения на по-късна дата. В такъв случай проверките на място се координират по такъв начин, че броят и продължителността на такива посещения при един бенефициер да са ограничени до необходимия минимум. Когато е целесъобразно, такива посещения могат да се извършват и чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40.
Когато са необходими допълнителни посещения във връзка със земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, тези допълнителни посещения се извършват в 50 % от случаите при един и същ бенефициер, избран въз основа на риска, а в оставащите 50 % от случаите - при различни допълнително избрани бенефициери. Различните допълнителни бенефициери се избират на случаен принцип от всички бенефициери, имащи земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, като тези посещения могат да се ограничат до площите, декларирани като земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка.
Когато са необходими допълнителни посещения, член 25 се прилага по отношение на всяко допълнително посещение.
Член 27
Взаимно уведомяване за резултатите от проверките
Когато е приложимо, при административните проверки и проверките на място на допустимостта се вземат под внимание предполагаемите случаи на неспазване, докладвани от други служби, органи или организации.
Държавите членки гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или подпомагането съгласно мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, се изпращат взаимни уведомления на съответния компетентен орган, отговарящ за предоставяне на съответното плащане. Държавите членки също така гарантират, че публичните или частните органи за сертифициране, посочени в член 38 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, уведомяват компетентния орган, отговарящ за отпускане на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, за всяка констатация, имаща отношение към коректното отпускане на това плащане на бенефициери, които са избрали да изпълняват задълженията си в рамките на еквивалентността чрез сертифициране.
Когато административните проверки или проверките на място във връзка с мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система обхващат еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за резултатите от тези проверки се изпращат взаимни уведомления с цел предприемане на последващи действия по отношение на предоставяне на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда.
ГЛАВА II
Административни проверки в рамките на интегрираната система
Член 28
Административни проверки
1. Административните проверки, посочени в член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, включително кръстосаните проверки, позволяват установяването на случаи на неспазване, по-специално автоматичното откриване чрез компютърни средства. Проверките обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат контролирани с административни проверки. Те гарантират, че:
а)
са изпълнени критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по схемата за помощ или мярката за подпомагане;
б)
няма двойно финансиране чрез други схеми на Съюза;
в)
заявлението за помощ или искането за плащане е пълно и е подадено в съответния срок и, когато е приложимо, че са представени удостоверителни документи и те доказват допустимостта;
г)
е налице спазване на дългосрочните ангажименти, когато е приложимо.
2. По отношение на схемите за помощ за животни и мерките за подпомагане за животни държавите членки могат, когато е целесъобразно, да използват доказателствен материал от други служби, органи или организации, с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, при условие че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването.
Член 29
Кръстосани проверки
1. Когато е целесъобразно, административните проверки включват кръстосани проверки:
а)
на декларирани права на плащане и съответно на декларирани земеделски парцели, за да се избегне многократно отпускане на една и съща помощ или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година и да се предотврати всяко неправомерно кумулиране на помощ, отпусната съгласно свързаните с площ схеми за помощ, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и приложение VI към Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (16), и съгласно мерките за подпомагане за площ по смисъла на член 2, втора алинея, точка 21 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
б)
на правата на плащане, за да се провери наличието им и допустимостта за помощ;
в)
между земеделските парцели, декларирани в единното заявление и/или искането за плащане, и информацията, съдържаща се в системата за идентификация на земеделските парцели за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за да се провери допустимостта за схемата за директно плащане и/или мярката за развитие на селските райони на площите като такива;
г)
между правата на плащане и установената площ, за да се провери дали на правата съответстват поне равен брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по смисъла на член 32, параграфи 2-6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
посредством системата за идентификация и регистрация на животни, за да се провери допустимостта за помощта и/или подпомагането и да се избегне неправомерно многократно отпускане на една и съща помощ и/или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година;
е)
между декларациите на бенефициера в единното заявление за членство в одобрена междубраншова организация, информацията съгласно член 17, параграф 8 от настоящия регламент и информацията, предадена от съответните одобрени междубраншови организации, за да се провери допустимостта за увеличението на помощта, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
ж)
с цел да се проверява спазването на критериите за одобрение на междубраншовите организации и списъка с техните членове най-малко веднъж на 5 години.
За целите на първа алинея, буква в), когато интегрираната система предвижда формуляри на геопространствено заявление за помощ, кръстосаните проверки се извършват като пространствено засичане на декларираната цифровизирана площ със системата за идентификация на земеделските парцели. Освен това се извършват кръстосани проверки с цел предотвратяване на двойно заявяване на една и съща площ.
2. Данните за наличието на неспазване, получени в резултат на кръстосани проверки, се проследяват чрез други подходящи административни процедури и, при необходимост, чрез проверка на място.
3. Когато референтен парцел е обект на заявление за помощ и/или искане за плащане от двама или повече бенефициери по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане и когато декларираните земеделски парцели се припокриват пространствено или общата декларирана площ превишава максималната допустима площ, установена в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и разликата попада в рамките на допустимото отклонение при измерване съгласно член 38 от настоящия регламент по отношение на този референтен парцел, държавите членки могат да предвидят пропорционално намаление на съответните площи, освен ако бенефициерът не покаже, че някои от съответните други бенефициери са декларирали по-големи площи в негов ущърб.
ГЛАВА III
Проверки на място в рамките на интегрираната система
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 30
Брой проверки по отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда
По отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда в съответствие с дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 (наричано по-долу „плащане за екологизиране“), контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Държавите членки гарантират, че контролната извадка съдържа най-малко 5 % от всички бенефициери, деклариращи основно земеделски площи, които са площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша, в съответствие с член 10, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за преразпределителното плащане в съответствие с дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за райони с природни ограничения в съответствие с дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за млади земеделски стопани в съответствие с дял III, глава 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащанията, свързани с площ, по доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
30 % от декларираните площи за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
з)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за специалното плащане за култура за памук в съответствие с дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 31
Брой проверки по отношение на плащането за екологизиране
1. По отношение на плащането за екологизиране контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, от които се изисква спазване на земеделските практики, благоприятни за климата и околната среда (наричани по-долу „практики за екологизиране“), и които не са част от контролните съвкупности, посочени в букви б) и в) (наричани по-долу „контролна съвкупност за екологизиране“); същевременно тази извадка обхваща най-малко 5 % от всички бенефициери, притежаващи райони с постоянно затревени площи, които са екологично чувствителни, в зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17) или Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) и екологично чувствителните зони, посочени в член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
3 % от:
i)
всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
ii)
или - през годините, през които член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 не се прилага в дадена държава членка - бенефициерите, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45, параграф 1 от същия регламент;
в)
5 % от всички бенефициери, които са длъжни да спазват практиките за екологизиране и които използват национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, участващи в регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от колективното изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
100 % от прилежащите структури от съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
ж)
100 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 42 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
з)
20 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 44, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
2. Бенефициерите, които спазват практиките за екологизиране посредством еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или които участват в схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с член 61 от същия регламент, или които по отношение на цялото си стопанство отговарят на изискванията, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (19) относно биологичното земеделие, не са част от контролната извадка и не се вземат предвид при изчисляване на броя на проверките, определен в настоящия член.
3. Когато екологично насочените площи не са идентифицирани в системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посоченият в параграф 1, букви а) и в)-д) брой проверки се допълва с 5 % от всички бенефициери от съответната контролна извадка, от които се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската площ в съответствие с членове 43 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Първа алинея не се прилага обаче, когато системата за администриране и контрол гарантира, че всички декларирани екологично насочени площи са идентифицирани и, когато е приложимо, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 5, параграф 2, буква в) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 преди плащането.
Член 32
Брой проверки по отношение на мерките за развитие на селските райони
1. Контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони. По отношение на мерките, предвидени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, броят проверки в размер на 5 % трябва да бъде постигнат на равнището на отделната мярка.
Посочената контролна извадка също така представлява най-малко 5 % от бенефициерите по член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, които включват еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на такава група може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на броя проверки, определен в параграф 1.
3. По отношение на бенефициерите на многогодишно подпомагане, предоставяно съгласно член 21, параграф 1, буква а) и членове 28, 29 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 или съгласно член 36, буква а), подточки iv) и v) и член 36, буква б), подточки i), iii) и v) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и включващо плащания с продължителност над пет години, държавите членки могат да решат, след петата година на плащане, да проверяват най-малко 2,5 % от тези бенефициери.
Първа алинея се прилага по отношение на подпомагането, предоставяно съгласно член 28, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1305/2013, след петата година на плащане за съответния ангажимент.
4. Бенефициерите, които се проверяват съгласно параграф 3, не се вземат предвид за целите на параграф 1.
Член 33
Брой проверки по отношение на схемите за помощ за животни
1. По отношение на схемите за помощ за животни контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща, за всяка от схемите за помощ, поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за съответната схема за помощ.
Когато обаче компютърната база данни за животни не предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за помощ, процентът се увеличава на 10 % за съответната схема за помощ.
Подбраната контролна извадка обхваща, за всяка отделна схема за помощ, поне 5 % от всички животни, за които се кандидатства за помощ.
2. Където е приложимо, контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща 10 % от другите служби, органи или организации, които предоставят доказателствен материал с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, посочени в член 28, параграф 2.
Член 34
Подбор на контролната извадка
1. Заявления или заявители, за които е установено, че не са допустими или не отговарят на условията за плащане към момента на подаване на заявлението или след административните проверки, не се включват в контролната съвкупност.
2. За целите на членове 30 и 31 подборът на извадката се извършва, както следва:
а)
между 1 и 1,25 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се избират на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи по тези схеми;
б)
между 1 и 1,25 % от контролната съвкупност за екологизиране се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а). Когато е необходимо да се достигне този процент, се избират допълнителни бенефициери на случаен принцип от контролната съвкупност за екологизиране;
в)
оставащият брой бенефициери в контролната извадка, посочена в член 31, параграф 1, буква а), се подбира въз основа на анализ на риска;
г)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-в) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролните извадки, предвидени в член 30, букви б)-д), ж) и з). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, се избират на случаен принцип допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
д)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-г) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролната извадка, предвидена в член 30, буква а). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
минималният брой бенефициери, посочен в член 30, буква е), се избира на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
минималният брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, буква б), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
з)
между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква б) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се достигне този процент, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а) от настоящата алинея. Останалият брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква в) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, въз основа на анализ на риска се избират допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
и)
между 20 % и 25 % от минималния брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избират на случаен принцип от всички колективни изпълнения в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Оставащият брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избира въз основа на анализ на риска.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с букви г), д) и з), както и бенефициерите, избрани в съответствие с букви е) и ж), може да бъде ограничена до схемата за помощ, за която са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ, за които са кандидатствали, вече е изпълнен.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с член 31, параграф 3 и в съответствие с първа алинея, буква з) от настоящия параграф, както и бенефициерите, избрани в съответствие с първа алинея, буква и) от настоящия параграф, може да бъде ограничена до практиките за екологизиране, за които са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ и практиките за екологизиране, които бенефициерите са длъжни да спазват, вече е изпълнен.
За целите на член 31 държавите членки гарантират представителност на контролната извадка по отношение на различните практики.
3. За целите на членове 32 и 33 първо се избират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, подлежащи на проверки на място. Оставащият брой бенефициери, подлежащи на проверки на място, се избира въз основа на анализ на риска.
За целите на член 32 държавите членки могат, в резултат на анализа на риска, да изберат конкретни мерки за развитие на селските райони, отнасящи се до бенефициерите.
4. Ако броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава минималния брой на бенефициерите, посочени в членове 30-33, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
5. Ефективността на анализа на риска се оценява и актуализира годишно, както следва:
а)
чрез определяне на релевантността на всеки рисков фактор;
б)
чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираната площ и установената площ в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея; или чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираните животни и установените животни в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея;
в)
чрез отчитане на конкретната ситуация и, където е приложимо, изменението на релевантността на рисковите фактори в държавата членка;
г)
чрез отчитане на естеството на неспазването, което води до увеличаване на броя на проверките в съответствие с член 35.
6. Компетентният орган води архив с причините за избора на всеки бенефициер за проверка на място. Преди започване на проверка на място, провеждащият я инспектор съответно бива информиран относно тези причини.
7. Когато е целесъобразно, може да бъде извършен частичен подбор на контролната извадка преди крайния срок, посочен в член 13, въз основа на наличната информация. Тази предварителна извадка се попълва, след като са налице всички съответни заявления за помощ или искания за плащане.
Член 35
Увеличаване на броя на проверките
Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена схема за помощ или мярка за подпомагане или в регион или част от регион, компетентният орган увеличава съответно процента на бенефициерите, които да бъдат проверявани на място през следващата година.
Член 36
Намаляване на броя на проверките
1. Броят проверки, предвиден в настоящата глава, може да се намалява само по отношение на схемите за помощ или мерките за подпомагане, посочени в настоящия член.
2. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят на 3 % минималното ниво на проверките на място, извършвани ежегодно за всяка отделна схема.
Първа алинея се прилага само ако е въведена система за пространствено засичане на всички заявления за помощ със системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 17, параграф 2 и ако се извършват кръстосани проверки на всички заявления за помощ с цел да се предотврати двойно заявяване на една и съща площ през годината, предхождаща прилагането на посочената алинея.
По отношение на референтните 2015 и 2016 година процентът на грешките в случайната извадка, проверена на място, не трябва да надвишава 2 % през предходните две финансови години. Този процент на грешки се удостоверява от държавата членка съгласно методологията, изготвена на равнището на Съюза.
3. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят контролната извадка до извадката, подбрана в съответствие с член 34, параграф 2, първа алинея, буква а), ако са извършени проверки въз основа на ортогоналните изображения, използвани за актуализацията на системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Първа алинея се прилага само ако държавите членки системно актуализират системата за идентификация на земеделските парцели и проверяват всички бенефициери на цялата площ, попадаща в обхвата на посочената система, в рамките на максимум три години, като покриват годишно най-малко 25 % от допустимите хектари, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели. Минималният процент на годишно покритие обаче не се прилага за държавите членки с по-малко от 150 000 допустими хектара, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели.
Преди да приложат първа алинея, държавите членки трябва да са извършили пълна актуализация на съответната система за идентификация на земеделските парцели в рамките на предходните три години.
Ортогоналните изображения, използвани за актуализацията, не трябва да бъдат по-стари от 15 месеца към датата на използването им за целите на актуализация на системата за идентификация на земеделските парцели.
Качеството на системата за идентификация на земеделските парцели, оценено в съответствие с член 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 през двете години, предхождащи прилагането на първа алинея, трябва да бъде достатъчно, за да гарантира ефективна проверка на условията, при които се отпуска помощта.
Решението, посочено в първа алинея, може да се вземе на национално или на регионално равнище. За целите на настоящата алинея, даден регион се състои от цялата площ, обхваната от една или повече автономни системи за идентификация на земеделски парцели.
Параграф 2, трета алинея се прилага mutatis mutandis.
4. Чрез дерогация от член 32, параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на проверките на място, извършвани всяка календарна година, на 3 % от бенефициерите, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
Първа алинея обаче не се прилага по отношение на бенефициери, които включват еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. Параграфи 2, 3 и 4 се прилагат само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Когато някое от посочените условия или условията, определени в параграфи 2 или 3 от настоящия член, вече не са изпълнени, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място и прилагат, считано от следващата референтна година, минималното ниво на проверки на място, предвидено в член 30, букви а), б) и е) и/или член 32, по отношение на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
6. Чрез дерогация от член 30, буква ж), когато държава членка въведе система за предварително одобрение на отглеждането на коноп, минималното ниво на проверките може да бъде намалено на 20 % от декларираните площи за производство на коноп, посочени в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
В този случай в годината преди прилагането на намаления брой проверки държавата членка уведомява Комисията за подробните правила и условия, свързани с нейната система за предварително одобрение. Комисията бива уведомена без ненужно забавяне за всяко изменение на тези подробни правила или условия.
Раздел 2
Проверки на място във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 37
Елементи на проверките на място
1. Проверките на място обхващат всички земеделски парцели, за които е поискана помощ в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или за които се иска подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, предвиден в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, проверките на място обхващат също и всички неземеделски земи, за които се иска подпомагане.
Компетентният орган преценява, въз основа на резултатите от контрола, дали е необходима актуализация на съответните референтни парцели с оглед на член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Проверките на място обхващат измерването на площта и проверката на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на площта, декларирана от бенефициера съгласно схемите за помощ и/или мерките за подпомагане, посочени в параграф 1.
По отношение на бенефициерите, кандидатстващи за директни плащания в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, проверката на място обхваща също и проверка на минималните дейности, извършвани на тези площи, както е посочено в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Проверките на място във връзка с практиките за екологизиране обхващат всички задължения, които бенефициерът следва да изпълнява. Където е приложимо, спазването на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за освобождаване от тези практики представлява част от проверките на място. Настоящата алинея се прилага също и за проверките на място, извършвани по отношение на национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато проверката на място се отнася до регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща също и измерването на площта и проверката на задълженията, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери.
Когато проверката на място се отнася до колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща:
а)
проверката на критериите за непосредствена близост, определени в съответствие с член 47, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
измерването на площта и проверката на критериите за прилежащите екологично насочени площи;
в)
допълнителните задължения, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери, когато е приложимо;
г)
индивидуалните задължения за екологизиране, които следва да се изпълняват от бенефициера, участващ в колективното изпълнение.
Член 38
Измерване на площта
1. Макар че всички земеделски парцели подлежат на проверки за допустимост, действителното измерване на площта на земеделския парцел в рамките на проверката на място може да бъде ограничено до подбрана на случаен принцип извадка от поне 50 % от земеделските парцели, за които е подадено заявление за помощ и/или искане за плащане по свързаните с площ схеми за помощ и/или мерки за развитие на селските райони. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички земеделски парцели се измерват или заключенията от измерената извадка се екстраполират.
Първа алинея не се прилага по отношение на земеделските парцели, които подлежат на проверка за целите на екологично насочената площ в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площта на земеделските парцели се измерва с всички средства с доказана възможност за гарантиране на качество на измерване, което е поне равностойно на изискваното съгласно приложимите технически стандарти, разработени на равнището на Съюза.
3. Компетентният орган може да използва дистанционно наблюдение в съответствие с член 40 и техники на Глобалната навигационна спътникова система (ГНСС), когато е възможно.
4. За всички измервания на площи, извършвани посредством ГНСС и/или ортогонални изображения, се определя буферно допустимо отклонение с една-единствена стойност. За тази цел използваните измервателни уреди се валидират за поне един клас на валидиране на буферното допустимо отклонение под тази единствена стойност. Въпреки това единствената стойност на допустимото отклонение не може да надвишава 1,25 m.
Максималното допустимо отклонение по отношение на всеки земеделски парцел не може да бъде по-голямо от 1,0 ha в абсолютно изражение.
Въпреки това по отношение на мерките, посочени в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 във връзка с горскостопанските площи, държавите членки могат да определят подходящо допустимо отклонение, което в никакъв случай не може да превишава повече от два пъти допустимото отклонение, посочено в първа алинея от настоящия параграф.
5. Общата площ на даден земеделски парцел може да бъде взета предвид при измерването, при условие че е изцяло допустима. В други случаи се взема предвид нетната допустима площ. За тази цел може по целесъобразност да се приложи пропорционалната система, посочена в член 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. За изчисляване на дяловете на различните култури с оглед диверсификация на културите, посочена в член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, при измерването се взема предвид площта, действително заета от дадена култура в съответствие с член 40, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014. На площи със смесени култури се взема предвид общата площ, заета от смесени култури съгласно член 40, параграф 3, първа и втора алинея от посочения регламент или заета от една смесена култура съгласно член 40, параграф 3, трета алинея от същия регламент.
7. Когато член 17, параграф 1, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 може да доведе до изкуствено разделяне на площта на съседни земеделски парцели с хомогенна почвена покривка на отделни земеделски парцели, измерването на тази площ на съседните земеделски парцели с хомогенна почвена покривка се комбинира в едно единствено измерване на въпросните земеделски парцели.
8. Когато е необходимо, се извършват две отделни измервания на земеделския парцел за целите на схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и на пространствено различен припокриващ се земеделски парцел за целите на останалите схеми за помощи, свързани с площ, и/или мерките за развитие на селските райони.
Член 39
Проверка на условията за допустимост
1. Допустимостта на земеделските парцели се проверява с всички подходящи средства. Проверката включва и проверка на културите в съответния случай. За тази цел се изискват допълнителни доказателства, когато е необходимо.
2. По отношение на постоянно затревената площ, която е подходяща за паша и е част от установените местни практики, при които тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша, коефициентът на намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се прилага, когато е целесъобразно, към измерената допустима площ в съответствие с член 38 от настоящия регламент. Когато дадена площ се използва съвместно, компетентните органи я разпределят между отделните бенефициери пропорционално на тяхното ползване или право на ползване на площта.
3. Особености на ландшафта, декларирани от бенефициерите като екологично насочени площи, които не са включени в допустимата площ съгласно членове 9 и 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се проверяват съгласно същите принципи, които са приложими за допустимата площ.
4. По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, когато държавите членки са предвидили, че отделни елементи от проверката на място могат да се извършват въз основа на извадка, тази извадка трябва да гарантира надеждна и представителна степен на контрол. Критериите за подбор на извадката се определят от държавите членки. Ако при проверките въз основа на тази извадка се установи неспазване, големината и обхватът на извадката съответно се увеличават.
Член 40
Проверки с дистанционно наблюдение
Когато държава членка извършва проверки на място чрез дистанционно наблюдение, компетентният орган:
а)
извършва фотоинтерпретация на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) на всички земеделски парцели по всяко заявление за помощ и/или искане за плащане, подлежащо на проверка, с оглед установяване на видовете почвена покривка и, където е необходимо, вида на културите и измерване на площта;
б)
извършва физически проверки на полето на всички земеделски парцели, за които фотоинтерпретацията не дава възможност да се провери точността на декларацията за площите по начин, удовлетворителен за компетентния орган;
в)
извършва всички необходими проверки, които се изискват за проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения във връзка със земеделските парцели;
г)
предприема алтернативни действия, за да осигури измерването на площи в съответствие с член 38, параграф 1 за всички парцели, които не са обхванати от изображенията.
Член 41
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки и да се направят заключения относно спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ или мерки за подпомагане, заявления за помощ или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, включително, когато е приложимо, резултатите от измерванията за всеки измерен земеделски парцел и използваните измервателни методи;
г)
където е приложимо, резултатите от измерването на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони, и използваните измервателни методи;
д)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за проверката и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
е)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка с отделните схеми за помощ или схеми за подпомагане;
ж)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат;
з)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват взаимно уведомяване с оглед на други схеми за помощ, мерки за подпомагане и/или кръстосаното съответствие;
и)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват последващи действия през следващите години.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40, държавите членки могат да решат да не дават на бенефициера възможност да подпише доклада за проверката, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не е констатирано неспазване. Ако вследствие на такива проверки бъде констатирано неспазване, възможността за подписване на доклада се предоставя, преди компетентният орган да направи въз основа на констатациите своите заключения относно евентуалните намаления, откази, оттегляния или санкции.
Раздел 3
Проверки на място на заявленията за помощ за добитък и исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
Член 42
Проверки на място
1. С проверките на място се проверява дали са изпълнени всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, като проверките обхващат всички животни, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане по схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане, които подлежат на проверка.
Когато държавата членка е определила период в съответствие с член 21, параграф 1, буква г), поне 50 % от минималния брой проверки на място, предвидени в член 32 или член 33, се разпределят през време на този период за съответната схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане.
Когато държавата членка използва възможността, предвидена в член 21, параграф 3, животните, които потенциално отговарят на условията по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 17 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, също се проверяват.
Проверките на място включват по-специално проверка дали броят на наличните в стопанството животни, за които са подадени заявления за помощ и/или искания за плащане, и, когато е приложимо, броят на животните, които потенциално отговарят на условията, отговаря на броя животни, вписани в регистрите, и на броя животни, обявени в компютърната база данни за животни.
2. Проверките на място включват също така проверки:
а)
на коректността и съгласуваността на вписванията в регистъра и уведомленията в компютърната база данни за животни въз основа на извадка от удостоверителни документи, като фактури за покупка и продажба, сертификати за клане, ветеринарни сертификати и, ако е необходимо, паспорти на животните или документи за движение, по отношение на животните, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане през шестте месеца преди проверката на място; въпреки това, при откриване на нередности, проверката се удължава до 12 месеца преди проверката на място;
б)
дали всички животни от рода на едрия рогат добитък или от рода на овцете/козите са идентифицирани с ушни марки или други средства за идентификация, снабдени, ако е приложимо, с паспорти на животните или документи за движение и дали са вписани в регистъра и са надлежно обявени в компютърната база данни за животни.
Проверките, посочени в първа алинея, буква б), могат да бъдат извършени въз основа на случайна извадка. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички животни се проверяват или заключенията от извадката се екстраполират.
Член 43
Доклад за проверка по отношение на схемите за помощ за животни и свързаните с животни мерки за подпомагане
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ за животни и/или свързани с животни мерки за подпомагане и заявления за помощ за добитък и/или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
броя и вида установени животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютърните бази данни за животни и всички проверени удостоверителни документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки относно отделни животни и/или идентификационния им код;
г)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление. По-специално когато е надхвърлено ограничението от 48 часа, посочено в член 25, причината за това се посочва в доклада за проверката;
д)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка със схемите за помощ за животни и/или свързаните с животни мерки за подпомагане;
е)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
3. Когато държавите членки извършват проверки на място съгласно настоящия регламент заедно с инспекции съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2003, докладът за проверка се допълва с докладите в съответствие с член 2, параграф 5 от посочения регламент.
4. Когато при проверки на място, извършени съгласно настоящия регламент, се установят случаи на неспазване на разпоредбите на дял I от Регламент (ЕО) № 1760/2000 или Регламент (ЕО) № 21/2004, копия от доклада за проверка, предвиден в настоящия член, се изпращат незабавно на органите, отговорни за прилагането на тези регламенти.
ГЛАВА IV
Специфични правила
Член 44
Правила относно резултатите от контрола по отношение на регионални или колективни екологично насочени площи
В случай на регионално или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграфи 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установената площ на общите прилежащи екологично насочени площи се разпределя на всеки участник пропорционално на неговия дял в общата екологично насочена площ въз основа на това, което е декларирал съгласно член 18 от настоящия регламент.
За целите на прилагането на член 26 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 към всеки участник в регионално или колективно изпълнение, установената екологично насочена площ е сумата от разпределения дял от установените общи екологично насочени площи, посочени в първа алинея от настоящия член, и установените екологично насочени площи по отношение на индивидуалното задължение.
Член 45
Проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол при отглеждането на коноп
1. За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки установяват системата за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол (наричан по-долу „ТХК“) в отглежданата култура, както е посочено в приложение I към настоящия регламент.
2. Компетентният орган на държавата членка води архив във връзка с констатациите относно съдържанието на ТХК. Този архив съдържа за всеки сорт поне резултатите относно съдържанието на ТХК във всяка проба, изразено в проценти до два знака след десетичната запетая, използваната процедура, броя на проведените тестове, данни за мястото, от което е взета пробата, и мерките, взети на национално ниво.
3. Ако средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, през следващата референтна година държавите членки прилагат по отношение на съответния сорт процедура Б от приложение I към настоящия регламент. Тази процедура се прилага през следващите референтни години, освен ако всички аналитични резултати за дадения сорт са под съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Ако за втора поредна година средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавата членка изпраща на Комисията уведомление относно разрешението за забрана на търговията с този сорт в съответствие с член 18 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (20). Такова уведомление се изпраща най-късно до 15 ноември на въпросната референтна година. От следващата референтна година сортът, който е предмет на това искане, не отговаря на условията за директни плащания в съответната държава членка.
4. Конопените растения продължават да се отглеждат при нормални условия на отглеждане в съответствие с местната практика най-малко още 10 дни след датата на края на цъфтежа, така че да могат да бъдат извършени проверките, предвидени в параграфи 1, 2 и 3.
Въпреки това държавите членки могат да разрешат реколтата от коноп да бъде прибрана след започването на цъфтежа, но преди изтичането на 10-дневния период след края на цъфтежа, ако контрольорите обозначат представителните части от всеки съответен парцел, които трябва да продължат да бъдат отглеждани в продължение на най-малко 10 дни след края на цъфтежа за целите на контрола в съответствие с метода, установен в приложение I.
5. Уведомлението, посочено в параграф 3, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (21).
ДЯЛ IV
МЕРКИ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ, КОИТО НЕ СА СВЪРЗАНИ С ПЛОЩ И С ЖИВОТНИ
ГЛАВА I
Уводна разпоредба
Член 46
Обхват
Настоящият дял се прилага за публични разходи във връзка с мерките, предвидени в членове 14-20, член 21, параграф 1 с изключение на годишната премия съгласно букви а) и б), член 27, член 28, параграф 9, членове 35 и 36 и член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в член 20, член 36, буква а), подточка vi), член 36, буква б), подточки ii), vi) и vii), член 36, буква б), подточки i) и iii) по отношение на разходите за установяване, и членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
ГЛАВА II
Проверки
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 47
Заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаване на заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации по отношение на мерките за развитие на селските райони, които не са свързани с площ и с животни.
2. По отношение на мерките по член 15, параграф 1, буква б), член 16, параграф 1, член 19, параграф 1, буква в) и член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, бенефициерът подава годишно искане за плащане.
Раздел 2
Разпоредби по отношение на проверките
Член 48
Административни проверки
1. Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации, които трябва да се подават от бенефициера или от трета страна, и обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат проверени чрез административни проверки. Процедурите изискват документиране на извършените контролни дейности, на резултатите от проверките и предприетите мерки в случай на нередности.
2. Административните проверки на заявленията за подпомагане гарантират съответствието на операцията с приложимите задължения, установени от правото на Съюза или националното право или от програмата за развитие на селските райони, включително тези в областта на обществените поръчки, държавните помощи и другите задължителни стандарти и изисквания. Проверките включват по-специално проверка на:
а)
допустимостта на бенефициера;
б)
критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по операцията, за която се иска подпомагане;
в)
спазването на критериите за подбор;
г)
допустимостта на разходите по операцията, включително спазване на категорията разходи или на метода за изчисление, който следва да се използва, когато операцията или част от нея попада в обхвата на член 67, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
д)
по отношение на разходите, посочени в член 67, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, с изключение на вноските в натура и амортизационните разходи - удостоверяване на основателността на представените разходи. Разходите се оценяват посредством подходяща система за оценка, като например референтни разходи, сравняване на различните оферти или комисия за оценка.
3. Административните проверки на исканията за плащане включват по-специално, и доколкото това е целесъобразно за въпросното искане, проверка на:
а)
приключилата операция, сравнена с операцията, за която е подадено и одобрено заявлението за подпомагане;
б)
направените разходи и извършените плащания.
4. Административните проверки включват процедури за избягване на неправомерното двойно финансиране в рамките на други схеми на Съюза или национални схеми и на предишния програмен период. Когато е налице финансиране от други източници, тези проверки гарантират, че общият размер на полученото подпомагане не надхвърля максималните допустими суми или проценти на подпомагане.
5. Административните проверки на инвестиционни операции включват минимум едно посещение на място на операцията, получила подпомагане, или на инвеститорския обект, с цел проверка на реализирането на инвестицията.
Компетентният орган може обаче да реши да не извършва такива посещения по надлежно обосновани причини, като например:
а)
операцията е включена в извадката за проверка на място, която трябва да се извърши в съответствие с член 49;
б)
компетентният орган счита, че въпросната операция е малка инвестиция;
в)
компетентният орган счита, че рискът да не са спазени условията за получаване на подпомагането е нисък или че рискът да не е осъществена инвестицията е малък.
Решението, посочено във втора алинея, и основанието за него се документират.
Член 49
Проверки на място
1. Държавите членки организират проверки на място за одобрените операции, като използват подходяща основа на извадката. Доколкото е възможно, тези проверки се извършват преди окончателното плащане по дадена операция.
2. Инспекторите, които извършват проверките на място, не трябва да са участвали в административни проверки на същата операция.
Член 50
Брой проверки и изготвяне на извадки за проверките на място
1. Разходите, обхванати от проверки на място, представляват най-малко 5 % от разходите, посочени в член 46, които се съфинансират от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и се изплащат от разплащателната агенция всяка календарна година.
Когато по операция, подлежаща на проверка на място, са получени авансови или междинни плащания, тези плащания се включват в разходите, обхванати от проверките на място, посочени в първа алинея.
2. Единствено проверките, извършени до края на съответната календарна година, се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
Искания за плащане, за които след административни проверки се установи, че не са допустими, не се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
3. Единствено проверките, отговарящи на всички изисквания на членове 49 и 51, могат да се вземат предвид за постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
4. Извадката от одобрени операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, е съобразена в частност със следното:
а)
необходимостта да бъде проверена подходяща комбинация от видове и размери операции;
б)
всички рискови фактори, установени след национални проверки или проверки на Съюза;
в)
вида принос на операцията за риска от грешки при осъществяване на програмата за развитие на селските райони;
г)
необходимостта от поддържане на баланс между мерките и видовете операции;
д)
необходимостта да се избират на случаен принцип между 30 % и 40 % от разходите.
5. Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена мярка за подпомагане или вид операция, компетентният орган увеличава броя проверки за съответната мярка или вид операция до подходящо ниво през следващата календарна година.
6. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на извършваните всяка календарна година проверки на място, посочени в параграф 1, на 3 % от сумата, съфинансирана от ЕЗФРСР.
Държавите членки могат да прилагат първа алинея само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато някое от условията, посочени във втора алинея, вече не е изпълнено, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място. Те прилагат минималното ниво проверки на място, посочено в параграф 1, считано от следващата календарна година.
Член 51
Съдържание на проверките на място
1. Проверките на място проверяват дали операцията е изпълнена в съответствие с приложимите правила и обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, свързани с условията за отпускане на подпомагане, които могат да бъдат проверени по време на посещението. Тези проверки гарантират, че операцията е допустима за подпомагане от ЕЗФРСР.
2. При проверките на място се проверява точността на данните, декларирани от бенефициера, като се сверяват данните със свързаните с тях документи.
Това включва проверка дали исканията за плащане, подадени от бенефициера, са подкрепени от счетоводни или други документи, включително, където е необходимо, проверка на точността на данните в искането за плащане въз основа на данни или търговски документи, държани от трети лица.
3. При проверките на място се проверява дали предназначението или планираното предназначение на операцията съответства на предназначението, което е описано в заявлението за подпомагане и за което е отпуснато подпомагането.
4. Освен при извънредни обстоятелства, надлежно документирани и обяснени от компетентните органи, проверките на място включват посещение на мястото, където се извършва операцията или, ако операцията е с нематериален характер, посещение при лицето, организирало операцията.
Член 52
Последващи проверки
1. Последващите проверки се извършват за инвестиционни операции, за да се провери спазването на ангажиментите, предвидени в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или описани в програмата за развитие на селските райони.
2. Последващите проверки обхващат за всяка календарна година най-малко 1 % от финансираните от ЕЗФРСР разходи за инвестиционни операции, които още са предмет на задължение съгласно параграф 1 и за които е извършено окончателното плащане от ЕЗФРСР. Вземат се предвид само проверките, извършени до края на съответната календарна година.
3. Извадката от операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, се основава на анализ на рисковете и на финансовото въздействие на различните операции, видове операции или мерки. Между 20 % и 25 % от извадката се избира на случаен принцип.
Член 53
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените мерки и заявления или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
г)
резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки;
д)
допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за последващите проверки в съгласно настоящия раздел.
3. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Раздел 3
Разпоредби относно проверките по отношение на специфични мерки
Член 54
Трансфер на знания и действия за осведомяване
Компетентният орган проверява спазването на изискването структурите, предоставящи услуги по трансфер на знания и информационни услуги, да разполагат със съответния капацитет, както се изисква в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1305/2013. Компетентният орган проверява съдържанието и продължителността на схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства съгласно член 14, параграф 5 от посочения регламент. Тези проверки се извършват посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 55
Консултантски услуги, управление на стопанството и услуги по заместване в стопанството
По отношение на операциите, предвидени в член 15, параграф 1, букви а) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган проверява спазването на изискването органите или структурите, избрани да предоставят консултантски услуги, да разполагат с необходимите ресурси и процедурата на подбор да е била извършена посредством обществена поръчка, както се изисква в член 15, параграф 3 от посочения регламент. Тази проверка се извършва посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 56
Схеми за качество за селскостопанските продукти и храните
За мярката, предвидена в член 16 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган може, според случая, да използва доказателствен материал от други служби, органи или организации, за да провери спазването на задълженията и критериите за допустимост. Компетентният орган обаче трябва да се увери, че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването на задълженията и на критериите за допустимост. За тази цел компетентният орган извършва административни проверки и, на базата на извадки, проверки на място.
Член 57
Развитие на стопанството и стопанската дейност
По отношение на операциите, предвидени в член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява спазването на:
а)
бизнес плана в съответствие с член 19, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 808/2014 на Комисията (22), включително, в случай на млади земеделски стопани, изискването да отговарят на определението за действащ земеделски стопанин, посочено в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
правилото относно гратисния период с цел изпълнение на условията във връзка с професионалните умения, посочено в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 807/2014 на Комисията (23).
Член 58
Учредяване на групи и организации на производителите
За мярката, предвидена в член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки признават групата производители, след като се уверят, че групата отговаря на критериите, определени в параграф 1 от посочения член, и на националните правила. След признаването компетентният орган проверява непрекъснатото спазване на критериите за признаване и на бизнес плана в съответствие с член 27, параграф 2 от посочения регламент посредством административни проверки и поне веднъж през петгодишния период - посредством проверка на място.
Член 59
Управление на риска
По отношение на специфичното подпомагане, предвидено в член 36 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява по-специално:
а)
дали земеделските стопани са били допустими за подпомагането в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
при осъществяването на контрол върху заявленията за плащане от взаимоспомагателните фондове съгласно член 36, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 - дали компенсацията е била изплатена изцяло на членуващите земеделски стопани в съответствие с член 36, параграф 3 от същия регламент.
Член 60
ЛИДЕР
1. Държавите членки въвеждат подходяща система за надзор над местните групи за действие.
2. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, държавите членки могат да делегират с официален акт извършването на административните проверки, предвидени в член 48 от настоящия регламент, на местни групи за действие. Въпреки това държавите членки остават отговорни за проверката на това дали тези местни групи за действие притежават необходимия административен и контролен капацитет за осъществяването на тази дейност.
В случай на делегиране по силата на първа алинея компетентният орган извършва редовни проверки на местните групи за действие, включително счетоводни проверки и повтаряне на административните проверки на базата на извадки.
Компетентният орган извършва също така проверки на място, посочени в член 49 от настоящия регламент. По отношение на контролната извадка за разходите във връзка с ЛИДЕР, се прилага най-малко същият процент като посоченият в член 50 от настоящия регламент.
3. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви а), г) и д) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 35, параграф 1, букви б) и в) от същия регламент, когато самата местна група за действие е бенефициер на подпомагането, административните проверки се извършват от лица, които са независими от въпросната местна група за действие.
Член 61
Лихвени субсидии и субсидии за гаранционни такси
1. По отношение на разходите, направени съгласно член 69, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, административните проверки и проверките на място се извършват по отношение на бенефициера и в зависимост от осъществяването на съответната операция. Анализът на риска в съответствие с член 50 от настоящия регламент включва най-малко веднъж въпросната операция въз основа на дисконтираната стойност на субсидията.
2. Компетентният орган осигурява, посредством административни проверки и при необходимост посредством посещения на място на посредническите финансови институции и на бенефициера, че плащанията към посредническите финансови институции са в съответствие със законодателството на Съюза и със споразумението, сключено между разплащателната агенция и посредническата финансова институция.
3. Ако лихвените субсидии или субсидиите за гаранционни такси са съчетани с финансови инструменти в една-единствена операция, насочена към едни и същи крайни получатели, компетентният орган извършва проверки на равнище крайни получатели само в случаите, постановени в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 62
Техническа помощ по инициатива на държавите членки
По отношение на разходите, направени съгласно член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, се прилагат mutatis mutandis членове 48-51 и член 53 от настоящия регламент.
Административните проверки, посочени в член 48, и проверките на място, посочени в член 49, се извършват от субект, който е функционално независим от субекта, разрешаващ плащането на техническата помощ.
ГЛАВА III
Неправомерни плащания и административни санкции
Член 63
Частично или пълно оттегляне на подпомагането и административни санкции
1. Плащанията се изчисляват въз основа на сумите, за които е установено, че са допустими по време на административните проверки, посочени в член 48.
Компетентният орган проверява полученото от бенефициера искане за плащане и определя сумите, които е допустимо да получат подпомагане. Той определя:
а)
сумата, която е платима на бенефициера въз основа на искането за плащане и решението за отпускане;
б)
сумата, която е платима на бенефициера след проверка на допустимостта на разходите в искането за плащане.
Ако сумата, установена съгласно буква а) от втора алинея, надвишава сумата, установена съгласно буква б) от същата алинея, с повече от 10 %, за сумата, установена съгласно посочената буква б), се прилага административна санкция. Размерът на санкцията се равнява на разликата между тези две суми, но не надхвърля пълното оттегляне на подпомагането.
Въпреки това санкции не се прилагат, ако бенефициерът може да докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че няма вина за включването на недопустимата сума или ако компетентният орган установи по друг начин, че въпросният бенефициер няма вина.
2. Посочената в параграф 1 административна санкция се прилага mutatis mutandis по отношение на недопустимите разходи, установени по време на посочените в член 49 проверки на място. В този случай проверяваните разходи са кумулативните разходи, направени за въпросната операция. Това не засяга резултатите от предишни проверки на място на въпросните операции.
ДЯЛ V
СИСТЕМА ЗА КОНТРОЛ И АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ ВЪВ ВРЪЗКА С КРЪСТОСАНОТО СЪОТВЕТСТВИЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 64
Определения
За целите на техническите спецификации, необходими за прилагането на системата за контрол и административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие, се прилагат следните определения:
а)
„специализирани контролни органи“ означава националните компетентни контролни органи, посочени в член 67 от настоящия регламент, отговарящи за гарантиране на спазването на правилата, посочени в член 93 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
„акт“ означава всяка отделна директива и всеки отделен регламент от директивите и регламентите, изброени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
„година на констатацията“ означава календарната година, в която е извършена административната проверка или проверката на място;
г)
„области на кръстосано съответствие“ означава всяка от трите различни области, посочени в член 93, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и поддържането на постоянни пасища, както е посочено в член 93, параграф 3 от същия регламент.
ГЛАВА II
Контрол
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 65
Система за контрол по отношение на кръстосаното съответствие
1. Държавите членки установяват система, гарантираща ефективен контрол на спазването на кръстосаното съответствие. Тази система предвижда по-специално:
а)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на необходимата информация относно бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, от разплащателната агенция на специализираните контролни органи и/или, когато е приложимо, чрез координиращия орган;
б)
методите, които трябва да се прилагат при подбора на контролни извадки;
в)
насоки относно характера и степента на проверките, които трябва да бъдат извършени;
г)
доклади за проверка, съдържащи по-специално всяко установено неспазване и оценка на неговата тежест, степен, продължителност и повторяемост;
д)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на докладите за проверките от специализираните контролни органи до разплащателната агенция или до координиращия орган, или и до двата;
е)
прилагането на системата за намаления и изключвания от разплащателната агенция.
2. Държавите членки могат да предвидят процедура, съгласно която бенефициерът посочва на разплащателната агенция елементите, необходими за идентификация на изискванията и стандартите, приложими за него.
Член 66
Плащане на помощ във връзка с проверките за кръстосано съответствие
По отношение на проверките за кръстосано съответствие, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди съответният бенефициер да получи плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, се възстановява съгласно член 7 от настоящия регламент или чрез прихващане.
Член 67
Отговорност на компетентния контролен орган
1. Отговорностите на компетентния контролен орган са, както следва:
а)
специализираните контролни органи носят отговорността за извършване на контрол и проверки по спазването на въпросните изисквания и стандарти;
б)
разплащателните агенции носят отговорността за определяне на административни санкции в отделните случаи в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и глава III от настоящия дял.
2. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат контролът и проверките във връзка с всички или някои изисквания, стандарти, актове или области на кръстосано съответствие да бъдат извършвани от разплащателната агенция, при условие че държавата членка гарантира, че ефективността на контрола и проверките е поне равна на ефективността, която се постига, когато контролът и проверките се извършват от специализиран контролен орган.
Раздел 2
Проверки на място
Член 68
Минимален брой проверки
1. По отношение на изискванията и стандартите, за които отговаря, компетентният контролен орган извършва проверки на място на най-малко 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган.
Чрез дерогация от първа алинея, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на тези групи може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на контролната извадка, посочена в първа алинея.
Минималният брой проверки, посочен в първа алинея, може да бъде достигнат на равнището на всеки компетентен контролен орган или на равнището на всеки акт или стандарт, или група от актове или стандарти. Когато проверките не се извършват от разплащателната агенция, този минимален брой проверки обаче може да бъде постигнат на равнището на всяка разплащателна агенция.
Когато в законодателството, приложимо към акта и стандартите, вече е определен минимален брой проверки, тогава се прилага този брой вместо минималния брой, посочен в първа алинея. Като алтернатива държавите членки могат да решат всички случаи на неспазване, установени по време на проверки на място съгласно приложимото към актовете и стандартите законодателство, които са извършени извън извадката, посочена в първа алинея, да се докладват на компетентния контролен орган, който отговаря за съответния акт или стандарт, и да се проследяват от него. Прилагат се разпоредбите на настоящата глава и глави I, II и III от дял III.
По отношение на задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета, прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, посочено в първа алинея.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за да бъде достигнат минималният брой проверки, посочен в същия параграф, на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, държавата членка може:
а)
да използва резултатите от проверките на място, проведени съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, по отношение на избраните бенефициери; или
б)
да замени избраните бенефициери с бенефициери, които подлежат на проверка на място, провеждана съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, при условие че тези бенефициери са бенефициери по смисъла на член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
В такива случаи проверките на място включват всички аспекти на съответните актове или стандарти, определени в рамките на кръстосаното съответствие. Освен това държавите членки гарантират, че ефективността на проверките на място е поне равна на тази, която се постига, когато проверките на място се провеждат от компетентните контролни органи.
3. Когато се определя минималният брой проверки, посочен в параграф 1 от настоящия член, не се вземат предвид действията, изисквани съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. Ако при проверките на място се установи значителна степен на неспазване на даден акт или стандарт, броят на проверките на място, които трябва да бъдат извършени по отношение на въпросния акт или стандарт през следващия контролен период, се увеличава. В рамките на конкретен акт компетентният контролен орган може да реши да ограничи обхвата на тези допълнителни проверки на място до най-често нарушаваните изисквания.
5. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, действията, необходими, за да се провери дали бенефициерите са отстранили съответното неспазване, се прилагат за извадка от 20 % от тези бенефициери.
Член 69
Подбор на контролната извадка
1. Подборът на извадката от стопанства за проверка в съответствие с член 68 се основава, когато е приложимо, на анализ на риска съгласно приложимото законодателство или на анализ на риска, подходящ за изискванията или стандартите. Този анализ на риска може да бъде направен на нивото на отделното стопанство или на нивото на категории стопанства или географски зони.
При анализа на риска могат да се вземат предвид единият или и двата от следните фактори:
а)
участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, създадена съгласно член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
участието на бенефициера в система за сертифициране, ако въпросната схема е свързана със съответните изисквания и стандарти.
Въз основа на анализ на риска дадена държава членка може да реши да изключи от основаната на риска контролна извадка онези бенефициери, които участват в система за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б). Когато обаче системата за сертифициране включва само част от изискванията и стандартите, които бенефициерът трябва да спазва в рамките на кръстосаното съответствие, към изискванията и стандартите, които не са включени в системата за сертифициране, се прилагат подходящи рискови фактори.
Когато анализът на резултатите от контрола показва значителна честота на неспазване на изискванията или стандартите, включени в системата за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б), рисковите фактори, свързани със съответните изисквания или стандарти, се подлагат на повторна оценка.
2. Параграф 1 не се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин. Той обаче се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия съгласно член 97, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. С цел да се осигури елементът на представителност, между 20 % до 25 % от минималния брой на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, предвиден в член 68, параграф 1, първа алинея, се избира на случаен принцип. Ако обаче броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава този минимален брой, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
4. Когато е целесъобразно, може да се извърши частичен подбор на контролната извадка преди края на съответния период за подаване на заявления, въз основа на наличната информация. Предварителната извадка се попълва, след като всички съответни заявления са налице.
5. Извадката от бенефициери за проверка в съответствие с член 68, параграф 1 може да бъде подбрана от извадките от бенефициери, които вече са били избрани съгласно членове 30-34 и за които се прилагат съответните изисквания или стандарти. Тази възможност обаче не се прилага за контрол на бенефициерите в рамките на схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
6. Чрез дерогация от член 68, параграф 1, извадките от бенефициери за проверка на място могат да бъдат подбрани при минимален брой проверки от 1 %, отделно от всяка от следващите съвкупности от бенефициери, които попадат в обхвата на задълженията за кръстосано съответствие съгласно член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013:
а)
бенефициери, получаващи директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
бенефициери, получаващи подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
в)
бенефициери, получаващи годишните премии съгласно член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Когато въз основа на анализ на риска, приложен на ниво стопанство, бъде направено заключението, че при небенефициерите съществува по-висок риск, отколкото при бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, тези бенефициери могат да бъдат заменени с небенефициери. В този случай общият брой на проверените земеделски стопани трябва все пак да достигне броя проверки, предвиден в член 68, параграф 1 от настоящия регламент. Причините за такива замени се обосновават и документират по подходящ начин.
8. Процедурите, определени в параграфи 5 и 6, могат да се комбинират, когато това увеличава ефективността на системата за контрол.
Член 70
Установяване на спазването на изискванията и стандартите
1. Когато е приложимо, спазването на изискванията и стандартите се установява чрез средствата, определени в законодателството, приложимо към въпросното изискване или стандарт.
2. В други случаи и когато е целесъобразно, установяването се извършва чрез всички подходящи средства, за които е взел решение компетентният контролен орган и които гарантират точност, най-малкото равностойна на точността, изисквана за официалните констатации съгласно националните правила.
3. Когато е целесъобразно, проверките на място могат да се извършват чрез прилагане на техники за дистанционно наблюдение.
Член 71
Елементи на проверките на място
1. При извършване на проверките в рамките на извадката, предвидена в член 68, параграф 1, компетентният контролен орган гарантира, че всички избрани бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които отговаря компетентният контролен орган.
Независимо от първа алинея, когато минималният брой проверки е достигнат на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, както е предвидено в член 68, параграф 1, трета алинея, избраните бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на въпросния акт или стандарт или група от актове и стандарти.
Когато в извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, е избрана група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният контролен орган гарантира, че всички членове на групата се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които те отговарят.
По принцип всеки бенефициер, избран за проверка на място, се проверява в момент, когато могат да бъдат проверени повечето от изискванията и стандартите, заради които е бил избран. Въпреки това държавите членки гарантират достигането на подходящо ниво на контрол за всички изисквания и стандарти през годината.
2. Когато е приложимо, проверките на място обхващат цялата земеделска земя на стопанството. Въпреки това действителната инспекция на полето, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до извадка от поне половината земеделски парцели на стопанството, засегнати от изискването или стандарта, при условие че тази извадка гарантира надеждно и представително ниво на контрол по отношение на изискванията и стандартите.
Първа алинея не засяга изчисляването и прилагането на административната санкция, посочена в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и в глава III от настоящия дял. Когато при проверка на извадката, посочена в първа алинея, се установят случаи на неспазване, извадката от реално инспектирани земеделски парцели се увеличава.
Освен това, когато приложимото към акта или стандартите законодателство предвижда това, действителната инспекция на спазването на изискванията и стандартите, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до представителна извадка от обекти за проверка. Въпреки това държавите членки гарантират, че проверките се извършват по отношение на всички изисквания и стандарти, чието спазване може да бъде проверено по време на посещението.
3. Проверките, посочени в параграф 1, се извършват по принцип в рамките на едно посещение. Те се състоят от проверка на изискванията и стандартите, чието спазване може да бъде проверено по време на това посещение. Целта на тези проверки е да се открие всяко евентуално неспазване на тези изисквания и стандарти и освен това да се идентифицират случаите, които да бъдат подложени на допълнителни проверки.
4. Проверките на място, извършвани на ниво земеделско стопанство, могат да бъдат заменени от административни проверки, при условие че държавата членка гарантира, че административните проверки са поне толкова ефективни, колкото проверките на място.
5. При извършване на проверки на място държавите членки могат да използват обективни показатели за контрол, които са специфични за някои изисквания и стандарти, при условие че гарантират, че ефективността на контрола на въпросните изисквания и стандарти е поне равна на проверките на място, извършвани без използването на показатели.
Показателите трябва да са пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка при контрола на даденото или дадените изисквания или стандарти.
6. Проверките на място, свързани с извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, се извършват в рамките на същата календарна година, в която са подадени заявленията за помощ и/или исканията за плащане, или - по отношение на заявленията за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 - по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 72
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място, извършена съгласно настоящия дял, се изготвя доклад за проверка, съставен от компетентния контролен орган или под негова отговорност.
Докладът е подразделен на следните части:
а)
обща част, съдържаща по-специално следната информация:
i)
избрания за проверка на място бенефициер;
ii)
присъстващите лица;
iii)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
б)
част, отразяваща поотделно проверките, извършени по отношение на всеки от актовете и стандартите, и съдържаща по-специално следната информация:
i)
изискванията и стандартите, които са предмет на проверката на място;
ii)
характера и степента на извършените проверки;
iii)
констатациите;
iv)
актовете и стандартите, във връзка с които са открити случаи на неспазване;
в)
оценъчна част, даваща оценка на значимостта на неспазването по отношение на всеки акт и/или стандарт въз основа на критериите „тежест“, „степен“, „продължителност“ и „повторяемост“ в съответствие с член 99, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, с посочване на всички фактори, водещи до увеличение или понижение на намалението, което трябва да се приложи.
Когато разпоредбите във връзка със съответното изискване или стандарт дават известна възможност да не се санкционира констатираното неспазване или когато подпомагането се предоставя съгласно член 17, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, това се посочва в доклада.
2. Параграф 1 се прилага независимо дали въпросният бенефициер е бил избран за проверката на място в съответствие с член 69, проверен на място съгласно законодателството, приложимо към актовете и стандартите в съответствие с член 68, параграф 2, или като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин.
3. Бенефициерът бива информиран за всяко установено неспазване в рамките на три месеца след датата на проверката на място.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран в срока, посочен в първа алинея от настоящия параграф, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването съгласно член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран най-късно до един месец след решението да не се прилага административната санкция, предвидена в посочения член, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването.
4. Без да се засягат конкретни разпоредби, съдържащи се в законодателството, приложимо към изискванията и стандартите, докладът за проверката бива приключен в срок от един месец след проверката на място. Въпреки това този срок може да бъде удължен до три месеца при надлежно обосновани обстоятелства, особено ако това се налага поради химически или физически анализ.
Когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция, докладът за проверката и, при поискване, съответните удостоверителни документи се изпращат или се осигурява пряк достъп до тях на разплащателната агенция или координиращия орган в срок от един месец след приключването на доклада.
Въпреки това, когато в доклада не се съдържат констатации, дадена държава членка може да реши да не изпраща такъв доклад, при условие че на разплащателната агенция или координиращия орган се осигури пряк достъп до него един месец след неговото приключване.
ГЛАВА III
Изчисляване и прилагане на административни санкции
Член 73
Общи принципи
1. Когато повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на различните схеми, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на мерките, посочени в член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, и на плащанията, свързани със схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки гарантират, че установените случаи на неспазване и, когато е приложимо, съответните административни санкции се довеждат до знанието на всички разплащателни агенции, участващи в тези плащания. Това включва случаите, когато неспазването на критериите за допустимост представлява също така неспазване на правилата за кръстосано съответствие и обратното. Когато е приложимо, държавите членки гарантират, че се прилага един размер на намаление.
2. Когато е установен повече от един случай на неспазване по отношение на различни актове или стандарти от една и съща област на кръстосаното съответствие, за целите на определяне на намалението, предвидено в член 39, параграф 1 и член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тези случаи се считат за едно неспазване.
3. Неспазването на стандарт, представляващо също така неспазване на изискване, се счита за едно неспазване. За целите на изчисляване на намаленията, неспазването се счита за част от областта, подчинена на изискването.
4. Административната санкция се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на съответния бенефициер:
а)
в резултат на заявления за помощ или искания за плащане, които той е подал или ще подаде в течение на годината на констатацията; и/или
б)
по заявления за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
По отношение на първа алинея, буква б), съответната сума се разделя на 3 при преструктуриране и конверсия.
5. По отношение на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, процентът на намаление се изчислява в съответствие с глава III от настоящия дял и дял IV, глава II от Делегиран регламент № 640/2014. В този случай, с оглед на пропорционалността, държавите членки могат да приложат този процент на намалението към частта от субсидията, отпусната на допусналия неспазването член на групата.
Член 74
Изчисляване и прилагане на административни санкции при неспазване поради небрежност
1. Когато е установен повече от един случай на неспазване поради небрежност по отношение на различни области на кръстосаното съответствие, процедурата по определяне на намалението, предвидена в член 39, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилага поотделно към всеки случай на неспазване.
Получените в резултат проценти на намаленията се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 5 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Когато се установи повторно неспазване заедно с друго неспазване или друго повторно неспазване, получените в резултат проценти на намаление се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 15 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4.
Член 75
Изчисляване и прилагане на административни санкции при умишлено неспазване
В случаите на умишлено неспазване с извънредно голяма степен, тежест или продължителност, освен санкцията, наложена и изчислена в съответствие с член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, бенефициерът се изключва от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващата календарна година.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 76
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага по отношение на заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане за референтните години или премийните периоди, започващи от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 юли 2014 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 809/2014 DELLA COMMISSIONE
del 17 luglio 2014
recante modalità di applicazione del regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda il sistema integrato di gestione e di controllo, le misure di sviluppo rurale e la condizionalità
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, sul finanziamento, sulla gestione e sul monitoraggio della politica agricola comune e che abroga i regolamenti del Consiglio (CEE) n. 352/78, (CE) n. 165/94, (CE) n. 2799/98, (CE) n. 814/2000, (CE) n. 1290/2005 e (CE) n. 485/2008 (1), in particolare l’articolo 58, paragrafo 4, l’articolo 62, paragrafo 2, lettere da a) a f) e lettera h), l’articolo 63, paragrafo 5, l’articolo 77, paragrafo 8, l’articolo 78, l’articolo 96, paragrafo 4, e l’articolo 101, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 1306/2013 fissa le norme fondamentali riguardanti, fra l’altro, l’obbligo per gli Stati membri di proteggere gli interessi finanziari dell’Unione. Al fine di garantire il buon funzionamento e l’applicazione uniforme del nuovo quadro giuridico stabilito da tale regolamento, la Commissione è stata autorizzata ad adottare talune norme riguardanti i controlli amministrativi e i controlli in loco, la misurazione delle superfici, i casi in cui le domande di aiuto e le domande di pagamento possono essere corrette, l’applicazione e il calcolo delle revoche totali o parziali, il recupero delle somme indebitamente pagate e le sanzioni, l’applicazione e il calcolo delle sanzioni amministrative, i requisiti per la banca dati informatizzata, le domande di aiuto e le domande di pagamento nonché le domande di diritti all’aiuto, ivi compreso il termine ultimo per la presentazione, l’esecuzione di controlli, i trasferimenti di aziende, i pagamenti di anticipi, l’esecuzione dei controlli relativi agli obblighi di condizionalità, il calcolo e l’applicazione delle sanzioni amministrative in materia di condizionalità e le specifiche tecniche necessarie ai fini dell’applicazione uniforme delle norme fondamentali che disciplinano il sistema integrato di gestione e di controllo («sistema integrato») nel settore della condizionalità.
(2)
È opportuno che gli Stati membri adottino le misure necessarie al buon funzionamento del sistema di gestione e di controllo quando più organismi pagatori sono competenti nei confronti dello stesso beneficiario.
(3)
Qualora l’autorità competente non abbia ancora informato il beneficiario degli eventuali errori contenuti nella domanda di aiuto o nella domanda di pagamento né abbia annunciato un controllo in loco, i beneficiari dovrebbero essere autorizzati a ritirare le loro domande di aiuto o domande di pagamento o parti di esse in qualsiasi momento. Essi dovrebbero inoltre essere autorizzati a correggere o adeguare gli errori palesi, che in alcuni casi devono essere riconosciuti dalle autorità nazionali, contenuti nelle domande di aiuto o nelle domande di pagamento o negli eventuali documenti giustificativi.
(4)
Occorrono disposizioni specifiche e dettagliate per garantire un’equa applicazione delle varie riduzioni originate da una o più domande di aiuto o domande di pagamento presentate dallo stesso beneficiario. Si dovrebbe pertanto determinare l’ordine di calcolo delle varie riduzioni possibili per ciascun regime di pagamento diretto o misura di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato.
(5)
Allo scopo di garantire l’applicazione uniforme del principio di buona fede in tutta l’Unione, ove vengano recuperati importi indebitamente erogati, è necessario stabilire le condizioni alle quali il suddetto principio può essere invocato, fatto salvo il trattamento della spesa in questione nel contesto della liquidazione dei conti a norma del regolamento (UE) n. 1306/2013.
(6)
È opportuno stabilire norme che disciplinino gli effetti della cessione di intere aziende che devono rispettare taluni obblighi in forza dei regimi di pagamento diretto o delle misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato.
(7)
Al fine di consentire alla Commissione un efficace monitoraggio del sistema integrato, gli Stati membri dovrebbero comunicarle i dati e le statistiche annuali di controllo. Analogamente, le statistiche dei controlli sulle misure di sviluppo rurale al di fuori del campo di applicazione del sistema integrato, compresi i risultati di tali controlli, dovrebbero essere forniti dagli Stati membri con scadenza annuale. Inoltre la Commissione dovrebbe essere informata, se del caso, delle eventuali misure adottate dagli Stati membri in materia di condizionalità.
(8)
A norma dell’articolo 75 del regolamento (UE) n. 1306/2013, gli Stati membri possono versare anticipi per i pagamenti diretti a determinate condizioni, tra cui il completamento dei controlli amministrativi e dei controlli in loco in relazione all’anno di domanda in questione. L’articolo 8 del regolamento (UE) n. 1307/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (2) prevede che il tasso di adattamento determinato a norma dell’articolo 26 del regolamento (UE) n. 1306/2013 si applichi ai pagamenti diretti superiori a una determinata soglia. Tuttavia, in virtù dell’articolo 26, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1306/2013, la Commissione può, in base ai nuovi elementi in suo possesso, adeguare il tasso di adattamento dei pagamenti diretti fino al 1o dicembre. Di conseguenza, il tasso di adattamento della disciplina finanziaria che può essere applicato può non essere ancora noto al 16 ottobre. Il pagamento a saldo a partire dal 1o dicembre dovrebbe tener conto del tasso di adattamento della disciplina finanziaria applicabile in quel momento.
(9)
È opportuno definire gli orientamenti generali per la semplificazione delle procedure di comunicazione tra i beneficiari e le autorità nazionali. Tali orientamenti dovrebbero prevedere, in particolare, la possibilità di avvalersi dei mezzi elettronici. Si deve peraltro garantire che i dati trasmessi con tali mezzi siano pienamente attendibili e che le procedure pertinenti non comportino alcuna discriminazione tra beneficiari. Per semplificare gli adempimenti amministrativi a carico dei beneficiari e delle autorità nazionali dovrebbe inoltre essere possibile, per le competenti autorità, utilizzare direttamente le informazioni a disposizione delle autorità nazionali, anziché chiedere al beneficiario di fornire tali informazioni per verificare l’ammissibilità di determinati pagamenti.
(10)
Per consentire controlli efficaci negli Stati membri che decidono che tutte le domande di aiuto per i pagamenti diretti e tutte le domande di pagamento per le misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato devono essere oggetto della domanda unica di cui all’articolo 72, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1306/2013, è opportuno disporre che le domande di aiuto o di pagamento che riguardano in qualche modo la superficie siano presentate soltanto una volta all’anno in una domanda unica.
(11)
Gli Stati membri dovrebbero fissare un termine ultimo per la presentazione della domanda unica e/o delle domande di pagamento che, per consentirne il trattamento e i controlli in tempo utile, non dovrebbe essere successivo al 15 maggio. L’Estonia, la Lettonia, la Lituania, la Finlandia e la Svezia, a causa delle particolari condizioni climatiche che caratterizzano questi paesi, dovrebbero tuttavia essere autorizzate a differire il termine ad una data non successiva al 15 giugno. Inoltre, in futuro dovrebbe essere possibile ammettere deroghe caso per caso, ove lo giustifichino le condizioni climatiche in un dato anno.
(12)
Nella domanda unica i beneficiari dovrebbero dichiarare non solo la superficie adibita ad uso agricolo ma anche i propri diritti all’aiuto e comunicare qualsiasi informazione necessaria al fine di accertare l’ammissibilità all’aiuto e/o al sostegno. È tuttavia opportuno consentire agli Stati membri una deroga a taluni obblighi qualora i diritti all’aiuto da attribuire nel corso di un determinato anno non siano stati ancora definitivamente stabiliti.
(13)
Per consentire ai beneficiari di pianificare l’uso del suolo con la massima flessibilità possibile, essi dovrebbero essere autorizzati a modificare la loro domanda unica o domanda di pagamento fino al periodo normalmente previsto per la semina, a condizione che siano rispettati tutti i particolari requisiti inerenti ai vari regimi di aiuto o misure di sostegno e che l’autorità competente non abbia ancora comunicato al beneficiario l’esistenza di errori nella domanda unica o nella domanda di pagamento né i risultati del controllo in loco che hanno evidenziato errori in relazione alla parte della domanda interessata dalla modifica. Dopo che tali modifiche sono state apportate, dovrebbe essere lasciata la possibilità di adeguare i relativi documenti giustificativi o contratti da presentare a corredo della domanda.
(14)
Poiché sono responsabili della presentazione di una domanda di aiuto o domanda di pagamento corretta, i beneficiari dovrebbero apportare, se del caso, le necessarie correzioni e modifiche al modulo prestabilito.
(15)
In caso di domande di aiuto per i regimi di aiuto per superficie e/o di domande di pagamento per le misure di sostegno connesse alla superficie, dovrebbe essere fornito al beneficiario un modulo prestabilito in formato elettronico e il corrispondente materiale grafico attraverso un’applicazione software basata su un sistema d’informazione geografica (SIG) (di seguito «domanda di aiuto basata su strumenti geospaziali»). I moduli per le domande di aiuto basate su strumenti geospaziali contribuiranno a prevenire gli errori dei beneficiari all’atto di dichiarare le loro superfici agricole e renderanno più efficienti i controlli amministrativi incrociati. Inoltre, le informazioni spaziali più accurate fornite tramite i moduli per le domande di aiuto basate su strumenti geospaziali forniranno dati più affidabili ai fini del monitoraggio e della valutazione. È pertanto opportuno stabilire che, a partire da una determinata data, tutte le domande di aiuto e/o le domande di pagamento di questo tipo debbano essere presentate tramite il modulo elettronico di domanda di aiuto basata su strumenti geospaziali. Tuttavia, qualora i beneficiari non siano in grado di utilizzare tale modulo, l’autorità competente dovrebbe fornire loro un’alternativa affinché possano presentare una domanda di aiuto e/o di pagamento. L’autorità competente dovrebbe in ogni caso assicurare che le superfici dichiarate siano digitalizzate.
(16)
È opportuno che le informazioni specifiche relative alla produzione di canapa, al sostegno accoppiato volontario o al pagamento specifico per il cotone siano fornite insieme alla domanda unica o, ove appropriato vista la natura delle informazioni, ad una data ulteriore. Si dovrebbe inoltre disporre che nel modulo di domanda unica siano dichiarate anche le superfici per le quali non viene richiesto alcun aiuto. Poiché è importante disporre di informazioni dettagliate per determinati tipi di uso di una superficie, le informazioni su tali tipi di usi dovrebbero essere dichiarate separatamente, mentre le altre possono essere dichiarate nella stessa rubrica.
(17)
Nei casi in cui siano tenuti ad avere un’area di interesse ecologico nella superficie agricola ai fini dell’ammissibilità al pagamento per le pratiche agricole benefiche per il clima e l’ambiente di cui all’articolo 43 del regolamento (UE) n. 1307/2013 («pagamento di inverdimento»), i beneficiari dovrebbero dichiarare l’area di interesse ecologico nelle domande di aiuto per i regimi di aiuto per superficie. Qualora una parte degli obblighi inerenti alle aree di interesse ecologico sia attuata a livello regionale o collettivamente, la dichiarazione delle aree di interesse ecologico dovrebbe essere integrata con una dichiarazione separata delle aree di interesse ecologico attuate a livello regionale o collettivamente.
(18)
Al fine di consentire un monitoraggio e un controllo efficaci, la domanda di partecipazione al regime per i piccoli agricoltori dovrebbe contenere un riferimento alla domanda unica presentata dallo stesso beneficiario. Per consentire controlli efficaci del rispetto delle condizioni speciali del regime per i piccoli agricoltori, tutte le informazioni necessarie dovrebbero essere fornite tramite la procedura semplificata di cui all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013. È inoltre opportuno chiarire che i beneficiari che decidono di ritirarsi dal regime per i piccoli agricoltori hanno l’obbligo di informare l’autorità competente in tempo utile per consentire una transizione armoniosa ai pagamenti previsti dai titoli III e IV del regolamento (UE) n. 1307/2013.
(19)
Per consentire lo svolgimento dei controlli relativi agli obblighi di condizionalità, è opportuno che presentino una domanda di aiuto anche i beneficiari che dispongono di una superficie agricola, ma che non chiedono alcun aiuto e/o sostegno oggetto della domanda unica. È tuttavia opportuno permettere agli Stati membri di dispensare i beneficiari da tale obbligo qualora le autorità già dispongano delle informazioni in questione.
(20)
Al fine di semplificare l’iter della domanda e in conformità all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013, gli Stati membri dovrebbero, per quanto possibile, fornire al beneficiario moduli prestabiliti contenenti le informazioni necessarie per consentirgli di presentare una domanda di aiuto o di pagamento corretta. È opportuno che il modulo prestabilito sia elaborato in modo che il beneficiario debba soltanto confermare l’assenza di modifiche rispetto alla domanda di aiuto e/o di pagamento presentata nell’anno precedente.
(21)
È opportuno stabilire disposizioni comuni relative ai dati da includere nelle domande di aiuto per animali o nelle domande di pagamento qualora uno Stato membro opti per il sostegno accoppiato facoltativo connesso agli animali o per misure di sviluppo rurale.
(22)
A norma dell’articolo 53, paragrafo 4, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014 della Commissione (3), i pagamenti nell’ambito del sostegno accoppiato facoltativo connesso agli animali o di misure di sviluppo rurale possono essere effettuati solo per gli animali adeguatamente identificati e registrati in conformità al regolamento (CE) n. 1760/2000 del Parlamento europeo e del Consiglio (4) o al regolamento (CE) n. 21/2004 del Consiglio (5). I beneficiari che presentano domande di aiuto o domande di pagamento a titolo dei regimi di aiuto o delle misure di sostegno considerati dovrebbero pertanto poter accedere in tempo utile alle informazioni pertinenti.
(23)
La puntualità nella presentazione delle domande di diritti all’aiuto da parte dei beneficiari è essenziale per consentire agli Stati membri di stabilire tali diritti. È pertanto opportuno fissare il termine ultimo per la presentazione delle domande.
(24)
È opportuno stabilire norme applicabili alle situazioni in cui sono stati assegnati diritti all’aiuto indebiti, in particolare a seguito di un dichiarazione in eccesso, o in cui il valore dei diritti assegnati è stato fissato a un livello inesatto, ad esempio perché quest’ultimo era stato calcolato sulla base di un importo di riferimento errato. È opportuno precisare che qualsiasi rettifica del numero e/o del valore dei diritti all’aiuto non dovrebbe portare sistematicamente al ricalcolo dei rimanenti diritti all’aiuto. In alcuni casi i diritti all’aiuto indebitamente assegnati corrispondono a importi estremamente ridotti e il loro recupero comporta notevoli costi e oneri amministrativi. A fini di semplificazione e per raggiungere un equilibrio tra i costi e gli oneri amministrativi, da un lato, e l’importo da recuperare, dall’altro lato, dovrebbe essere fissato un importo minimo al di sotto del quale non è necessario effettuare alcun recupero.
(25)
Il rispetto delle disposizioni relative ai regimi di aiuto e alle misure di sostegno gestiti nell’ambito del sistema integrato dovrebbe essere controllato in modo efficace. A tal fine, e per ottenere un livello di controllo armonizzato in tutti gli Stati membri, è necessario determinare dettagliatamente i criteri e le modalità tecniche di esecuzione dei controlli amministrativi e dei controlli in loco vertenti sui criteri di ammissibilità, sugli impegni e sugli altri obblighi stabiliti per i regimi di pagamenti diretti, le misure di sviluppo rurale e la condizionalità.
(26)
È opportuno chiarire che, qualora la fotointerpretazione effettuata ad esempio durante i controlli in loco o nell’ambito dell’aggiornamento del sistema di identificazione delle parcelle agricole non fornisca risultati conclusivi, è opportuno svolgere controlli sul campo.
(27)
Il preavviso in merito ai controlli in loco relativi all’ammissibilità o alla condizionalità dovrebbe essere consentito unicamente qualora esso non rischi di compromettere i controlli e, in ogni caso, dovrebbero essere fissati termini adeguati. Inoltre, qualora disposizioni settoriali specifiche per gli atti o le norme relativi alla condizionalità prevedano controlli in loco senza preavviso, tali disposizioni devono essere rispettate.
(28)
È opportuno prevedere che gli Stati membri debbano combinare i vari controlli, ove necessario. Tuttavia, per alcune misure di sostegno i controlli in loco dovrebbero essere ripartiti nel corso dell’anno per poter verificare il rispetto degli impegni. La durata di un controllo in loco dovrebbe essere limitata al minimo indispensabile. Tuttavia, se i criteri di ammissibilità, gli impegni o gli obblighi sono connessi ad un determinato periodo di tempo, un controllo in loco può richiedere ulteriori visite presso un beneficiario a una data successiva. Per tali casi è opportuno precisare che l’arco di tempo dei controlli in loco nonché il numero delle visite devono essere limitati al minimo indispensabile.
(29)
È opportuno garantire che sia dato l’opportuno seguito ai casi di inadempienza constatati e che questi siano presi in considerazione per la concessione dei pagamenti. In tale contesto, quando si verifica il rispetto delle condizioni di ammissibilità, si dovrebbe tener conto anche delle eventuali inadempienze segnalate da organismi, servizi od organizzazioni diversi da quelli direttamente responsabili dei controlli. Inoltre, gli Stati membri dovrebbero garantire che le risultanze degli accertamenti effettuati nell’ambito dei controlli di conformità ai criteri di ammissibilità, agli impegni e agli altri obblighi siano oggetto di una comunicazione incrociata tra le autorità competenti responsabili della concessione dei pagamenti. Questo principio dovrebbe essere esteso a tutti gli accertamenti effettuati dalle autorità di certificazione pubbliche o private nei confronti dei beneficiari che hanno scelto di ottemperare ai propri obblighi di inverdimento attraverso pratiche di equivalenza coperte da un sistema di certificazione, che dovrebbe essere comunicato all’autorità responsabile della concessione del pagamento di inverdimento. Infine, qualora i controlli relativi alle misure di sviluppo rurale riguardino anche le pratiche equivalenti, i risultati di tali controlli dovrebbero essere oggetto di una comunicazione incrociata affinché siano presi in considerazione nella successiva valutazione di ammissibilità per il ricevimento di pagamenti di inverdimento.
(30)
Ai fini di un rilevamento efficace delle inadempienze nel corso dei controlli amministrativi è opportuno stabilire disposizioni, in particolare per quanto concerne il contenuto dei controlli incrociati. Si dovrebbe dare seguito a eventuali inadempienze con procedure adeguate.
(31)
Per semplificazione, se la stessa parcella di riferimento è oggetto di una domanda di aiuto o di una domanda di pagamento presentata da due o più beneficiari che chiedono l’aiuto e/o il sostegno in virtù dello stesso regime di aiuto o della stessa misura di sostegno e se la superficie dichiarata in eccesso o sovrapposta rientra nella tolleranza definita per la misurazione delle parcelle agricole, è opportuno autorizzare gli Stati membri ad applicare una riduzione proporzionale delle superfici in oggetto. È tuttavia opportuno dare ai beneficiari la facoltà di ricorrere contro tali decisioni.
(32)
È opportuno determinare il numero minimo di beneficiari da sottoporre a controllo in loco nell’ambito dei vari regimi di aiuto e delle misure di sostegno.
(33)
Il campione di controllo per i controlli in loco dei regimi di aiuto per superficie dovrebbe essere costituito in base ad un metodo di campionamento stratificato al fine di contenere l’onere amministrativo entro limiti proporzionati e il numero dei beneficiari da sottoporre a controllo in loco a un livello ragionevole. Il metodo di campionamento stratificato dovrebbe comprendere una parte casuale in modo da ottenere un tasso di errore rappresentativo. Tuttavia, per quanto riguarda i controlli in loco relativi al pagamento per l’inverdimento, ai regimi di aiuti per animale o alle misure di sviluppo rurale, il campione dovrebbe essere selezionato in parte sulla base di un’analisi dei rischi. L’autorità competente dovrebbe stabilire i fattori di rischio per le superfici in cui il rischio di errori è più elevato. Per garantire la pertinenza e l’efficacia delle analisi dei rischi è opportuno che l’efficienza dei criteri di rischio sia valutata e aggiornata su base annua tenendo conto della rilevanza di ciascun criterio di rischio, confrontando i risultati relativi a campioni selezionati a caso e in base al rischio e considerando la situazione specifica dello Stato membro e la natura dell’inadempienza.
(34)
In alcuni casi è opportuno effettuare controlli in loco prima che tutte le domande siano pervenute. Gli Stati membri dovrebbero pertanto essere autorizzati ad effettuare una selezione parziale del campione di controllo prima della fine del periodo di presentazione delle domande.
(35)
Per garantire controlli in loco efficaci è importante che il personale incaricato di effettuarli sia a conoscenza dei motivi che hanno determinato la scelta dei beneficiari da controllare. È opportuno che gli Stati membri tengano un registro contenente queste informazioni.
(36)
Inadempienze significative riscontrate durante i controlli in loco dovrebbero imporre un livello più elevato di controlli nell’anno successivo al fine di raggiungere un livello accettabile di affidabilità quanto all’esattezza delle domande di aiuto e delle domande di pagamento in questione.
(37)
È necessario stabilire le condizioni alle quali si può considerare giustificata una riduzione del livello minimo dei controlli in loco per taluni regimi di aiuto e talune misure di sostegno sulla base di un buon funzionamento del sistema di gestione e di controllo e di tassi di errore che restano ad un livello accettabile.
(38)
Al fine di garantire un adeguato monitoraggio e un controllo efficace, i controlli in loco dei regimi di aiuto per superficie e delle misure di sviluppo rurale dovrebbero riguardare tutte le parcelle agricole dichiarate. Per talune misure di sviluppo rurale il controllo in loco dovrebbe coprire anche i terreni non agricoli. Al fine di agevolare l’attuazione del sistema integrato, dovrebbe essere consentito di limitare la vera e propria misurazione delle parcelle agricole a un campione casuale del 50 % delle parcelle agricole dichiarate. I risultati delle misurazioni a campione dovrebbero essere estrapolati al resto della popolazione o le misurazioni dovrebbero essere estese a tutte le parcelle agricole dichiarate.
(39)
È opportuno stabilire le norme riguardanti gli elementi dei controlli in loco, la verifica delle condizioni di ammissibilità, i metodi di misurazione delle superfici e gli strumenti di misurazione che gli Stati membri sono tenuti ad utilizzare ai fini dei controlli in loco per garantire una qualità della misurazione equivalente a quella richiesta dalle norme tecniche elaborate a livello dell’Unione.
(40)
È opportuno stabilire le condizioni per l’esecuzione dei controlli in loco mediante telerilevamento, prevedendo che, qualora la fotointerpretazione non fornisca risultati abbastanza chiari, si debba comunque ricorrere ai controlli sul campo. A causa di condizioni meteorologiche avverse, ad esempio, potrebbe accadere che non per tutte le parcelle siano disponibili immagini di qualità sufficiente per verificare tutte le condizioni di ammissibilità o effettuare la misurazione della superficie. In questi casi il controllo in loco dovrebbe essere svolto o integrato con mezzi tradizionali. È inoltre opportuno esigere che la verifica della conformità con tutti i criteri di ammissibilità, gli impegni e gli altri obblighi sia effettuata allo stesso livello di accuratezza di un controllo in loco svolto con mezzi tradizionali.
(41)
Per consentire alle autorità nazionali e alle autorità competenti dell’Unione di dare un seguito ai controlli in loco effettuati, i dati pertinenti dovrebbero essere registrati in una relazione di controllo. Il beneficiario o un suo rappresentante dovrebbe avere la possibilità di firmare la relazione. Tuttavia, nel caso di controlli in loco eseguiti mediante telerilevamento, è opportuno autorizzare gli Stati membri a prevedere tale possibilità soltanto se i controlli evidenziano inadempienze. A prescindere dal genere di controllo in loco effettuato, il beneficiario dovrebbe ricevere una copia della relazione qualora siano riscontrate inadempienze.
(42)
Specifiche disposizioni in materia di controllo sono state adottate sulla base del regolamento (CE) n. 1082/2003 della Commissione (6). Ogni volta che vengono effettuati controlli ai sensi del suddetto regolamento, i risultati dovrebbero essere inclusi nella relazione di controllo ai fini del sistema integrato.
(43)
Per quanto riguarda gli Stati membri che optano per l’applicazione di un regime di aiuto per animale o di una misura di sostegno connessa agli animali, il calendario e il contenuto minimo dei controlli in loco dovrebbero essere specificati con riguardo all’aiuto o al sostegno chiesti nell’ambito di tali regimi di aiuto o misure di sostegno. È essenziale effettuare tali controlli in loco al fine di verificare in modo efficace l’esattezza delle dichiarazioni effettuate nelle domande di aiuto o di pagamento e nelle comunicazioni alla banca dati informatizzata degli animali. I controlli in loco relativi ai regimi di aiuto per animale o alle misure di sostegno connesse agli animali dovrebbero includere in particolare la verifica del rispetto delle condizioni di ammissibilità, l’esattezza dei dati contenuti nel registro e, se del caso, i passaporti.
(44)
Per consentire alle autorità nazionali competenti e alle autorità competenti dell’Unione di dare un seguito ai controlli in loco effettuati, i dati pertinenti dovrebbero essere registrati in una relazione di controllo. Il beneficiario o un suo rappresentante dovrebbe avere la possibilità di firmare la relazione durante il controllo. A prescindere dal genere di controllo in loco effettuato, il beneficiario dovrebbe ricevere una copia della relazione qualora siano riscontrate inadempienze.
(45)
Ai fini dell’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, è opportuno fissare le norme per l’attuazione del sistema che deve essere utilizzato dagli Stati membri per la verifica del tenore di tetraidrocannabinolo nella canapa.
(46)
A tal fine è necessario prevedere un periodo in cui non si possa procedere alla raccolta della canapa destinata alla produzione di fibre dopo la fioritura per consentire l’efficace esecuzione dei controlli imposti per questo tipo di coltura.
(47)
Occorrono regole più particolareggiate per l’organizzazione dei controlli amministrativi e dei controlli in loco e per il calcolo delle sanzioni amministrative per quanto riguarda le misure di sviluppo rurale che non rientrano nell’ambito del sistema integrato.
(48)
Date le particolari caratteristiche di tali misure, i controlli amministrativi dovrebbero verificare la conformità con il diritto unionale o il diritto nazionale e con il pertinente programma di sviluppo rurale e vertere su tutti i criteri di ammissibilità, sugli impegni e sugli obblighi che possono essere verificati da tali controlli. Per verificare la realizzazione di operazioni di investimento, i controlli amministrativi dovrebbero di norma comprendere anche una visita sul luogo dell’operazione sovvenzionata o del relativo investimento.
(49)
I controlli in loco dovrebbero essere organizzati sulla base di campioni casuali e di campioni basati sul rischio. La proporzione del campione casuale dovrebbe essere sufficientemente elevata da ottenere un tasso di errore rappresentativo.
(50)
Al fine di garantire controlli sufficienti, è necessario definire un livello di controllo minimo per i controlli in loco. Tale livello dovrebbe essere aumentato qualora i controlli rivelino inadempienze significative. Allo stesso modo, gli Stati membri dovrebbero essere in grado di ridurre il livello quando i tassi di errore sono al di sotto della soglia di rilevanza e i sistemi di gestione e di controllo funzionano correttamente.
(51)
È necessario definire il contenuto dei controlli in loco al fine di garantire la loro applicazione uniforme.
(52)
È opportuno svolgere controlli ex post sulle operazioni di investimento per verificare il rispetto del requisito di stabilità di cui all’articolo 71 del regolamento (UE) n. 1303/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (7). Si dovrebbero precisare la base e il contenuto di tali controlli.
(53)
L’esperienza ha dimostrato che sono necessarie disposizioni di controllo specifiche per determinate misure di sviluppo rurale e per le spese relative all’assistenza tecnica su iniziativa degli Stati membri.
(54)
A norma del regolamento (UE) n. 1306/2013, non possono essere applicate sanzioni amministrative nei casi in cui l’inadempienza sia di scarsa rilevanza, anche se espressa sotto forma di una soglia. È opportuno stabilire norme relative a determinate misure di sviluppo rurale per definire le inadempienze di scarsa rilevanza, compresa la fissazione di una soglia quantitativa espressa in percentuale dell’importo ammissibile del sostegno. È opportuno definire tale soglia, al di sopra della quale si dovrebbe applicare una sanzione amministrativa proporzionata.
(55)
Per sorvegliare l’adempimento dei diversi obblighi di condizionalità è necessario istituire un sistema di controllo e predisporre adeguate sanzioni amministrative. A questo scopo le varie autorità degli Stati membri sono tenute a comunicare informazioni, segnatamente sulle domande di aiuto, sui campioni di controllo e sui risultati dei controlli in loco. È opportuno definire i principali elementi di tale sistema.
(56)
Il regolamento (UE) n. 1306/2013 introduce obblighi di condizionalità per i beneficiari che ricevono pagamenti diretti ai sensi del regolamento (UE) n. 1307/2013, sostegno nel settore vitivinicolo ai sensi degli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (8), e i premi annuali previsti dall’articolo 21, paragrafo 1, lettere a) e b), dagli articoli da 28 a 31, 33 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (9), e prevede un sistema di riduzioni ed esclusioni nel caso in cui tali obblighi non siano rispettati. È opportuno definire le modalità di applicazione di detto sistema.
(57)
I controlli di condizionalità possono essere ultimati prima o dopo il ricevimento dei pagamenti e dei premi annuali di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013. In particolare, se tali controlli non possono essere ultimati prima del ricevimento dei suddetti pagamenti e premi annuali, l’importo che deve essere versato dal beneficiario a seguito di una sanzione amministrativa dovrebbe essere recuperato in conformità al presente regolamento o tramite compensazione.
(58)
È opportuno stabilire le norme concernenti le autorità degli Stati membri responsabili del sistema di controllo relativo agli obblighi di condizionalità.
(59)
Si dovrebbe stabilire la percentuale minima di controlli riguardanti il rispetto degli obblighi di condizionalità. Detta percentuale dovrebbe essere fissata almeno all’1 % del numero totale di beneficiari di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013 che rientrano nella sfera di competenza di ciascuna autorità di controllo, selezionati sulla base di un’adeguata analisi dei rischi.
(60)
Ai fini del calcolo del campione di controllo, nel caso specifico di un’associazione di persone di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013 gli Stati membri dovrebbero disporre di una certa flessibilità nel decidere se considerare l’associazione nel suo complesso o ciascuno dei suoi soci a titolo individuale.
(61)
È opportuno che gli Stati membri abbiano la possibilità di raggiungere la percentuale minima di controlli a livello di ciascuna autorità di controllo competente, a livello dell’organismo pagatore, a livello di un atto o di una norma determinati o anche a livello di un gruppo di atti o di norme.
(62)
Ove la normativa specifica applicabile agli atti o alle norme preveda già percentuali minime di controlli, gli Stati membri dovrebbero rispettare tali percentuali. È tuttavia opportuno permettere agli Stati membri di applicare una percentuale di controllo unica per i controlli in loco relativi alla condizionalità. Ove gli Stati membri scelgano questa opzione, le eventuali inadempienze constatate nel corso di controlli in loco effettuati in virtù della normativa settoriale dovrebbero essere menzionate nella relazione di controllo e successivamente verificate nell’ambito della condizionalità.
(63)
A fini di semplificazione, per quanto riguarda gli obblighi di condizionalità in relazione alla direttiva 96/22/CE del Consiglio (10) è opportuno che l’applicazione di un livello di campionamento specifico dei piani di monitoraggio sia considerata atta a soddisfare il requisito della percentuale minima stabilito dal presente regolamento.
(64)
Gli Stati membri dovrebbero disporre della flessibilità necessaria per raggiungere la percentuale minima di controlli utilizzando i risultati di altri controlli in loco o sostituendo i beneficiari.
(65)
Al fine di evitare un allentamento del sistema di controllo, in particolare per quanto riguarda il campionamento per i controlli in loco della condizionalità, i controlli di verifica effettuati in riferimento alla norma «de minimis» di cui all’articolo 97, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013 non dovrebbero essere presi in considerazione nel calcolo del campione minimo di controllo della condizionalità.
(66)
La constatazione di un livello significativo di inadempienze in relazione alla condizionalità dovrebbe portare a un aumento del numero di controlli in loco durante l’anno successivo al fine di raggiungere un livello accettabile di affidabilità quanto all’esattezza delle domande di aiuto in questione. I controlli aggiuntivi dovrebbero riguardare gli atti o le norme in questione.
(67)
Per quanto riguarda l’applicazione della norma de minimis, conformemente all’articolo 97, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013, è importante stabilire la percentuale di beneficiari da sottoporre a controlli al fine di verificare che sia stato posto rimedio alle inadempienze accertate.
(68)
Il campione di controllo per la verifica della condizionalità dovrebbe essere selezionato in parte sulla base di un’analisi dei rischi e in parte in modo casuale. I fattori di rischio pertinenti dovrebbero essere stabiliti dall’autorità competente, poiché essa si trova nella posizione migliore per compiere tale scelta. Per garantire la pertinenza e l’efficacia delle analisi dei rischi è opportuno che la loro efficienza sia valutata e aggiornata su base annua tenendo conto della rilevanza di ciascun fattore di rischio, confrontando i risultati relativi a campioni selezionati a caso e in base al rischio e considerando la situazione specifica dello Stato membro.
(69)
È possibile migliorare il campionamento ai fini dei controlli in loco relativi alla condizionalità consentendo agli Stati membri di tener conto dell’analisi dei rischi concernente la partecipazione dei beneficiari al sistema di consulenza aziendale di cui all’articolo 12 del regolamento (UE) n. 1306/2013 nonché ai sistemi di certificazione pertinenti. Tuttavia, se si tiene conto di tale partecipazione, si dovrebbe dimostrare che i beneficiari che partecipano a tali sistemi rappresentano un rischio inferiore rispetto a quelli che non vi partecipano.
(70)
In alcuni casi è opportuno effettuare controlli in loco relativi alla condizionalità prima che tutte le domande siano pervenute. Gli Stati membri dovrebbero pertanto essere autorizzati ad effettuare una selezione parziale del campione di controllo prima della fine del periodo di presentazione delle domande.
(71)
Come norma generale, il campione di controllo per la verifica della condizionalità dovrebbe essere selezionato dall’insieme della popolazione di beneficiari di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013 e dei quali l’autorità di controllo competente è responsabile. In deroga a tale disposizione, i campioni possono essere selezionati separatamente da ciascuna delle tre categorie di beneficiari. Gli Stati membri dovrebbero essere autorizzati a costituire il campione di controllo sulla base dei campioni di beneficiari selezionati per i controlli in loco vertenti sui criteri di ammissibilità. Anche una combinazione delle procedure dovrebbe essere autorizzata soltanto nella misura in cui renda più efficace il sistema di controllo.
(72)
Qualora per i controlli in loco sia selezionata un’associazione di persone di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013, è opportuno garantire che tutti i suoi soci siano sottoposti a verifica per quanto riguarda il rispetto dei criteri e delle norme pertinenti.
(73)
I controlli in loco relativi alla condizionalità richiedono in generale più ispezioni nella stessa azienda. Al fine di ridurre l’onere costituito dai controlli sia per i beneficiari che per le amministrazioni, dovrebbe essere possibile limitare tali controlli a una sola ispezione. È opportuno precisare il momento in cui tale ispezione deve essere effettuata. Parallelamente, gli Stati membri dovrebbero provvedere affinché sia effettuato nel corso dello stesso anno civile un controllo effettivo e rappresentativo dei criteri e delle norme.
(74)
La limitazione dei controlli in loco a un campione costituito da almeno la metà delle parcelle interessate non dovrebbe comportare una riduzione proporzionale della pertinente sanzione eventuale.
(75)
Al fine di semplificare i controlli in loco relativi alla condizionalità e sfruttare al meglio le capacità di controllo esistenti, dovrebbe essere possibile, quando l’efficacia dei controlli è almeno equivalente a quella delle verifiche tramite controllo in loco, la sostituzione dei controlli nell’azienda con controlli amministrativi.
(76)
Gli Stati membri dovrebbero inoltre avere la possibilità di utilizzare, ai fini dei controlli in loco relativi alla condizionalità, indicatori oggettivi specifici di taluni criteri o talune norme. Tali indicatori dovrebbero tuttavia avere un legame diretto con i criteri o le norme che rappresentano e includere tutti gli elementi che devono essere controllati.
(77)
I controlli in loco dovrebbero essere effettuati nel corso dell’anno civile in cui sono state presentate le corrispondenti domande di aiuto e domande di pagamento. Per quanto riguarda i richiedenti dei regimi di sostegno nel settore vitivinicolo di cui agli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013, i relativi controlli dovrebbero essere effettuati in qualsiasi momento durante il periodo indicato all’articolo 97, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1306/2013.
(78)
Occorre stabilire le norme per la stesura di relazioni di controllo specifiche e circostanziate in materia di condizionalità. Gli ispettori specializzati che intervengono sul campo dovrebbero segnalare ogni accertamento e precisarne la gravità, affinché l’organismo pagatore possa fissare le conseguenti riduzioni o, se del caso, decidere l’esclusione dell’interessato dal beneficio dei pagamenti e dei premi annuali di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013.
(79)
Per garantire controlli in loco efficaci è importante che il personale incaricato di effettuarli sia a conoscenza dei motivi per cui il beneficiario è stato scelto per il controllo in loco. È opportuno che gli Stati membri tengano un registro contenente queste informazioni.
(80)
Tutti gli organismi pagatori competenti per la gestione dei vari pagamenti soggetti alla condizionalità dovrebbero essere informati dei risultati dei controlli effettuati sulla condizionalità, affinché siano applicate le opportune riduzioni qualora gli accertamenti lo giustifichino.
(81)
I beneficiari dovrebbero essere informati in merito ad eventuali inadempienze identificate a seguito di un controllo in loco. È opportuno fissare un termine entro il quale i beneficiari dovrebbero ricevere questa informazione. Tuttavia, il superamento di tale termine non dovrebbe dare la possibilità ai beneficiari interessati di evitare le conseguenze di un’inadempienza rilevata.
(82)
Per quanto riguarda la norma «de minimis» o il sistema di allerta precoce di cui rispettivamente all’articolo 97, paragrafo 3, e all’articolo 99, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1306/2013, è opportuno chiarire che l’obbligo di informare il beneficiario delle misure correttive non si applica qualora il beneficiario abbia già preso misure immediate.
(83)
È opportuno stabilire i requisiti relativi alle modalità con cui porre rimedio al le inadempienze per le situazioni in cui uno Stato membro decida di non applicare alcuna sanzione amministrativa secondo quanto previsto all’articolo 97, paragrafo 3, e all’articolo 99, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1306/2013.
(84)
Al fine di migliorare la comunicazione tra le parti che partecipano al controllo, è opportuno disporre che i pertinenti documenti giustificativi siano trasmessi o resi accessibili all’organismo pagatore o all’autorità di coordinamento su richiesta.
(85)
La sanzione amministrativa dovrebbe essere applicata all’importo totale dei pagamenti elencati all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013, concessi o da concedere al beneficiario, in relazione alle pertinenti domande di aiuto o domande di pagamento presentate nel corso dell’anno civile dell’accertamento. Per quanto riguarda in particolare i richiedenti delle misure previste dai regimi di sostegno nel settore vitivinicolo di cui agli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013, la sanzione amministrativa dovrebbe essere applicata all’importo totale percepito in applicazione dei regimi di sostegno previsti dai suddetti articoli. Per quanto riguarda la misura relativa alla ristrutturazione e alla riconversione, l’importo complessivo dovrebbe essere diviso per tre.
(86)
Nel caso di un’associazione di persone di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013, la riduzione dovuta a inadempienze da parte di un socio dovrebbe essere calcolata in base alle pertinenti disposizioni in materia di condizionalità. L’applicazione della percentuale di riduzione risultante dovrebbe tener conto del fatto che gli obblighi di condizionalità sono individuali e dovrebbe rispettare il principio di proporzionalità. Tuttavia è opportuno lasciare agli Stati membri la facoltà di decidere se tale riduzione debba essere applicata all’associazione o soltanto ai soci inadempienti.
(87)
È opportuno stabilire norme procedurali e tecniche dettagliate concernenti il calcolo e l’applicazione delle sanzioni amministrative relative agli obblighi di condizionalità.
(88)
Le riduzioni e le esclusioni dovrebbero essere graduate in funzione della gravità dell’inadempienza commessa e contemplare l’esclusione totale del beneficiario da tutti i pagamenti di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013 per l’anno civile successivo.
(89)
Il comitato per i pagamenti diretti e il comitato per lo sviluppo rurale non hanno emesso un parere entro il termine stabilito dal loro presidente,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
TITOLO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Campo di applicazione
Il presente regolamento stabilisce le modalità di applicazione del regolamento (UE) n. 1306/2013 per quanto riguarda:
a)
le comunicazioni che gli Stati membri devono effettuare alla Commissione in conformità ai loro obblighi di tutelare gli interessi finanziari dell’Unione;
b)
i controlli amministrativi e in loco che devono essere svolti dagli Stati membri per quanto riguarda il rispetto di criteri di ammissibilità, impegni e altri obblighi;
c)
il livello minimo dei controlli in loco nonché l’obbligo di aumentare tale livello o la possibilità di ridurlo;
d)
la comunicazione di relazioni relative alle verifiche e ai controlli svolti e dei relativi risultati;
e)
le autorità competenti per l’esecuzione dei controlli di conformità nonché il contenuto di tali controlli;
f)
le misure di controllo specifiche e i metodi per la determinazione del tenore di tetraidrocannabinolo nella canapa;
g)
l’istituzione e il funzionamento di un sistema di controllo delle organizzazioni interprofessionali riconosciute ai fini del pagamento specifico per il cotone;
h)
i casi in cui le domande di aiuto e le domande di pagamento o qualsiasi altra comunicazione, domanda o richiesta possono essere corrette e adattate dopo la loro presentazione;
i)
l’applicazione e il calcolo della revoca parziale o totale dei pagamenti;
j)
il recupero degli importi indebitamente erogati e le relative sanzioni nonché il recupero dei diritti all’aiuto indebitamente assegnati e l’applicazione degli interessi;
k)
l’applicazione e il calcolo delle sanzioni amministrative;
l)
la definizione delle inadempienze di scarsa rilevanza;
m)
le domande di aiuto e le domande di pagamento, nonché le domande di diritti all’aiuto, compreso l’ultimo giorno utile per la presentazione delle domande, le prescrizioni in merito alle indicazioni minime che devono figurare nelle domande, le disposizioni per la modifica o il ritiro delle domande di aiuto, l’esenzione dall’obbligo di presentare una domanda di aiuto e le disposizioni che consentono agli Stati membri di seguire procedure semplificate;
n)
lo svolgimento dei controlli volti a verificare l’adempimento degli obblighi nonché l’esattezza e la completezza dei dati contenuti nelle domande di aiuto o di pagamento, comprese norme sulle tolleranze delle misurazioni per i controlli in loco;
o)
le specifiche tecniche necessarie ai fini dell’attuazione uniforme del titolo V, capo II, del regolamento (CE) n. 1306/2013;
p)
la cessione di aziende;
q)
il pagamento di anticipi;
r)
lo svolgimento dei controlli relativi agli obblighi di condizionalità, tenendo conto della partecipazione degli agricoltori al sistema di consulenza aziendale e a un sistema di certificazione;
s)
il calcolo e l’applicazione delle sanzioni amministrative nei confronti degli obblighi di condizionalità, anche per quanto riguarda i beneficiari costituiti da un’associazione di persone.
Articolo 2
Scambio di informazioni in materia di domande di aiuto, domande di sostegno, domande di pagamento e altre dichiarazioni
1. Ai fini della corretta gestione dei regimi di aiuti e delle misure di sostegno e ove, all’interno di uno Stato membro, più di un organismo pagatore sia responsabile per la gestione dei pagamenti diretti e delle misure di sviluppo rurale nei riguardi dello stesso beneficiario, lo Stato membro interessato adotta le misure idonee ad assicurare, se del caso, che le informazioni richieste nelle domande di aiuto, nelle domande di sostegno, nelle domande di pagamento o in altre dichiarazioni siano messe a disposizione di tutti gli organismi pagatori interessati.
2. Se i controlli non sono effettuati dall’organismo pagatore responsabile, lo Stato membro interessato provvede a che tale organismo riceva informazioni sufficienti sui controlli eseguiti e sui relativi risultati. Spetta all’organismo pagatore definire le informazioni che gli sono necessarie.
Articolo 3
Ritiro di domande di aiuto, domande di sostegno, domande di pagamento e altre dichiarazioni
1. Una domanda di aiuto, una domanda di sostegno, una domanda di pagamento o un’altra dichiarazione può essere ritirata, in tutto o in parte, in qualsiasi momento per iscritto. Tale ritiro è registrato dall’autorità competente.
Uno Stato membro che si avvale delle possibilità previste all’articolo 21, paragrafo 3, può disporre che la comunicazione alla banca dati informatizzata degli animali di un animale che non si trova più nell’azienda possa sostituire il ritiro scritto.
2. Se l’autorità competente ha già informato il beneficiario che sono state riscontrate inadempienze nei documenti di cui al paragrafo 1 o se l’autorità competente gli ha comunicato la sua intenzione di svolgere un controllo in loco o se da un controllo in loco emergono inadempienze, non sono autorizzati ritiri con riguardo alle parti di tali documenti che presentano inadempienze.
3. I ritiri di cui al paragrafo 1 riportano i beneficiari nella situazione in cui si trovavano prima della presentazione dei documenti in questione o di parte di essi.
Articolo 4
Correzione e adeguamento di errori palesi
Le domande di aiuto, le domande di sostegno o le domande di pagamento e gli eventuali documenti giustificativi forniti dal beneficiario possono essere corretti e adeguati in qualsiasi momento dopo essere stati presentati in casi di errori palesi riconosciuti dall’autorità competente sulla base di una valutazione complessiva del caso particolare e purché il beneficiario abbia agito in buona fede.
L’autorità competente può riconoscere errori palesi solo se possono essere individuati agevolmente durante un controllo amministrativo delle informazioni indicate nei documenti di cui al primo comma.
Articolo 5
Applicazione di riduzioni, rifiuti, revoche e sanzioni
Se un caso di inadempienza che è oggetto dell’applicazione di sanzioni in conformità al titolo IV, capo II, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 della Commissione (11) è anche oggetto di revoche o sanzioni in conformità al titolo II, capi III e IV, o al titolo III di detto regolamento:
a)
le riduzioni, i rifiuti, le revoche o le sanzioni di cui al titolo II, capi III e IV, o al titolo III del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 si applicano in relazione ai regimi di pagamento diretto o alle misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato;
b)
le sanzioni di cui al titolo IV, capo II, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 si applicano all’importo totale dei pagamenti da erogare al beneficiario interessato, a norma dell’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013, che non sono soggetti alle riduzioni, ai rifiuti, alle revoche o alle sanzioni di cui alla lettera a).
Le riduzioni, i rifiuti, le revoche e le sanzioni di cui al primo comma si applicano in conformità all’articolo 6 del presente regolamento, ferme restando le sanzioni supplementari previste da altre disposizioni unionali o dalla normativa nazionale.
Articolo 6
Ordine delle riduzioni, dei rifiuti, delle revoche e delle sanzioni per ciascun regime di pagamento diretto o ciascuna misura di sviluppo rurale
1. L’importo del pagamento da concedere a un beneficiario nell’ambito di un regime di cui all’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013 è determinato dallo Stato membro sulla base delle condizioni stabilite a norma di tale regolamento nonché dei programmi a favore delle regioni ultraperiferiche dell’Unione e delle isole minori del Mar Egeo, introdotti, rispettivamente, con i regolamenti (UE) n. 228/2013 (12) e (UE) n. 229/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (13), per il regime di sostegno diretto in questione.
2. Per ciascun regime di cui all’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013 e per ciascuna misura di sviluppo rurale che rientra nell’ambito del sistema integrato di cui all’articolo 2, paragrafo 1, secondo comma, punto 6, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, le riduzioni, le revoche e le sanzioni sono calcolate, se del caso, nell’ordine seguente:
a)
le riduzioni e le sanzioni di cui al titolo II, capo IV, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, salvo le sanzioni di cui all’articolo 16 dello stesso regolamento, sono applicate a tutti i casi di inadempienza;
b)
l’importo risultante dall’applicazione della lettera a) serve da base per il calcolo dei rifiuti di cui al titolo III del regolamento delegato (UE) n. 640/2014;
c)
l’importo risultante dall’applicazione della lettera b) serve da base per il calcolo delle riduzioni da applicare alle domande presentate tardivamente a norma degli articoli 13 e 14 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014;
d)
l’importo risultante dall’applicazione della lettera c) serve da base per il calcolo delle riduzioni da applicare per la mancata dichiarazione di parcelle agricole a norma dell’articolo 16 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014;
e)
l’importo risultante dall’applicazione della lettera d) serve da base per il calcolo delle revoche di cui al titolo III del regolamento delegato (UE) n. 640/2014;
f)
l’importo risultante dall’applicazione della lettera e) serve da base per praticare:
i)
la riduzione lineare di cui all’articolo 51, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
ii)
la riduzione lineare di cui all’articolo 51, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
iii)
la riduzione lineare di cui all’articolo 65, paragrafo 2, lettera c), del regolamento (UE) n. 1307/2013;
iv)
la riduzione lineare di cui all’articolo 65, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
v)
la riduzione lineare che si pratica se i pagamenti da effettuare a norma dell’articolo 41 del regolamento (UE) n. 1307/2013 superano il massimale nazionale fissato in conformità all’articolo 42, paragrafo 2, dello stesso regolamento.
3. L’importo risultante dall’applicazione del paragrafo 2, lettera f), serve da base per applicare:
a)
la riduzione dei pagamenti di cui all’articolo 11 del regolamento (UE) n. 1307/2013;
b)
la percentuale di riduzione lineare determinata a norma dell’articolo 7, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
c)
il tasso di adattamento di cui all’articolo 8 del regolamento (UE) n. 1307/2013.
4. L’importo del pagamento risultante dall’applicazione del paragrafo 3 serve da base per il calcolo delle eventuali riduzioni da applicare per inadempienza alla condizionalità conformemente al titolo IV, capo II, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014.
Articolo 7
Recupero di importi indebitamente erogati
1. In caso di pagamento indebito, il beneficiario ha l’obbligo di restituire il relativo importo, maggiorato, se del caso, di un interesse calcolato conformemente al paragrafo 2.
2. Gli interessi decorrono dal termine di pagamento per il beneficiario, indicato nell’ordine di riscossione e non superiore a 60 giorni, sino alla data del rimborso o della detrazione degli importi dovuti.
Il tasso di interesse da applicare è calcolato in conformità alle disposizioni della legislazione nazionale, ma non è comunque inferiore al tasso di interesse previsto dalla legislazione nazionale per la ripetizione dell’indebito.
3. L’obbligo di restituzione di cui al paragrafo 1 non si applica nel caso in cui il pagamento sia stato effettuato per errore dell’autorità competente o di un’altra autorità e se l’errore non poteva ragionevolmente essere scoperto dal beneficiario.
Tuttavia, qualora l’errore riguardi elementi fattuali rilevanti per il calcolo del pagamento, il primo comma si applica solo se la decisione di recupero non è stata comunicata entro 12 mesi dalla data del pagamento.
Articolo 8
Cessione di aziende
1. Ai fini del presente articolo, si intende per:
a) «cessione di un’azienda»: la vendita, l’affitto o qualunque tipo analogo di transazione relativa alle unità di produzione considerate;
b) «cedente»: il beneficiario la cui azienda è ceduta a un altro beneficiario;
c) «cessionario»: il beneficiario al quale è ceduta l’azienda.
2. Qualora un’azienda venga ceduta nella sua totalità da un beneficiario a un altro beneficiario dopo la presentazione di una domanda di aiuto, di una domanda di sostegno o di una domanda di pagamento e prima che siano soddisfatte tutte le condizioni per la concessione dell’aiuto o del sostegno, non è erogato alcun aiuto o sostegno al cedente in relazione all’azienda ceduta.
3. L’aiuto o il pagamento per il quale il cedente ha presentato domanda è erogato al cessionario se:
a)
entro un termine fissato dagli Stati membri, il cessionario informa l’autorità competente dell’avvenuta cessione e chiede il pagamento dell’aiuto e/o del sostegno;
b)
il cessionario presenta tutti i documenti giustificativi richiesti dall’autorità competente;
c)
l’azienda ceduta soddisfa tutte le condizioni per la concessione dell’aiuto e/o del sostegno.
4. Dopo che il cessionario ha comunicato all’autorità competente la cessione dell’azienda e richiesto il pagamento dell’aiuto e/o del sostegno a norma del paragrafo 3, lettera a):
a)
tutti i diritti e gli obblighi del cedente, risultanti dal legame giuridico tra il cedente e l’autorità competente per effetto della domanda di aiuto, della domanda di sostegno o della domanda di pagamento sono conferiti al cessionario;
b)
tutte le operazioni necessarie per la concessione dell’aiuto e/o del sostegno e tutte le dichiarazioni effettuate dal cedente prima della cessione sono attribuite al cessionario ai fini dell’applicazione delle pertinenti norme dell’Unione;
c)
l’azienda ceduta è considerata, se del caso, alla stregua di un’azienda distinta per quanto riguarda l’anno di domanda in questione.
5. Gli Stati membri possono decidere, se del caso, di concedere l’aiuto e/o il sostegno al cedente. In tal caso:
a)
nessun aiuto o sostegno è versato al cessionario;
b)
gli Stati membri applicano mutatis mutandis le disposizioni di cui ai paragrafi 2, 3 e 4.
Articolo 9
Comunicazioni
1. Ogni anno, entro il 15 luglio, per tutti i regimi di pagamento diretto, le misure di sviluppo rurale, l’assistenza tecnica e i regimi di sostegno al settore vitivinicolo di cui agli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013, gli Stati membri comunicano alla Commissione i dati di controllo e le statistiche di controllo per l’anno civile trascorso e in particolare:
a)
i dati relativi ai singoli beneficiari per quanto riguarda le domande di aiuto e le domande di pagamento, le superfici e gli animali dichiarati o oggetto di domanda e i risultati dei controlli amministrativi, in loco ed ex post;
b)
ove applicabile, i risultati dei controlli relativi alla condizionalità, comprese le riduzioni ed esclusioni pertinenti.
Tale comunicazione è effettuata per via elettronica secondo le specifiche tecniche per la trasmissione dei dati di controllo e delle statistiche di controllo messe a loro disposizione dalla Commissione.
2. Entro il 15 luglio 2015 gli Stati membri trasmettono alla Commissione una relazione sulle opzioni scelte per il controllo dei requisiti di condizionalità e degli organismi di controllo competenti per la verifica dei criteri e delle norme di condizionalità. Eventuali modifiche successive concernenti le informazioni fornite in tale relazione sono trasmesse senza indugio.
3. Ogni anno, entro il 15 luglio, gli Stati membri trasmettono alla Commissione una relazione sulle misure adottate per la gestione e il controllo del sostegno accoppiato facoltativo nell’anno civile precedente.
4. I dati in formato elettronico raccolti nel quadro del sistema integrato servono da supporto alla comunicazione delle informazioni da inviare alla Commissione nell’ambito delle normative settoriali.
TITOLO II
SISTEMA INTEGRATO DI GESTIONE E DI CONTROLLO
CAPO I
Norme generali
Articolo 10
Anticipi sui pagamenti diretti
Gli Stati membri possono versare ai beneficiari anticipi sui pagamenti diretti senza applicare il tasso di adattamento della disciplina finanziaria di cui all’articolo 8 del regolamento (UE) n. 1307/2013 per quanto riguarda le domande di aiuto per un determinato anno. Il pagamento a saldo da versare ai beneficiari a partire dal 1o dicembre tiene conto del tasso di adattamento della disciplina finanziaria applicabile in quel momento per l’importo complessivo dei pagamenti diretti nell’anno civile corrispondente.
CAPO II
Domande di aiuto e domande di pagamento
Sezione 1
Disposizioni comuni
Articolo 11
Semplificazione delle procedure
1. Salvo ove diversamente disposto dai regolamenti (UE) n. 1305/2013, (UE) n. 1306/2013 e (UE) n. 1307/2013, dal regolamento delegato (UE) n. 640/2014 o dal presente regolamento, gli Stati membri possono autorizzare o richiedere che le comunicazioni di qualsiasi tipo effettuate nel quadro del presente regolamento, dal beneficiario alle autorità e viceversa, siano trasmesse per via elettronica, a condizione che ciò non comporti alcuna discriminazione tra i beneficiari e che siano adottate le misure necessarie per garantire, in particolare, che:
a)
il beneficiario sia identificato in modo inequivocabile;
b)
il beneficiario soddisfi tutti i requisiti previsti nell’ambito del regime di pagamenti diretti o della misura di sviluppo rurale in questione;
c)
i dati trasmessi siano affidabili ai fini della corretta gestione del regime di pagamenti diretti o della misura di sviluppo rurale in questione; ove si utilizzino i dati contenuti nella banca dati informatizzata degli animali di cui all’articolo 2, paragrafo 1, secondo comma, punto 9, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, la banca stessa offra le garanzie di certezza e buon funzionamento necessarie per la corretta gestione del regime di pagamenti diretti o della misura di sviluppo rurale in questione;
d)
tutti i documenti di accompagnamento che non sia possibile trasmettere per via elettronica pervengano all’autorità competente entro gli stessi termini previsti per le domande inoltrate per via non elettronica.
2. Ferme restando le condizioni di cui al paragrafo 1, gli Stati membri possono introdurre procedure semplificate per la presentazione delle domande di aiuto o delle domande di pagamento qualora le autorità competenti dispongano già di tutti i dati necessari e non siano intervenuti cambiamenti rispetto all’ultima domanda di aiuto o domanda di pagamento presentata nell’ambito del regime di pagamenti diretti o della misura di sviluppo rurale in questione in conformità all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013. Gli Stati membri possono decidere di utilizzare dati provenienti da fonti di dati a disposizione delle autorità nazionali ai fini delle domande di aiuto e delle domande di pagamento. In tal caso lo Stato membro provvede a far sì che tali fonti di dati offrano il livello di certezza necessario per la corretta gestione dei dati al fine di garantire l’affidabilità, l’integrità e la sicurezza degli stessi.
3. Ove possibile, l’autorità competente può domandare le informazioni richieste nei documenti giustificativi da accludere alla domanda di aiuto o alla domanda di pagamento direttamente alla fonte delle informazioni medesime.
Articolo 12
Disposizioni generali relative alla domanda unica e alla presentazione di domande di sostegno nell’ambito delle misure di sviluppo rurale
1. Se gli Stati membri decidono, a norma dell’articolo 72, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1306/2013, che le domande di aiuto per i pagamenti diretti e le domande di pagamento per le misure di sviluppo rurale devono essere integrate nella domanda unica, gli articoli 20, 21 e 22 del presente regolamento si applicano, mutatis mutandis, ai particolari requisiti stabiliti in relazione alla domanda di aiuto e/o alla domanda di pagamento nell’ambito di tali regimi o misure.
2. Un beneficiario che presenta una domanda di aiuto e/o di sostegno nel quadro di uno dei pagamenti diretti per superficie o di una delle misure di sviluppo rurale può presentare soltanto una domanda unica all’anno.
3. Gli Stati membri stabiliscono procedure appropriate per la presentazione delle domande di sostegno nell’ambito delle misure di sviluppo rurale.
Articolo 13
Termine ultimo per la presentazione della domanda unica, delle domande di aiuto o delle domande di pagamento
1. Gli Stati membri fissano il termine ultimo entro il quale la domanda unica, le domande di aiuto o le domande di pagamento sono presentate. Il termine ultimo non può essere posteriore al 15 maggio di ogni anno. Estonia, Finlandia, Lettonia, Lituania e Svezia possono tuttavia fissare una data ulteriore, ma non successiva al 15 giugno.
Nel fissare il termine ultimo gli Stati membri tengono conto del tempo necessario perché tutti i dati pertinenti siano disponibili ai fini della corretta gestione amministrativa e finanziaria dell’aiuto e/o del sostegno e si adoperano affinché possano essere programmati controlli efficaci.
2. Secondo la procedura di cui all’articolo 78, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1306/2013, il termine ultimo di cui al paragrafo 1 del presente articolo può essere fissato a una data successiva in determinate zone soggette a condizioni climatiche eccezionali.
Articolo 14
Contenuto della domanda unica o della domanda di pagamento
1. La domanda unica o la domanda di pagamento contiene tutte le informazioni necessarie a determinare l’ammissibilità all’aiuto e/o al sostegno, e in particolare:
a)
l’identità del beneficiario;
b)
i dettagli dei regimi di pagamento diretto e/o delle misure di sviluppo rurale di cui trattasi;
c)
l’identificazione dei diritti all’aiuto secondo il sistema di identificazione e di registrazione contemplato all’articolo 7 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 ai fini del regime di pagamento di base;
d)
gli elementi atti a identificare in modo inequivocabile tutte le parcelle agricole dell’azienda, la loro superficie espressa in ettari con due decimali, la loro ubicazione e, se del caso, ulteriori indicazioni circa l’uso delle parcelle agricole;
e)
se del caso, gli elementi atti a identificare in modo inequivocabile le superfici non agricole per le quali è chiesto il sostegno nell’ambito delle misure di sviluppo rurale;
f)
ove opportuno, ogni documento giustificativo necessario a determinare l’ammissibilità al regime e/o alla misura di cui trattasi;
g)
una dichiarazione da parte del beneficiario di avere preso atto delle condizioni inerenti ai regimi di pagamento diretto e/o alle misure di sviluppo rurale in questione;
h)
se del caso, l’indicazione da parte del beneficiario di essere incluso nell’elenco di aziende o attività non agricole di cui all’articolo 9, paragrafo 2, primo e secondo comma, del regolamento (UE) n. 1307/2013.
2. Ai fini dell’identificazione dei diritti all’aiuto di cui al paragrafo 1, lettera c), i moduli prestabiliti forniti al beneficiario a norma dell’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013 recano l’identificazione dei diritti all’aiuto secondo il sistema di identificazione e di registrazione di cui all’articolo 7 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014.
3. Per il primo anno di applicazione del regime di pagamento di base gli Stati membri possono derogare alle disposizioni del presente articolo e dell’articolo 17 del presente regolamento per quanto riguarda i diritti all’aiuto.
Articolo 15
Modifiche alla domanda unica o alla domanda di pagamento
1. Dopo il termine ultimo di presentazione della domanda unica o della domanda di pagamento, singole parcelle agricole o singoli diritti all’aiuto possono essere aggiunti o modificati nella domanda unica o nella domanda di pagamento a condizione che i requisiti previsti dai regimi di pagamento diretto o dalle misure di sviluppo rurale di cui trattasi siano rispettati.
Alle stesse condizioni possono essere apportate modifiche riguardo all’uso o al regime di pagamento diretto o alla misura di sviluppo rurale in relazione a singole parcelle agricole o a diritti all’aiuto già dichiarati nella domanda unica.
Se le modifiche di cui al primo e al secondo comma hanno attinenza con documenti giustificativi o contratti da presentare, è consentito modificare di conseguenza anche tali documenti o contratti.
2. Le modifiche apportate in conformità al paragrafo 1 sono comunicate per iscritto all’autorità competente entro il 31 maggio dell’anno di cui trattasi, salvo nel caso di Estonia, Finlandia, Lettonia, Lituania e Svezia, dove sono comunicate entro il 15 giugno dell’anno di cui trattasi.
In deroga al primo comma, gli Stati membri possono fissare un termine ultimo anteriore per la comunicazione di modifiche. Tale termine non può tuttavia precedere di oltre 15 giorni di calendario il termine ultimo di presentazione della domanda unica o della domanda di pagamento fissato in conformità all’articolo 13, paragrafo 1.
3. Se l’autorità competente ha già informato il beneficiario che sono state riscontrate inadempienze nella domanda unica o nella domanda di pagamento o gli ha comunicato la sua intenzione di svolgere un controllo in loco o se da tale controllo emergono inadempienze, le modifiche di cui al paragrafo 1 non sono autorizzate con riguardo alle parcelle agricole che presentano inadempienze.
Articolo 16
Correzione dei moduli prestabiliti
Al momento della presentazione della domanda unica, della domanda di aiuto e/o della domanda di pagamento il beneficiario corregge il modulo prestabilito di cui all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013 qualora siano intervenuti cambiamenti, in particolare trasferimenti di diritti all’aiuto in conformità all’articolo 34 del regolamento (UE) n. 1307/2013, oppure qualora il modulo prestabilito contenga informazioni errate.
Sezione 2
Domande di aiuto per i regimi di aiuto per superficie e domande di pagamento per le misure di sostegno connesse alla superficie
Articolo 17
Requisiti specifici per le domande di aiuto relative ai regimi di aiuto per superficie e per le domande di pagamento relative alle misure di sostegno connesse alla superficie
1. Ai fini dell’identificazione di tutte le parcelle agricole dell’azienda e/o delle superfici non agricole di cui all’articolo 14, paragrafo 1, lettere d) ed e), l’autorità competente fornisce al beneficiario il modulo prestabilito e il corrispondente materiale grafico di cui all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013 tramite un’interfaccia basata sul SIG, che consente il trattamento dei dati alfanumerici e territoriali delle zone dichiarate (in prosieguo: «modulo per le richieste di aiuto basate su strumenti geospaziali»).
2. Il paragrafo 1 si applica come segue:
a)
a decorrere dall’anno di domanda 2016, a un numero di beneficiari corrispondente a quello necessario a coprire almeno il 25 % della superficie totale determinata per il regime di pagamento di base o il regime di pagamento unico per superficie nel corso dell’anno precedente;
b)
a decorrere dall’anno di domanda 2017, a un numero di beneficiari corrispondente a quello necessario a coprire almeno il 75 % della superficie totale determinata per il regime di pagamento di base o il regime di pagamento unico per superficie nel corso dell’anno precedente;
c)
a decorrere dall’anno di domanda 2018, a tutti i beneficiari.
3. Ove il beneficiario non sia in grado di presentare la domanda di aiuto e/o la domanda di pagamento utilizzando il modulo per le domande di aiuto basate su strumenti geospaziali, l’autorità competente fornisce al beneficiario:
a)
l’assistenza tecnica necessaria; o
b)
i moduli prestabiliti e il corrispondente materiale grafico su carta. In tal caso l’autorità competente trascrive le informazioni ricevute dal beneficiario nel modulo per le domande di aiuto basate su strumenti geospaziali.
4. I moduli prestabiliti forniti al beneficiario specificano la superficie massima ammissibile per parcella di riferimento stabilita in conformità all’articolo 5, paragrafo 2, lettere a) e b), del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 e la superficie determinata nel corso dell’anno precedente per parcella agricola ai fini del regime di pagamento di base, del regime di pagamento unico per superficie e/o della misura di sviluppo rurale connessa alla superficie.
Il materiale grafico fornito al beneficiario conformemente all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013 indica i confini e l’identificazione unica delle parcelle di riferimento di cui all’articolo 5, paragrafo 1, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 e i confini delle parcelle agricole determinate nell’anno precedente al fine di consentire al beneficiario di indicare correttamente le dimensioni e l’ubicazione di ciascuna parcella agricola. A partire dall’anno di domanda 2016 sono inoltre indicati il tipo, le dimensioni e l’ubicazione delle aree di interesse ecologico determinate nell’anno precedente.
5. Il beneficiario identifica in modo inequivocabile e dichiara la superficie di ciascuna parcella agricola e, se del caso, il tipo, le dimensioni e l’ubicazione delle aree di interesse ecologico. Per quanto riguarda il pagamento per l’inverdimento, il beneficiario specifica inoltre l’uso delle parcelle agricole dichiarate.
A tal fine il beneficiario può confermare le informazioni già fornite nel modulo prestabilito. Tuttavia, qualora i dati relativi alla superficie, all’ubicazione o ai confini della parcella agricola o, se del caso, alle dimensioni e all’ubicazione delle aree di interesse ecologico non siano corretti o completi, il beneficiario provvede a correggere o modificare il modulo prestabilito.
Sulla base delle correzioni o integrazioni fornite dai beneficiari nel modulo prestabilito, l’autorità competente valuta, considerato l’articolo 5, paragrafo 3, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, se sia necessario un aggiornamento della corrispondente parcella di riferimento.
6. Se il beneficiario svolge pratiche equivalenti a norma dell’articolo 43, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (UE) n. 1307/2013, tramite impegni assunti ai sensi dell’articolo 39, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio (14) o dell’articolo 28, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1305/2013, l’impegno è indicato nella domanda di aiuto con riferimento alla corrispondente domanda di pagamento.
Se il beneficiario svolge pratiche equivalenti tramite sistemi di certificazione ambientale nazionali o regionali a norma dell’articolo 43, paragrafo 3, lettera b), del regolamento (UE) n. 1307/2013, i paragrafi 4 e 5 del presente articolo si applicano, mutatis mutandis, per quanto riguarda il modulo prestabilito e la dichiarazione del beneficiario.
Ai fini dell’attuazione regionale o collettiva di cui all’articolo 46, paragrafi 5 e 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013 e per la parte degli obblighi inerenti all’area di interesse ecologico che devono rispettare individualmente, i beneficiari che partecipano a tale attuazione regionale o collettiva identificano in modo inequivocabile e dichiarano, per ciascuna parcella agricola, il tipo, le dimensioni e l’ubicazione dell’area di interesse ecologico in conformità al paragrafo 5 del presente articolo. Nelle loro domande di aiuto o domande di pagamento i beneficiari fanno riferimento alla dichiarazione di attuazione regionale o collettiva di cui all’articolo 18 del presente regolamento.
7. Per le superfici utilizzate per la produzione di canapa in conformità all’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, la domanda unica reca:
a)
tutte le informazioni richieste per l’identificazione delle parcelle seminate a canapa, con l’indicazione delle varietà di sementi utilizzate;
b)
un’indicazione dei quantitativi di sementi utilizzati (chilogrammi per ettaro);
c)
le etichette ufficiali poste sugli imballaggi delle sementi a norma della direttiva 2002/57/CE del Consiglio (15), in particolare dell’articolo 12, o qualsiasi altro documento riconosciuto equivalente dallo Stato membro.
In deroga al primo comma, lettera c), se la semina ha luogo dopo il termine ultimo per la presentazione della domanda unica, le etichette sono trasmesse entro il 30 giugno. Se le etichette devono essere trasmesse anche ad altre autorità nazionali, gli Stati membri possono disporre che esse siano rispedite al beneficiario dopo essere state trasmesse in conformità a tale disposizione. Sulle etichette rispedite è indicato che sono state utilizzate per una domanda.
8. Nel caso del pagamento specifico per il cotone di cui al titolo IV, capo 2, del regolamento (UE) n. 1307/2013, la domanda unica reca:
a)
il nome della varietà di sementi di cotone utilizzata;
b)
ove applicabile, il nome e l’indirizzo dell’organizzazione interprofessionale riconosciuta cui appartiene il beneficiario.
9. Le superfici che non sono utilizzate ai fini dei regimi di aiuto di cui ai titoli III, IV e V del regolamento (UE) n. 1307/2013 o dei regimi di sostegno nel settore vitivinicolo di cui al regolamento (UE) n. 1308/2013 sono dichiarate in una o più rubriche «altri usi».
Articolo 18
Dichiarazione di attuazione regionale o collettiva
Per ciascuna attuazione regionale o collettiva di cui all’articolo 46, paragrafo 5 o 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, è presentata una dichiarazione a integrazione della domanda di aiuto o della domanda di pagamento di ciascun beneficiario partecipante.
La dichiarazione contiene tutte le informazioni complementari necessarie per verificare il rispetto degli obblighi in materia di attuazione regionale o collettiva in conformità all’articolo 46, paragrafo 5 o 6, di detto regolamento, in particolare:
a)
l’identificazione univoca di ciascun beneficiario partecipante;
b)
la percentuale minima che ciascun beneficiario partecipante deve soddisfare individualmente indicata all’articolo 46, paragrafo 6, secondo comma, di detto regolamento;
c)
la superficie totale delle strutture contigue delle aree di interesse ecologico adiacenti di cui all’articolo 46, paragrafo 5, di detto regolamento o dell’area di interesse ecologico comune di cui all’articolo 46, paragrafo 6, di detto regolamento, in relazione alla quale gli obblighi sono assolti collettivamente;
d)
il materiale grafico prestabilito indicante i confini e l’identificazione unica delle parcelle di riferimento che deve essere utilizzato per identificare in modo inequivocabile le strutture contigue delle aree di interesse ecologico adiacenti o l’area di interesse ecologico comune e indicarne i confini.
Nel caso dell’attuazione regionale, se il piano dettagliato di cui all’articolo 46, paragrafo 6, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014 contiene tutte le informazioni di cui al secondo comma del presente articolo, la dichiarazione di cui al primo comma può essere sostituita da un rinvio a tale piano.
Nel caso dell’attuazione collettiva, la dichiarazione di cui al primo comma è integrata dall’accordo scritto di cui all’articolo 47, paragrafo 4, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014.
Articolo 19
Domande relative alla partecipazione al regime per i piccoli agricoltori e al ritiro dallo stesso
1. Le domande di partecipazione al regime per i piccoli agricoltori di cui all’articolo 62, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1307/2013 presentate nel 2015 contengono un riferimento alla domanda unica presentata per l’anno di domanda 2015 dal medesimo beneficiario e, se del caso, una dichiarazione con la quale il beneficiario attesta di aver preso atto delle condizioni particolari relative al regime per i piccoli agricoltori previste all’articolo 64 del medesimo regolamento.
Gli Stati membri possono decidere se la domanda di cui al primo comma debba essere presentata insieme alla domanda unica o come parte della stessa.
2. A decorrere dall’anno di domanda 2016 gli Stati membri prevedono la procedura semplificata di domanda di cui all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013.
3. I moduli prestabiliti da utilizzare nella procedura di domanda di cui al paragrafo 2 sono elaborati sulla base delle informazioni trasmesse con la domanda unica presentata per l’anno di domanda 2015 e recano in particolare:
a)
tutte le informazioni aggiuntive necessarie per stabilire la conformità con l’articolo 64 del regolamento (UE) n. 1307/2013 e, se del caso, tutte le informazioni aggiuntive necessarie per confermare che il beneficiario soddisfa ancora le condizioni dell’articolo 9 del medesimo regolamento;
b)
una dichiarazione del beneficiario in cui attesta di aver preso atto delle condizioni particolari relative al regime per i piccoli agricoltori previste all’articolo 64 del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Qualora uno Stato membro adotti il metodo di pagamento di cui all’articolo 63, paragrafo 2, primo comma, lettera a), del regolamento (UE) n. 1307/2013 senza applicare il terzo comma dello stesso, in deroga al primo comma del presente paragrafo i moduli prestabiliti sono forniti in conformità alla sezione 1 del presente capo.
4. I beneficiari che decidono di ritirarsi dal regime per i piccoli agricoltori in un anno successivo al 2015 in conformità all’articolo 62, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1307/2013 o dell’articolo 62, paragrafo 2, di detto regolamento, informano l’autorità competente del loro ritiro secondo le modalità messe in atto dagli Stati membri.
Sezione 3
Altre domande
Articolo 20
Disposizioni specifiche relative alle domande di aiuto
Il beneficiario che non presenti domanda nell’ambito di regimi di aiuto per superficie, bensì nell’ambito di un altro regime elencato nell’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013 o per i regimi di sostegno nell’ambito del settore vitivinicolo di cui agli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013, se dispone di superfici agricole, dichiara tali superfici nel modulo di domanda di aiuto in conformità all’articolo 17 del presente regolamento.
Il beneficiario tenuto a rispettare esclusivamente gli obblighi di condizionalità previsti dagli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013 dichiara nel modulo di domanda di aiuto le superfici di cui dispone per ogni anno civile in cui sussistono tali obblighi.
Gli Stati membri possono tuttavia esonerare i beneficiari dagli obblighi previsti al primo e secondo comma se le relative informazioni sono messe a disposizione delle autorità competenti nel quadro di altri sistemi di gestione e di controllo che garantiscano la compatibilità con il sistema integrato a norma dell’articolo 61 del regolamento (UE) n. 1306/2013.
Articolo 21
Requisiti relativi alle domande di aiuto per animale e alle domande di pagamento nell’ambito di misure di sostegno connesse agli animali
1. Una domanda di aiuto per animale, quale definita all’articolo 2, paragrafo 1, secondo comma, punto 15, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, o una domanda di aiuto nell’ambito delle misure di sostegno connesse agli animali, quale definita all’articolo 2, paragrafo 1, secondo comma, punto 14, di detto regolamento, contengono tutte le informazioni necessarie a determinare l’ammissibilità all’aiuto e/o al sostegno, e in particolare:
a)
l’identità del beneficiario;
b)
un riferimento alla domanda unica se questa è già stata presentata;
c)
il numero e la specie degli animali per i quali viene presentata una domanda di aiuto o una domanda di pagamento e, per i bovini, il codice di identificazione degli animali;
d)
se del caso, l’impegno del beneficiario a detenere gli animali di cui alla lettera c) nella propria azienda durante un periodo, determinato dagli Stati membri, e informazioni sul luogo o sui luoghi di detenzione;
e)
ove opportuno, ogni documento giustificativo necessario a determinare l’ammissibilità al regime o alla misura di cui trattasi;
f)
una dichiarazione da parte del beneficiario di avere preso atto delle condizioni inerenti all’aiuto e/o al sostegno in questione.
2. Ciascun detentore di animali ha il diritto di ottenere dall’autorità competente, senza limitazioni, a intervalli ragionevoli e senza attese eccessive, l’accesso ai dati contenuti nella banca dati informatizzata degli animali relativi alla sua persona e ai suoi animali. Nel presentare la propria domanda di aiuto per animale o domanda di pagamento il beneficiario dichiara che i dati ivi contenuti sono esatti e completi o, se del caso, corregge i dati errati o completa quelli mancanti.
3. Gli Stati membri possono decidere che alcune delle informazioni di cui al paragrafo 1 non debbano figurare nella domanda di aiuto per animale o nella domanda di pagamento se esse sono già state comunicate all’autorità competente.
4. Gli Stati membri possono introdurre procedure che permettano di utilizzare i dati contenuti nella banca dati informatizzata degli animali ai fini della domanda di aiuto per animale o della domanda di pagamento, purché tale banca dati offra le garanzie di certezza e di buon funzionamento necessarie per la corretta gestione dei regimi di aiuto o delle misure di sostegno in questione a livello dei singoli animali.
Le procedure di cui al primo comma possono consistere in un sistema che consenta al beneficiario di chiedere l’aiuto e/o il sostegno per tutti gli animali che, a una data o durante un periodo fissati dallo Stato membro, siano ammissibili all’aiuto e/o al sostegno sulla base dei dati contenuti nella banca dati informatizzata degli animali.
In tal caso, gli Stati membri prendono le misure necessarie per garantire che:
a)
in conformità alle disposizioni applicabili al regime di aiuto e/o alla misura di sostegno in questione, la data o il periodo di cui al secondo comma siano chiaramente definiti e noti al beneficiario;
b)
il beneficiario sia a conoscenza del fatto che ogni animale potenzialmente ammissibile che non risulti correttamente identificato o registrato nel sistema di identificazione e di registrazione degli animali sarà considerato alla stregua di un animale per il quale sono state riscontrate inadempienze ai sensi dell’articolo 31 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014.
5. Gli Stati membri possono disporre che alcune delle informazioni di cui al paragrafo 1 possano o debbano essere trasmesse tramite uno o più organismi da essi riconosciuti. Il beneficiario rimane tuttavia responsabile dei dati trasmessi.
Sezione 4
Disposizioni specifiche relative ai diritti all’aiuto
Articolo 22
Assegnazione o aumento del valore di diritti all’aiuto
1. Le domande di assegnazione di diritti all’aiuto o di aumento del valore di diritti all’aiuto nell’ambito del regime di pagamento di base a norma degli articoli 20 e 24, dell’articolo 30, ad eccezione del paragrafo 7, lettera e), e dell’articolo 39 del regolamento (UE) n. 1307/2013 sono presentate entro una data fissata dagli Stati membri. La data fissata non può essere successiva al 15 maggio dell’anno civile di riferimento.
Estonia, Finlandia, Lettonia, Lituania e Svezia possono tuttavia fissare una data ulteriore, ma non successiva al 15 giugno dell’anno civile di riferimento.
2. Gli Stati membri possono disporre che la domanda di assegnazione di diritti all’aiuto debba essere presentata contemporaneamente alla domanda di aiuto nell’ambito del regime di pagamento di base.
Articolo 23
Recupero di diritti all’aiuto indebitamente assegnati
1. Qualora, successivamente all’assegnazione di diritti all’aiuto ai beneficiari a norma del regolamento (UE) n. 1307/2013, si riscontri che il numero di diritti all’aiuto assegnati era troppo elevato, il numero di diritti all’aiuto assegnati in eccedenza è riversato alla riserva nazionale o alle riserve regionali di cui all’articolo 30 del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Se l’errore di cui al primo comma è stato compiuto dall’autorità competente o da un’altra autorità e se non poteva ragionevolmente essere scoperto dal beneficiario, il valore dei rimanenti diritti all’aiuto assegnati a detto beneficiario è adeguato di conseguenza.
Se nel frattempo il beneficiario interessato dall’assegnazione di un numero troppo elevato di diritti all’aiuto ha trasferito i diritti all’aiuto ad altri beneficiari, l’obbligo di cui al primo comma incombe anche ai cessionari proporzionalmente al numero di diritti ad essi trasferiti, qualora il beneficiario destinatario dell’assegnazione iniziale non disponga di un numero di diritti sufficiente per compensare il numero dei diritti all’aiuto che gli sono stati indebitamente assegnati.
2. Qualora, successivamente all’assegnazione di diritti all’aiuto ai beneficiari a norma del regolamento (UE) n. 1307/2013, si riscontri che i pagamenti ricevuti da un beneficiario per il 2014, di cui all’articolo 26, paragrafo 2, primo comma, del medesimo regolamento, o il valore dei diritti all’aiuto detenuti da un beneficiario alla data di presentazione della sua domanda per il 2014, di cui all’articolo 26, paragrafo 3, primo comma, del medesimo regolamento, o il valore unitario dei diritti all’aiuto di cui all’articolo 26, paragrafo 5, del medesimo regolamento, o l’aumento del valore unitario dei diritti all’aiuto di cui all’articolo 30, paragrafo 10, del medesimo regolamento, o il valore totale degli aiuti ricevuti da un beneficiario per l’anno civile precedente l’attuazione del regime di pagamento di base di cui all’articolo 40, paragrafo 3, primo comma, di detto regolamento, siano troppo elevati, il valore di tali diritti all’aiuto basato sul riferimento errato per il beneficiario in questione è rettificato di conseguenza.
La rettifica si applica anche ai diritti all’aiuto nel frattempo trasferiti ad altri beneficiari.
Il valore della riduzione è riversato alla riserva nazionale o alle riserve regionali di cui all’articolo 30 del regolamento (UE) n. 1307/2013.
3. Qualora, successivamente all’assegnazione di diritti all’aiuto ai beneficiari conformemente al regolamento (UE) n. 1307/2013, si accerti che per lo stesso beneficiario sussistono sia la situazione di cui al paragrafo 1 che quella di cui al paragrafo 2, la rettifica del valore di tutti i diritti all’aiuto di cui al paragrafo 2 è effettuata prima che i diritti all’aiuto indebitamente assegnati siano riversati alla riserva nazionale o alle riserve regionali in conformità al paragrafo 1.
4. Le rettifiche del numero e/o del valore dei diritti all’aiuto di cui al presente articolo non comportano un ricalcolo sistematico dei rimanenti diritti all’aiuto.
5. Gli Stati membri possono decidere di non recuperare i diritti all’aiuto indebitamente assegnati qualora il valore complessivo di tali diritti all’aiuto, quale stabilito nel registro elettronico per l’identificazione e la registrazione dei diritti all’aiuto al momento delle verifiche effettuate in vista delle rettifiche di cui al presente articolo, sia pari o inferiore a 50 EUR in uno degli anni di attuazione del regime di pagamento di base a norma del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Gli importi indebitamente versati per gli anni di domanda precedenti le rettifiche sono recuperati conformemente alle disposizioni dell’articolo 7 del presente regolamento. Nel determinare tali importi indebitamente versati si tiene conto dell’impatto delle rettifiche di cui al presente articolo sul numero e, ove del caso, sul valore dei diritti all’aiuto per tutti gli anni in questione.
TITOLO III
CONTROLLI
CAPO I
Disposizioni comuni
Articolo 24
Principi generali
1. I controlli amministrativi e i controlli in loco di cui al presente regolamento sono effettuati in modo da consentire di verificare con efficacia:
a)
l’esattezza e la completezza dei dati contenuti nella domanda di aiuto, nella domanda di sostegno, nella domanda di pagamento o in altra dichiarazione;
b)
il rispetto di tutti i criteri di ammissibilità, degli impegni e degli altri obblighi inerenti al regime di aiuto e/o alla misura di sostegno di cui trattasi, le condizioni in base alle quali l’aiuto e/o il sostegno o l’esenzione da tali obblighi sono concessi;
c)
i criteri e le norme in materia di condizionalità.
2. Gli Stati membri assicurano che il rispetto di tutte le condizioni applicabili stabilite dalla normativa dell’Unione o dalla legislazione nazionale pertinente e nei documenti contenenti disposizioni di attuazione o nel programma di sviluppo rurale possa essere controllato in base a una serie di indicatori verificabili che essi sono tenuti a definire.
3. I risultati dei controlli amministrativi e in loco sono valutati per stabilire se eventuali problemi riscontrati potrebbero in generale comportare rischi per operazioni, beneficiari o enti simili. La valutazione individua inoltre le cause di una tale situazione e la necessità di eventuali esami ulteriori nonché di opportune misure correttive e preventive.
4. L’autorità competente effettua ispezioni fisiche in campo qualora la fotointerpretazione di ortoimmagini (aeree o satellitari) non fornisca risultati che consentano di trarre conclusioni definitive, considerate soddisfacenti dall’autorità competente, per quanto riguarda l’ammissibilità o le dimensioni esatte della superficie che è oggetto di controlli amministrativi o in loco.
5. Il presente capo si applica a tutti i controlli effettuati in conformità al presente regolamento e fatte salve le norme specifiche di cui ai titoli IV e V. Il paragrafo 3 tuttavia non si applica tuttavia al titolo V.
Articolo 25
Preavviso dei controlli in loco
I controlli in loco possono essere preceduti da un preavviso, purché ciò non interferisca con il loro scopo o la loro efficacia. Il preavviso è strettamente limitato alla durata minima necessaria e non può essere superiore a 14 giorni.
Tuttavia, per i controlli in loco relativi alle domande di aiuto per animale o alle domande di pagamento nell’ambito delle misure di sostegno connesse agli animali, il preavviso non può essere superiore a 48 ore, salvo in casi debitamente giustificati. Inoltre, qualora la normativa applicabile agli atti e alle norme in materia di condizionalità preveda che i controlli in loco vengano effettuati senza preavviso, tali disposizioni si applicano anche ai controlli in loco connessi alla condizionalità.
Articolo 26
Tempi di esecuzione dei controlli in loco
1. Se del caso, i controlli in loco previsti dal presente regolamento sono effettuati contemporaneamente ad altri eventuali controlli contemplati dalla normativa unionale.
2. Ai fini delle misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato, i controlli in loco sono ripartiti nel corso dell’anno sulla base di un’analisi dei rischi connessi ai diversi impegni relativi a ciascuna misura.
3. I controlli in loco per i quali un beneficiario è stato selezionato in conformità all’articolo 34 verificano il rispetto di tutti i criteri di ammissibilità, degli impegni e degli altri obblighi inerenti a tali regimi di aiuto o misure di sostegno.
La durata dei controlli in loco è strettamente limitata al minimo necessario.
4. Quando taluni criteri di ammissibilità, impegni e altri obblighi possono essere verificati solo durante un periodo di tempo specifico, i controlli in loco possono richiedere ulteriori visite a una data successiva. In tal caso i controlli in loco sono coordinati in modo tale da limitare al minimo indispensabile il numero e la durata di tali visite a un beneficiario. Se del caso, tali visite possono essere effettuate anche mediante telerilevamento in conformità all’articolo 40.
Qualora siano richieste visite aggiuntive per terreni lasciati a riposo, margini dei campi, fasce tampone, fasce di ettari ammissibili lungo le zone periferiche delle foreste, colture intercalari e/o manto vegetale dichiarati come area di interesse ecologico, il numero di tali visite aggiuntive riguarda nel 50 % dei casi lo stesso beneficiario, selezionato sulla base del rischio, e per il restante 50 % dei casi beneficiari diversi selezionati in aggiunta. I beneficiari aggiuntivi sono selezionati in modo casuale dall’insieme dei beneficiari che dispongono di terreni lasciati a riposo, margini dei campi, fasce tampone, fasce di ettari ammissibili lungo le zone periferiche delle foreste, colture intercalari e/o manto vegetale dichiarati come area di interesse ecologico e le visite possono essere limitate alle superfici dichiarate come terreni lasciati a riposo, margini dei campi, fasce tampone, fasce di ettari ammissibili lungo le zone periferiche delle foreste, colture intercalari e/o manto vegetale.
Ove siano necessarie visite aggiuntive, l’articolo 25 si applica a ciascuna di esse.
Articolo 27
Comunicazione incrociata dei risultati dei controlli
Se del caso, i controlli amministrativi e in loco sull’ammissibilità tengono conto dei casi di sospetta inadempienza riportati da altri servizi, enti o organizzazioni.
Gli Stati membri provvedono affinché tutte le constatazioni effettuate nell’ambito dei controlli sulla conformità ai criteri di ammissibilità, agli impegni e agli altri obblighi relativi ai regimi di cui all’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013 e/o al sostegno delle misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato siano oggetto di una comunicazione incrociata all’autorità competente responsabile dell’erogazione del pagamento corrispondente. Gli Stati membri assicurano inoltre che le autorità di certificazione pubbliche o private di cui all’articolo 38 del regolamento delegato (UE) n. 639/2014 comunichino alla competente autorità responsabile dell’erogazione del pagamento per le pratiche agricole benefiche per il clima e l’ambiente eventuali risultanze rilevanti per la corretta erogazione di tale pagamento ai beneficiari che hanno scelto di adempiere ai propri obblighi con l’equivalenza tramite certificazione.
Qualora i controlli amministrativi o i controlli in loco relativi alle misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato coprano le pratiche equivalenti di cui all’articolo 43, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1307/2013, i risultati di tali controlli sono oggetto di una comunicazione incrociata di verifica per quanto riguarda l’erogazione del pagamento per le pratiche agricole benefiche per il clima e l’ambiente.
CAPO II
Controlli amministrativi nell’ambito del sistema integrato
Articolo 28
Controlli amministrativi
1. I controlli amministrativi di cui all’articolo 74 del regolamento (CE) n. 1306/2013, compresi i controlli incrociati, consentono la rilevazione delle inadempienze, in particolare in maniera automatizzata per mezzo di strumenti informatici. I controlli riguardano tutti gli elementi che è possibile e appropriato controllare per mezzo di controlli amministrativi. In particolare, i controlli garantiscono che:
a)
i criteri di ammissibilità, gli impegni e gli altri obblighi inerenti al regime di aiuti o alla misura di sostegno siano soddisfatti;
b)
non vi sia un doppio finanziamento attraverso altri regimi unionali;
c)
la domanda di aiuto o la domanda di pagamento sia completa e presentata entro il termine previsto e, se del caso, i documenti giustificativi siano stati presentati e dimostrino l’ammissibilità;
d)
se del caso, siano rispettati gli impegni a lungo termine.
2. Per i regimi di aiuto per animale e le misure di sostegno connesse agli animali gli Stati membri possono avvalersi, se del caso, di prove ricevute da altri servizi, enti o organizzazioni, per verificare l’osservanza dei criteri di ammissibilità, degli impegni e degli altri obblighi, a condizione che il servizio, l’ente o l’organizzazione in questione risponda a norme sufficienti ai fini del controllo di tale conformità.
Articolo 29
Verifiche incrociate
1. Se del caso, i controlli amministrativi comprendono verifiche incrociate:
a)
sui diritti all’aiuto dichiarati e sulle parcelle agricole dichiarate onde evitare, rispettivamente, che lo stesso aiuto o sostegno sia concesso più di una volta per lo stesso anno civile o anno di domanda e per evitare un indebito cumulo di aiuti erogati nell’ambito dei regimi di aiuto per superficie di cui all’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013 e all’allegato VI del regolamento (CE) n. 73/2009 del Consiglio (16) e delle misure di sostegno connesse alla superficie definite all’articolo 2, secondo comma, punto 21, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014;
b)
sui diritti all’aiuto, onde verificarne l’esistenza e accertare l’ammissibilità all’aiuto;
c)
tra le parcelle agricole dichiarate nella domanda unica e/o nella domanda di pagamento e le informazioni che figurano nel sistema di identificazione delle parcelle agricole per ciascuna parcella di riferimento conformemente all’articolo 5, paragrafo 2, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, onde accertare l’ammissibilità delle superfici in quanto tali al regime di pagamenti diretti e/o alla misura di sviluppo rurale;
d)
tra i diritti all’aiuto e la superficie determinata, onde accertare che ai diritti corrisponda un numero almeno uguale di ettari ammissibili ai sensi dell’articolo 32, paragrafi da 2 a 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
e)
effettuate mediante il sistema di identificazione e di registrazione degli animali, onde accertare l’ammissibilità all’aiuto e/o al sostegno ed evitare che il medesimo aiuto e/o sostegno sia concesso più di una volta per lo stesso anno civile o anno di domanda;
f)
tra la dichiarazione resa dal beneficiario nell’ambito della domanda unica di appartenere a un’organizzazione interprofessionale riconosciuta, le informazioni di cui all’articolo 17, paragrafo 8, del presente regolamento e le informazioni trasmesse dall’organizzazione interprofessionale riconosciuta, onde verificare l’ammissibilità alla maggiorazione dell’aiuto prevista all’articolo 60, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1307/2013;
g)
intese a verificare almeno una volta ogni 5 anni la conformità ai criteri di riconoscimento delle organizzazioni interprofessionali e l’elenco dei soci.
Ai fini del primo comma, lettera c), se il sistema integrato prevede moduli per le domande di aiuto basate su strumenti geospaziali, le verifiche incrociate sono effettuate come intersezione spaziale della superficie digitalizzata dichiarata nell’ambito del sistema di identificazione delle parcelle agricole. Inoltre le verifiche incrociate sono effettuate onde evitare che la stessa superficie sia oggetto di una doppia domanda di aiuti.
2. Le eventuali inadempienze emerse dalle verifiche incrociate danno luogo a un controllo effettuato mediante qualsiasi altra procedura amministrativa idonea e, se necessario, mediante un controllo in loco.
3. Se la stessa parcella di riferimento è oggetto di una domanda di aiuto e/o domanda di pagamento presentata da due o più beneficiari che chiedono l’aiuto in virtù dello stesso regime di aiuto o della stessa misura di sostegno e se le parcelle agricole dichiarate si sovrappongono geograficamente, o se la superficie complessiva dichiarata è superiore alla superficie massima ammissibile determinata in conformità all’articolo 5, paragrafo 2, lettere a) e b), del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, e la differenza rientra nella tolleranza di misurazione definita a norma dell’articolo 38 del presente regolamento per la parcella di riferimento, gli Stati membri hanno la facoltà di applicare una riduzione proporzionale alle superfici in oggetto, a meno che il beneficiario dimostri che uno degli altri beneficiari interessati abbia sovradichiarato le proprie superfici a danno degli altri.
CAPO III
Controlli in loco nell’ambito del sistema integrato
Sezione 1
Disposizioni comuni
Articolo 30
Percentuale di controllo per i regimi di aiuto per superficie diversi dal pagamento per le pratiche agricole benefiche per il clima e l’ambiente
Per i regimi di aiuto per superficie diversi dal pagamento per le pratiche agricole benefiche per il clima e l’ambiente di cui al titolo III, capo 3, del regolamento (UE) n. 1307/2013 (di seguito denominato «pagamento per l’inverdimento»), il campione di controllo per i controlli in loco effettuati annualmente riguarda almeno:
a)
il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda per il regime di pagamento di base o il regime di pagamento unico per superficie a norma del titolo III, capo 1, del regolamento (CE) n. 1307/2013. Gli Stati membri provvedono affinché il campione di controllo contenga almeno il 5 % di tutti i beneficiari che dichiarano principalmente superfici agricole che sono mantenute naturalmente in uno stato idoneo al pascolo a norma dell’articolo 10, paragrafo 1, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014;
b)
il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda di pagamento ridistributivo a norma del titolo III, capo 2, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
c)
il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda di pagamento per le zone soggette a vincoli naturali a norma del titolo III, capo 4, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
d)
il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda di pagamento per i giovani agricoltori a norma del titolo III, capo 5, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
e)
il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda di un pagamento per superficie nell’ambito del sostegno accoppiato facoltativo a norma del titolo IV, capo 1, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
f)
il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda di pagamento nell’ambito del regime per i piccoli agricoltori a norma del titolo V del regolamento (UE) n. 1307/2013;
g)
il 30 % delle superfici dichiarate per la produzione di canapa a norma dell’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
h)
il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda di pagamento specifico per il cotone a norma del titolo IV, capo 2, del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Articolo 31
Percentuale di controllo del pagamento per l’inverdimento
1. Nel caso del pagamento per l’inverdimento, il campione di controllo per i controlli in loco effettuati annualmente riguarda almeno:
a)
il 5 % di tutti i beneficiari tenuti ad osservare le pratiche agricole benefiche per il clima e l’ambiente (in appresso «le pratiche di inverdimento») e che non fanno parte delle popolazioni di controllo di cui alle lettere b) e c) (in appresso «la popolazione di controllo per l’inverdimento»); tale campione copre nel contempo almeno il 5 % di tutti i beneficiari che dispongono di superfici coperte da prati permanenti che sono sensibili sotto il profilo ambientale in zone contemplate dalla direttiva 92/43/CEE del Consiglio (17) o dalla direttiva 2009/147/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (18) e nelle altre zone sensibili di cui all’articolo 45, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
b)
il 3 %:
i)
di tutti i beneficiari che possono fruire del pagamento per l’inverdimento e che sono esentati sia dall’obbligo di diversificazione delle colture sia dall’obbligo di costituzione delle aree di interesse ecologico in quanto non raggiungono le soglie di cui agli articoli 44 e 46 del regolamento (UE) n. 1307/2013 e che non sono soggetti agli obblighi di cui all’articolo 45 dello stesso regolamento;
ii)
oppure, negli anni in cui l’articolo 44 del regolamento delegato (UE) n. 639/2014 non si applica in uno Stato membro, dei beneficiari che possono fruire del pagamento per l’inverdimento e che sono esentati sia dall’obbligo di diversificazione delle colture sia dall’obbligo di costituzione delle aree di interesse ecologico in quanto non raggiungono le soglie di cui agli articoli 44 e 46 del regolamento (UE) n. 1307/2013 e che non sono soggetti agli obblighi di cui all’articolo 45, paragrafo 1, dello stesso regolamento;
c)
il 5 % di tutti i beneficiari tenuti a osservare le pratiche di inverdimento e che si avvalgono dei sistemi di certificazione ambientale nazionali o regionali di cui all’articolo 43, paragrafo 3, lettera b), del regolamento (UE) n. 1307/2013;
d)
il 5 % di tutti i beneficiari che partecipano a un’attuazione regionale a norma dell’articolo 46, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
e)
il 5 % dell’attuazione collettiva a norma dell’articolo 46, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013;
f)
il 100 % delle strutture contigue delle aree di interesse ecologico adiacenti di cui all’articolo 46, paragrafo 3, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014;
g)
il 100 % di tutti i beneficiari che hanno l’obbligo di riconvertire superfici in prato permanente a norma dell’articolo 42 del regolamento delegato (UE) n. 639/2014;
h)
il 20 % di tutti i beneficiari che hanno l’obbligo di riconvertire superfici in prato permanente a norma dell’articolo 44, paragrafi 2 e 3, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014.
2. I beneficiari che osservano le pratiche di inverdimento tramite pratiche equivalenti a norma dell’articolo 43, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (UE) n. 1307/2013, o che partecipano al regime per i piccoli agricoltori in conformità all’articolo 61 dello stesso regolamento, o che applicano all’intera azienda i requisiti di cui all’articolo 29, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 834/2007 del Consiglio (19) per quanto riguarda l’agricoltura biologica, non fanno parte del campione di controllo e non sono presi in considerazione ai fini delle percentuali di controllo di cui al presente articolo.
3. Se le aree di interesse ecologico non sono identificate nel sistema di identificazione delle parcelle agricole di cui all’articolo 70 del regolamento (UE) n. 1306/2013, la percentuale di controllo di cui al paragrafo 1, lettera a) e lettere da c) a e), è integrata dal 5 % di tutti i beneficiari del rispettivo campione di controllo che devono avere un’area di interesse ecologico sulla superficie agricola a norma degli articoli 43 e 46 del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Tuttavia, il primo comma non si applica quando il sistema di gestione e di controllo garantisce che tutte le aree di interesse ecologico dichiarate sono identificate e, ove applicabile, registrate nel sistema di identificazione delle parcelle agricole a norma dell’articolo 5, paragrafo 2, lettera c), del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 prima del pagamento.
Articolo 32
Percentuale di controllo per le misure di sviluppo rurale
1. Il campione di controllo per i controlli in loco effettuati annualmente riguarda almeno il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda per le misure di sviluppo rurale. Per le misure di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013, la percentuale di controllo del 5 % è raggiunta a livello di singola misura.
Tale campione di controllo rappresenta inoltre almeno il 5 % dei beneficiari dell’articolo 28 del regolamento (UE) n. 1305/2013, incluse le pratiche equivalenti di cui all’articolo 43, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1307/2013.
2. In deroga al paragrafo 1, nel caso delle associazioni di persone di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013 i singoli soci possono essere considerati beneficiari ai fini del calcolo della percentuale di controllo di cui al paragrafo 1.
3. Per i beneficiari del sostegno pluriennale concesso a norma dell’articolo 21, paragrafo 1, lettera a), e degli articoli 28, 29 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013, o dell’articolo 36, lettera a), punti iv) e v), e lettera b), punti i), iii) e v), del regolamento (CE) n. 1698/2005, che comporti pagamenti per un periodo superiore a cinque anni, gli Stati membri possono decidere, dopo il quinto anno di pagamento, di controllare almeno il 2,5 % di tali beneficiari.
Il primo comma si applica al sostegno erogato a norma dell’articolo 28, paragrafo 6, terzo comma, del regolamento (UE) n. 1305/2013 dopo il quinto anno di pagamento per l’impegno di cui trattasi.
4. I beneficiari oggetto dei controlli di cui al paragrafo 3 non sono presi in considerazione ai fini del paragrafo 1.
Articolo 33
Percentuale di controllo per i regimi di aiuto per animale
1. Per i regimi di aiuto per animale il campione di controllo per i controlli in loco effettuati annualmente copre, per ciascun regime di aiuto, almeno il 5 % di tutti i beneficiari che presentano domanda per tale regime di aiuto.
La percentuale è tuttavia elevata al 10 % del rispettivo regime di aiuto se la banca dati informatizzata degli animali non offre le garanzie di certezza e buon funzionamento necessarie per la corretta gestione del regime di aiuto in questione.
Il campione di controllo selezionato copre almeno il 5 % di tutti gli animali oggetto di domanda di aiuto per regime di aiuto.
2. Se del caso, il campione di controllo per i controlli in loco effettuati annualmente copre il 10 % degli altri servizi, enti o organizzazioni che forniscono prove per la verifica del rispetto dei criteri di ammissibilità, degli impegni e degli altri obblighi di cui all’articolo 28, paragrafo 2.
Articolo 34
Selezione del campione di controllo
1. Le domande risultate non ricevibili o i richiedenti risultati non ammissibili al pagamento al momento della presentazione o dopo i controlli amministrativi non fanno parte della popolazione di controllo.
2. Ai fini degli articoli 30 e 31, la selezione del campione è effettuata come segue:
a)
una percentuale compresa tra l’1 e l’1,25 % dei beneficiari che presentano domanda per il regime di pagamento di base o il regime di pagamento unico per superficie a norma del titolo III, capo 1, del regolamento (UE) n. 1307/2013 è selezionata in modo casuale fra tutti i beneficiari che presentano domanda per tali regimi;
b)
una percentuale compresa tra l’1e l’1,25 % della popolazione di controllo per l’inverdimento è selezionata in modo casuale fra tutti i beneficiari selezionati conformemente alla lettera a). Se necessario per raggiungere tale percentuale, sono selezionati in modo casuale ulteriori beneficiari tra la popolazione di controllo per l’inverdimento;
c)
il restante numero di beneficiari nel campione di controllo di cui all’articolo 31, paragrafo 1, lettera a), è selezionato sulla base di un’analisi di rischio;
d)
tutti i beneficiari selezionati in conformità alle lettere a), b) e c) del presente paragrafo possono essere considerati parte dei campioni di controllo di cui all’articolo 30, lettere da b) a e) e lettere g) e h). Se necessario per rispettare le percentuali minime di controllo, sono selezionati in modo casuale ulteriori beneficiari tra le rispettive popolazioni di controllo;
e)
tutti i beneficiari selezionati in conformità alle lettere da a) a d) del presente paragrafo possono essere considerati parte del campione di controllo di cui all’articolo 30, lettera a). Se necessario per rispettare la percentuale minima di controllo, sono selezionati in modo casuale ulteriori beneficiari fra tutti i beneficiari che presentano domanda per il regime di pagamento di base o il regime di pagamento unico per superficie a norma del titolo III, capo 1, del regolamento (CE) n. 1307/2013;
f)
il numero minimo di beneficiari di cui all’articolo 30, lettera f), è selezionato in modo casuale fra tutti i beneficiari che presentano domanda di pagamento nell’ambito del regime per i piccoli agricoltori di cui al titolo V del regolamento (UE) n. 1307/2013;
g)
il numero minimo di beneficiari di cui all’articolo 31, paragrafo 1, lettera b), è selezionato sulla base di un’analisi dei rischi fra tutti i beneficiari che possono fruire del pagamento per l’inverdimento e che sono esentati sia dall’obbligo di diversificazione delle colture sia dall’obbligo di costituzione delle aree di interesse ecologico in quanto non raggiungono le soglie di cui agli articoli 44 e 46 del regolamento (UE) n. 1307/2013 e che non sono soggetti agli obblighi di cui all’articolo 45 dello stesso regolamento;
h)
una percentuale compresa tra il 20 e il 25 % del numero minimo di beneficiari di cui all’articolo 31, paragrafo 1, lettere c), d) e h), è selezionata in modo casuale fra tutti i beneficiari selezionati conformemente alla lettera b) del presente paragrafo. Se necessario per raggiungere tale percentuale, sono selezionati in modo casuale ulteriori beneficiari fra tutti i beneficiari selezionati in conformità alla lettera a) del presente paragrafo. Il restante numero di beneficiari di cui all’articolo 31, paragrafo 1, lettere c), d) e h), è selezionato sulla base di un’analisi dei rischi fra tutti i beneficiari selezionati in conformità alla lettera c) del presente paragrafo. Se necessario per rispettare le percentuali minime di controllo, sono selezionati sulla base di un’analisi dei rischi ulteriori beneficiari tra le rispettive popolazioni di controllo;
i)
una percentuale compresa tra il 20 e il 25 % del numero minimo di attuazioni collettive di cui all’articolo 31, paragrafo 1, lettera e), è selezionata in modo casuale fra tutte le attuazioni collettive in conformità all’articolo 46, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013. Il restante numero di attuazioni collettive di cui all’articolo 31, paragrafo 1, lettera e), è selezionato sulla base di un’analisi dei rischi.
Il controllo in loco degli ulteriori beneficiari selezionati in conformità alle lettere d), e) e h), nonché dei beneficiari selezionati in conformità alle lettere f) e g) può essere limitato al regime di aiuto per cui sono stati selezionati se le percentuali minime di controllo degli altri regimi di aiuto per cui hanno presentato domanda sono già rispettate.
Il controllo in loco degli ulteriori beneficiari selezionati in conformità all’articolo 31, paragrafo 3, e al primo comma, lettera h), del presente paragrafo, nonché dei beneficiari selezionati in conformità al primo comma, lettera i), del presente paragrafo può essere limitato alle pratiche di inverdimento per cui sono stati selezionati se le percentuali minime di controllo degli altri regimi di aiuto e delle pratiche di inverdimento che sono tenuti a osservare sono già rispettate.
Ai fini dell’articolo 31 gli Stati membri garantiscono la rappresentatività del campione di controllo con riguardo alle diverse pratiche.
3. Ai fini degli articoli 32 e 33, la prima quota del 20-25 % del numero minimo di beneficiari da sottoporre a controlli in loco è selezionata in modo casuale. Il restante numero di beneficiari da sottoporre a controlli in loco è selezionato sulla base di un’analisi dei rischi.
Ai fini dell’articolo 32 gli Stati membri, a seguito di un’analisi dei rischi, possono selezionare specifiche misure di sviluppo rurale che si applicano ai beneficiari.
4. Se il numero di beneficiari da sottoporre a controlli in loco è superiore al numero minimo di beneficiari di cui agli articoli da 30 a 33, la percentuale dei beneficiari selezionati in modo casuale nel campione aggiuntivo non supera il 25 %.
5. L’efficacia dell’analisi dei rischi è valutata e aggiornata su base annua come segue:
a)
stabilendo la pertinenza di ogni fattore di rischio;
b)
confrontando i risultati della differenza tra la superficie dichiarata e la superficie determinata del campione selezionato sulla base dell’analisi dei rischi e in modo casuale di cui al paragrafo 2, primo comma; oppure confrontando i risultati della differenza tra gli animali dichiarati e gli animali determinati del campione selezionato sulla base dell’analisi dei rischi e in modo casuale di cui al paragrafo 2, primo comma;
c)
tenendo conto della situazione specifica e, se del caso, dell’evoluzione della pertinenza dei fattori di rischio nello Stato membro;
d)
tenendo conto della natura dell’inadempienza che determina un aumento della percentuale di controllo in conformità all’articolo 35.
6. L’autorità competente registra i motivi della selezione di ciascun beneficiario da sottoporre a un controllo in loco. L’ispettore che procede al controllo in loco ne è debitamente informato prima dell’inizio del controllo stesso.
7. Se del caso, prima del termine ultimo di cui all’articolo 13 può essere effettuata una selezione parziale del campione di controllo sulla base delle informazioni disponibili. Tale campione provvisorio è completato quando sono disponibili tutte le pertinenti domande di aiuto o di pagamento.
Articolo 35
Aumento della percentuale di controllo
Se i controlli in loco evidenziano inadempienze significative nell’ambito di un particolare regime di aiuto o di una particolare misura di sostegno in una regione o parte di essa, l’autorità competente aumenta in misura appropriata la percentuale dei beneficiari da sottoporre a controlli in loco nell’anno successivo.
Articolo 36
Riduzione della percentuale di controllo
1. Le percentuali di controllo di cui al presente capo possono essere ridotte soltanto in relazione ai regimi di aiuto o alle misure di sostegno contemplati dal presente articolo.
2. In deroga all’articolo 30, lettere a), b) e f), gli Stati membri possono decidere, per quanto riguarda il regime di pagamento di base, il regime di pagamento unico per superficie, il pagamento ridistributivo e il regime per i piccoli agricoltori, di ridurre al 3 % il livello minimo dei controlli in loco da effettuare annualmente per ciascun regime.
Il primo comma si applica solo se è posto in essere in conformità all’articolo 17, paragrafo 2, un sistema di intersezione spaziale di tutte le domande di aiuto con il sistema di identificazione delle parcelle agricole e se sono effettuate verifiche incrociate su tutte le domande di aiuto per evitare che la stessa superficie sia oggetto di una doppia domanda di aiuti nel corso dell’anno precedente l’applicazione di detto primo comma.
Per gli anni di domanda 2015 e 2016 il tasso di errore riscontrato nel campione casuale verificato durante i controlli in loco non può superare il 2 % nei due precedenti esercizi finanziari. Il tasso di errore è certificato dallo Stato membro in conformità alla metodologia elaborata a livello dell’Unione.
3. In deroga all’articolo 30, lettere a), b) e f), gli Stati membri possono decidere, per quanto riguarda il regime di pagamento di base, il regime di pagamento unico per superficie, il pagamento ridistributivo e il regime per i piccoli agricoltori, di ridurre il campione di controllo al campione selezionato in conformità all’articolo 34, paragrafo 2, primo comma, lettera a), se sono svolti controlli basati sulle ortoimmagini utilizzate per l’aggiornamento del sistema di identificazione delle parcelle agricole di cui all’articolo 70 del regolamento (UE) n. 1306/2013.
Il primo comma si applica solo se gli Stati membri aggiornano sistematicamente il sistema di identificazione delle parcelle agricole e, entro un triennio al massimo, sottopongono a controllo tutti i beneficiari situati nell’intera zona compresa nel sistema, coprendo almeno il 25 % all’anno degli ettari ammissibili registrati nel sistema di identificazione delle parcelle agricole. Tuttavia, tale percentuale di copertura minima annuale non si applica agli Stati membri con meno di 150 000 ettari ammissibili registrati nel sistema di identificazione delle parcelle agricole.
Prima di applicare il primo comma gli Stati membri sono tenuti ad aver completato l’aggiornamento del sistema di identificazione delle parcelle agricole interessate nel triennio precedente.
Le ortoimmagini utilizzate per l’aggiornamento non possono avere più di 15 mesi alla data del loro utilizzo ai fini dell’aggiornamento del sistema di identificazione delle parcelle agricole.
La qualità del sistema di identificazione delle parcelle agricole, valutata a norma dell’articolo 6 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 nei due anni che precedono l’applicazione del primo comma, è sufficiente per garantire la verifica effettiva delle condizioni di concessione dell’aiuto.
La decisione di cui al primo comma può essere adottata a livello nazionale o regionale. Ai fini del presente comma, una regione comprende l’intera superficie interessata da uno o più sistemi autonomi di identificazione delle parcelle agricole.
Il paragrafo 2, terzo comma, si applica mutatis mutandis.
4. In deroga all’articolo 32, paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di ridurre il livello minimo dei controlli in loco svolti ogni anno civile al 3 % dei beneficiari che hanno presentato domanda per le misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato.
Tuttavia, il primo comma non si applica ai beneficiari che includono le pratiche equivalenti di cui all’articolo 43, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1307/2013.
5. I paragrafi 2, 3 e 4 si applicano solo se sono soddisfatte le condizioni generali per la riduzione del livello minimo dei controlli in loco fissate dalla Commissione in conformità all’articolo 62, paragrafo 2, lettera b), del regolamento (UE) n. 1306/2013. Se una qualsiasi di tali condizioni o le condizioni di cui ai paragrafi 2 o 3 del presente articolo non sono più soddisfatte, lo Stato membro revoca immediatamente la decisione di ridurre il livello minimo dei controlli in loco e applica il livello minimo dei controlli in loco previsto all’articolo 30, lettere a), b) e f), e/o all’articolo 32 a decorrere dall’anno di domanda successivo per i regimi di aiuto o le misure di sostegno in questione.
6. In deroga all’articolo 30, lettera g), quando uno Stato membro introduce un sistema di autorizzazione preventiva per la coltivazione della canapa, il livello minimo dei controlli in loco può essere ridotto al 20 % delle superfici dichiarate per la produzione di canapa di cui all’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013.
In tal caso lo Stato membro comunica alla Commissione le modalità di applicazione e le condizioni relative al sistema di autorizzazione preventiva nell’anno che precede l’applicazione della percentuale di controllo ridotta. Qualsiasi modifica di dette modalità di applicazione o condizioni è comunicata alla Commissione senza indebito ritardo.
Sezione 2
Controlli in loco relativi alle domande di aiuto per i regimi di aiuto per superficie e alle domande di pagamento per le misure di sostegno connesse alla superficie
Articolo 37
Elementi dei controlli in loco
1. I controlli in loco vertono sull’insieme delle parcelle agricole per le quali è stato chiesto un aiuto nell’ambito dei regimi elencati nell’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013 e/o per le quali è stato chiesto un sostegno a titolo delle misure di sviluppo rurale che rientrano nell’ambito del sistema integrato.
Per quanto riguarda il controllo delle misure di sviluppo rurale di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettera a), e agli articoli 30 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013, i controlli in loco riguardano anche tutte le superfici non agricole per le quali è chiesto il sostegno.
Sulla base dei risultati dei controlli l’autorità competente valuta, considerato l’articolo 5, paragrafo 3, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, se sia necessario un aggiornamento delle corrispondenti parcelle di riferimento.
2. I controlli in loco vertono sulla misurazione della superficie e sulla verifica dei criteri di ammissibilità, degli impegni e degli altri obblighi inerenti alla superficie dichiarata dal beneficiario nell’ambito dei regimi di aiuti e/o delle misure di sostegno di cui al paragrafo 1.
Per i beneficiari che presentano domanda di pagamenti diretti nell’ambito dei regimi elencati all’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013 e le cui superfici agricole sono principalmente superfici mantenute naturalmente in uno stato idoneo al pascolo o alla coltivazione, il controllo in loco comprende anche la verifica dell’attività minima svolta su tali superfici di cui all’articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1307/2013.
3. I controlli in loco relativi alle pratiche di inverdimento vertono su tutti gli obblighi che devono essere rispettati dal beneficiario. Se del caso, rientra nei controlli in loco la conformità con i limiti massimi di cui agli articoli 44 e 46 del regolamento (UE) n. 1307/2013 per quanto riguarda l’esenzione dalle pratiche. Il presente comma si applica anche ai controlli in loco svolti con riguardo ai sistemi di certificazione ambientale nazionali o regionali di cui all’articolo 43, paragrafo 3, lettera b), del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Se il controllo in loco riguarda un’attuazione regionale a norma dell’articolo 46, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1307/2013, fanno parte del controllo anche la misurazione della superficie e la verifica degli obblighi imposti dallo Stato membro ai beneficiari o gruppi di beneficiari.
Se il controllo in loco riguarda un’attuazione collettiva a norma dell’articolo 46, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, esso comprende:
a)
la verifica dei criteri che le aziende devono rispettare per essere considerate nelle immediate vicinanze, stabiliti all’articolo 47, paragrafo 1, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014;
b)
la misurazione della superficie e la verifica dei criteri in base ai quali le aree di interesse ecologico sono considerate adiacenti;
c)
se del caso, gli obblighi supplementari imposti dallo Stato membro ai beneficiari o gruppi di beneficiari;
d)
gli obblighi individuali di inverdimento che devono essere rispettati dal beneficiario che partecipa all’attuazione collettiva.
Articolo 38
Misurazione della superficie
1. Mentre tutte le parcelle agricole sono soggette a controlli di ammissibilità, l’effettiva misurazione della superficie della parcella agricola nell’ambito di un controllo in loco può essere limitata a un campione casuale costituito da almeno il 50 % delle parcelle agricole per cui è stata presentata una domanda di aiuto e/o una domanda di pagamento nell’ambito dei regimi di aiuto per superficie e/o delle misure di sviluppo rurale. Se il controllo del suddetto campione rivela un’inadempienza, tutte le parcelle agricole sono misurate o sono estrapolate conclusioni dal campione misurato.
Il primo comma non si applica alle parcelle agricole da controllare ai fini di un’area di interesse ecologico di cui all’articolo 46 del regolamento (UE) n. 1307/2013.
2. La misurazione della superficie delle parcelle agricole si effettua con qualsiasi mezzo che si è dimostrato garantire una misurazione di qualità almeno equivalente a quella prevista dalle pertinenti norme tecniche elaborate a livello unionale.
3. Ove possibile, l’autorità competente può avvalersi delle tecniche di telerilevamento in conformità all’articolo 40 e dei sistemi mondiali di navigazione satellitare (GNSS).
4. Per tutte le misurazioni di superfici eseguite utilizzando GNSS e/o ortoimmagini è definito un solo valore di tolleranza «cuscinetto». A tale scopo gli strumenti di misurazione utilizzati sono validati per almeno una classe di convalida di tolleranza «cuscinetto» inferiore al valore unico. Tuttavia, il valore unico di tolleranza non può superare 1,25 m.
In termini assoluti, la tolleranza massima per ciascuna parcella agricola non può superare 1,0 ettari.
Tuttavia, per le misure di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettera a), e agli articoli 30 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013 per quanto riguarda la superficie forestale, gli Stati membri possono definire tolleranze idonee che non superano in nessun caso il doppio della tolleranza di cui al primo comma del presente paragrafo.
5. La superficie totale di una parcella agricola può essere presa in considerazione nella misurazione purché sia pienamente ammissibile. Negli altri casi si considera la superficie netta ammissibile. A tal fine si può applicare, se del caso, il sistema proporzionale di cui all’articolo 10 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014.
6. Ai fini del calcolo delle quote delle diverse colture per la diversificazione delle colture di cui all’articolo 44 del regolamento (UE) n. 1307/2013, è presa in considerazione per la misurazione la superficie effettivamente investita a una determinata coltura in conformità all’articolo 40, paragrafo 2, del regolamento delegato (UE) n. 639/2014. Sulle superfici in cui si pratica la policoltura è presa in considerazione la superficie totale coperta con la policoltura in conformità all’articolo 40, paragrafo 3, primo e secondo comma, dello stesso regolamento, o coltivata a colture miste a norma dell’articolo 40, paragrafo 3, terzo comma, dello stesso regolamento.
7. Ove l’articolo 17, paragrafo 1, lettera b), del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 possa portare a una divisione artificiale della superficie di parcelle agricole adiacenti, aventi una tipologia di copertura omogenea del terreno, in parcelle agricole distinte, si procede a una misurazione unica combinata di tutta la superficie occupata dalle parcelle agricole adiacenti con una tipologia di copertura omogenea del terreno.
8. Ove appropriato, sono effettuate due misurazioni distinte, una sulla parcella agricola ai fini del regime del pagamento di base o del regime di pagamento unico per superficie a norma del titolo III, capo 1, del regolamento (UE) n. 1307/2013 e una su una parcella agricola parzialmente coincidente e diversa dal punto di vista spaziale, ai fini degli altri regimi di aiuto per superficie e/o delle misure di sviluppo rurale, se del caso.
Articolo 39
Verifica delle condizioni di ammissibilità
1. L’ammissibilità delle parcelle agricole è verificata con qualsiasi mezzo appropriato. Tale verifica comprende anche, se del caso, una verifica della coltura. A tal fine è richiesta, se necessario, la presentazione di prove supplementari.
2. Per i prati permanenti pascolabili che rientrano nell’ambito delle pratiche locali tradizionali, qualora nelle superfici di pascolo non siano tradizionalmente predominanti erba e altre piante erbacee da foraggio, il coefficiente di riduzione di cui all’articolo 32, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1307/2013 può essere applicato, se del caso, per la superficie ammissibile misurata in conformità all’articolo 38 del presente regolamento. In caso di uso in comune di una superficie, le autorità competenti procedono alla ripartizione della medesima fra i singoli beneficiari proporzionalmente al loro uso di tale superficie o al loro diritto di usarla.
3. Gli elementi caratteristici del paesaggio dichiarati dai beneficiari come area di interesse ecologico che non sono compresi nella superficie ammissibile a norma degli articoli 9 e 10 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 sono verificati sulla base degli stessi principi applicabili alla superficie ammissibile.
4. Per quanto riguarda il controllo delle misure di sviluppo rurale e qualora gli Stati membri decidano che determinati elementi del controllo in loco possono essere verificati sulla base di un campione, quest’ultimo è tale da garantire un livello di controllo affidabile e rappresentativo. Gli Stati membri stabiliscono i criteri di selezione del campione. Se le verifiche effettuate su tale campione rivelano la presenza di inadempienze, la dimensione e la base del campione sono opportunamente ampliate.
Articolo 40
Controlli effettuati mediante telerilevamento
Quando uno Stato membro effettua controlli in loco mediante telerilevamento, l’autorità competente:
a)
provvede alla fotointerpretazione delle ortoimmagini (aeree o satellitari) di tutte le parcelle agricole per ciascuna domanda di aiuto e/o domanda di pagamento da controllare, onde riconoscere le tipologie di copertura vegetale e, se del caso, il tipo di coltura, e misurare la superficie;
b)
effettua ispezioni fisiche in campo di tutte le parcelle agricole per le quali la fotointerpretazione non consente di verificare l’esattezza della dichiarazione delle superfici in maniera considerata soddisfacente dall’autorità competente;
c)
effettua tutti i controlli necessari alla verifica della conformità ai criteri di ammissibilità, agli impegni e agli altri obblighi inerenti alle parcelle agricole;
d)
adotta misure alternative per misurare la superficie, in conformità all’articolo 38, paragrafo 1, di tutte le parcelle non oggetto di immagini.
Articolo 41
Relazione di controllo
1. Ciascun controllo in loco di cui alla presente sezione è oggetto di una relazione di controllo che consente di riesaminare i particolari delle verifiche svolte e di trarre conclusioni circa la conformità ai criteri di ammissibilità, agli impegni e agli altri obblighi. Tale relazione indica segnatamente:
a)
i regimi di aiuto o le misure di sostegno, le domande di aiuto o le domande di pagamento sottoposti a controllo;
b)
le persone presenti;
c)
le parcelle agricole controllate e quelle misurate, compresi, se pertinenti, i risultati delle misurazioni per parcella misurata e le tecniche di misurazione impiegate;
d)
se del caso, i risultati della misurazione delle superfici non agricole per le quali è chiesto il sostegno nell’ambito delle misure di sviluppo rurale e le tecniche di misurazione impiegate;
e)
se il controllo era stato annunciato al beneficiario e, in tal caso, il termine di preavviso;
f)
le eventuali misure di controllo specifiche da adottare in relazione a singoli regimi di aiuto o regimi di sostegno;
g)
le eventuali ulteriori misure di controllo intraprese;
h)
eventuali inadempienze riscontrate che potrebbero richiedere una comunicazione incrociata rispetto ad altri regimi di aiuto, ad altre misure di sostegno e/o alla condizionalità;
i)
eventuali inadempienze riscontrate che potrebbero richiedere controlli negli anni successivi.
2. Il beneficiario è invitato a firmare la relazione durante il controllo per attestare di avervi presenziato ed eventualmente ad apporvi le proprie osservazioni. Qualora gli Stati membri utilizzino una relazione di controllo redatta con mezzi elettronici nel corso del controllo, l’autorità competente prevede la possibilità della firma elettronica da parte del beneficiario oppure la relazione di controllo è inviata senza indugio allo stesso per dargli la possibilità di firmarla e apporvi le proprie osservazioni. Qualora siano constatate inadempienze, al beneficiario è consegnata una copia della relazione di controllo.
Se il controllo in loco viene effettuato mediante telerilevamento a norma dell’articolo 40, lo Stato membro può decidere di non invitare il beneficiario a firmare la relazione di controllo se dal telerilevamento non risultano inadempienze. Se tali controlli evidenziano la presenza di inadempienze, il beneficiario è invitato a firmare la relazione prima che l’autorità competente tragga conclusioni, in base alle risultanze emerse, in merito a eventuali riduzioni, rifiuti, revoche o sanzioni.
Sezione 3
Controlli in loco relativi alle domande di aiuto per animale e alle domande di pagamento nell’ambito di misure di sostegno connesse agli animali
Articolo 42
Controlli in loco
1. I controlli in loco verificano che tutti i criteri di ammissibilità, gli impegni e gli altri obblighi siano soddisfatti e riguardano tutti gli animali per cui sono state presentate domande di aiuto o domande di pagamento nell’ambito dei regimi di aiuto per animale o delle misure di sostegno connesse agli animali da controllare.
Ove lo Stato membro abbia stabilito un periodo conformemente all’articolo 21, paragrafo 1, lettera d), almeno il 50 % della percentuale minima di controlli in loco di cui all’articolo 32 o all’articolo 33 è ripartito durante tale periodo per il rispettivo regime di aiuto per animale o per la rispettiva misura di sostegno connessa agli animali.
Qualora lo Stato membro si avvalga della facoltà prevista dall’articolo 21, paragrafo 3, sono sottoposti a controllo anche gli animali potenzialmente ammissibili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, secondo comma, punto 17, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014.
I controlli in loco verificano in particolare che il numero di animali presenti nell’azienda per i quali sono state presentate domande di aiuto e/o domande di pagamento e, se del caso, il numero di animali potenzialmente ammissibili corrisponda al numero di animali iscritti nei registri e al numero di animali comunicati alla banca dati informatizzata degli animali.
2. I controlli in loco verificano inoltre:
a)
l’esattezza e la coerenza dei dati contenuti nel registro e delle comunicazioni alla banca dati informatizzata degli animali, mediante confronto con un campione di documenti giustificativi quali fatture di acquisto e di vendita, attestati di macellazione, certificati veterinari e, se del caso, passaporti per gli animali o documenti di trasporto, in relazione agli animali per i quali sono state presentate domande di aiuto o domande di pagamento nei sei mesi precedenti il controllo in loco; tuttavia, se sono riscontrate anomalie, il controllo è esteso ai 12 mesi precedenti il controllo in loco;
b)
che i bovini o gli ovini/i caprini siano identificati per mezzo di marchi auricolari o altri mezzi di identificazione, corredati, se del caso, dei passaporti degli animali o dei documenti di trasporto, e che siano iscritti nel registro e siano stati comunicati alla banca dati informatizzata degli animali.
Le verifiche di cui al primo comma, lettera b), possono essere effettuate su un campione casuale. Se il controllo del suddetto campione rivela un’inadempienza, tutti gli animali sono sottoposti a controllo o sono estrapolate conclusioni dal campione.
Articolo 43
Relazione di controllo per i regimi di aiuti per animale e le misure di sostegno connesse agli animali
1. Ciascun controllo in loco previsto dalla presente sezione è oggetto di una relazione di controllo, che consente di riesaminare i particolari delle verifiche effettuate. Tale relazione indica segnatamente:
a)
i regimi di aiuto per animale e/o le misure di sostegno connesse agli animali, le domande di aiuto per animale e/o le domande di pagamento sottoposti a controllo;
b)
le persone presenti;
c)
il numero e la specie degli animali constatati in loco nonché, se del caso, i numeri dei marchi auricolari, i dati riportati nel registro e nella banca dati informatizzata degli animali, gli eventuali documenti giustificativi verificati, le risultanze dei controlli e le eventuali osservazioni relative a singoli animali e/o al loro codice di identificazione;
d)
se la visita era stata annunciata al beneficiario e, in tal caso, il termine di preavviso. In particolare nel caso in cui sia stato superato il limite di 48 ore di cui all’articolo 25, il motivo è dichiarato nella relazione di controllo;
e)
le eventuali misure di controllo specifiche da adottare in relazione a singoli regimi di aiuto per animale e/o misure di sostegno connesse agli animali;
f)
le eventuali ulteriori misure di controllo da intraprendere.
2. Il beneficiario è invitato a firmare la relazione durante il controllo per attestare di avervi presenziato ed eventualmente ad apporvi le proprie osservazioni. Qualora gli Stati membri utilizzino una relazione di controllo redatta con mezzi elettronici nel corso del controllo, l’autorità competente prevede la possibilità della firma elettronica da parte del beneficiario oppure la relazione di controllo è inviata senza indugio allo stesso per dargli la possibilità di firmarla e apporvi le proprie osservazioni. Qualora siano constatate inadempienze, al beneficiario è consegnata una copia della relazione di controllo.
3. Qualora gli Stati membri effettuino i controlli in loco previsti dal presente regolamento unitamente alle ispezioni di cui al regolamento (CE) n. 1082/2003, la relazione è integrata dalle relazioni di cui all’articolo 2, paragrafo 5, di detto regolamento.
4. Qualora i controlli in loco realizzati a norma del presente regolamento evidenzino casi di inadempienza al titolo I del regolamento (CE) n. 1760/2000 o al regolamento (CE) n. 21/2004, alle autorità competenti per l’applicazione di tali regolamenti sono immediatamente inviate copie della relazione di controllo di cui al presente articolo.
CAPO IV
Norme specifiche
Articolo 44
Norme sui risultati dei controlli relativi alle aree di interesse ecologico regionali o collettive
In caso di attuazione regionale o collettiva in conformità all’articolo 46, paragrafo 5 o 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, la superficie delle aree di interesse ecologico adiacenti comuni determinate è assegnata a ciascun partecipante in proporzione alla sua quota nelle aree di interesse ecologico comuni sulla base di quanto da lui dichiarato a norma dell’articolo 18 del presente regolamento.
Ai fini dell’applicazione dell’articolo 26 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 ad ogni partecipante a un’attuazione regionale o collettiva, l’area di interesse ecologico determinata è la somma della quota assegnata delle aree di interesse ecologico comuni determinate di cui al primo comma del presente articolo e delle aree di interesse ecologico determinate in relazione all’obbligo individuale.
Articolo 45
Verifica del tenore di tetraidrocannabinolo nelle colture di canapa
1. Ai fini dell’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, gli Stati membri stabiliscono il sistema per determinare il tenore di tetraidrocannabinolo (in appresso «THC») delle colture di cui all’allegato I del presente regolamento.
2. L’autorità competente dello Stato membro conserva i dati relativi al tenore di THC riscontrato. Tali dati comprendono, per ogni varietà, almeno il tenore di THC riscontrato in ogni campione, espresso in percentuale con due decimali, il procedimento utilizzato, il numero di prove eseguite, il momento del prelievo del campione e le misure adottate a livello nazionale.
3. Se il tenore medio di THC di tutti i campioni di una data varietà risulta superiore a quello fissato all’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, nell’anno di domanda successivo gli Stati membri applicano a tale varietà la procedura B di cui all’allegato I del presente regolamento. Tale procedura è applicata negli anni di domanda successivi a meno che tutti i risultati analitici della varietà data rivelino un tenore di THC inferiore a quello fissato all’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Se il tenore medio di THC di tutti i campioni di una data varietà risulta per il secondo anno consecutivo superiore a quello fissato all’articolo 32, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1307/2013, lo Stato membro comunica alla Commissione l’autorizzazione di vietare la commercializzazione di tale varietà a norma dell’articolo 18 della direttiva 2002/53/CE del Consiglio (20). La comunicazione è trasmessa entro il 15 novembre dell’anno di domanda di cui trattasi. In tale Stato membro, la varietà oggetto della domanda non è ammissibile ai pagamenti diretti a partire dall’anno di domanda successivo.
4. Ai fini dell’esecuzione dei controlli di cui ai paragrafi 1, 2 e 3, le colture di canapa sono mantenute in condizioni normali di crescita, secondo le pratiche locali, per almeno 10 giorni dalla fine della fioritura.
Gli Stati membri possono tuttavia autorizzare la raccolta della canapa nel periodo compreso tra l’inizio della fioritura e il decimo giorno successivo alla fine della medesima purché gli ispettori indichino, per ogni parcella interessata, le parti rappresentative che devono continuare a essere coltivate a fini di ispezione nei dieci giorni successivi alla fine della fioritura, secondo il metodo descritto nell’allegato I.
5. Le comunicazioni di cui al paragrafo 3 sono effettuate in conformità al regolamento (CE) n. 792/2009 della Commissione (21).
TITOLO IV
MISURE DI SVILUPPO RURALE NON CONNESSE ALLA SUPERFICIE O AGLI ANIMALI
CAPO I
Disposizione introduttiva
Articolo 46
Campo di applicazione
Il presente titolo si applica alle spese sostenute per le misure di cui agli articoli da 14 a 20, all’articolo 21, paragrafo 1, con l’eccezione del premio annuale di cui alle lettere a) e b), all’articolo 27, all’articolo 28, paragrafo 9, agli articoli 35 e 36 e all’articolo 51, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1305/2013, all’articolo 35, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1303/2013 e all’articolo 20, all’articolo 36, lettera a), punto vi), e lettera b), punti ii), vi) e vii), all’articolo 36, lettera b), punti i) e iii) per quanto riguarda i costi di impianto, e agli articoli 52 e 63 del regolamento (CE) n. 1698/2005.
CAPO II
Controlli
Sezione 1
Disposizioni generali
Articolo 47
Domande di aiuto, domande di pagamento e altre dichiarazioni
1. Gli Stati membri stabiliscono procedure appropriate per la presentazione delle domande di aiuto, delle domande di pagamento e delle altre dichiarazioni relative alle misure di sviluppo rurale non connesse alla superficie o agli animali.
2. Per le misure di cui all’articolo 15, paragrafo 1, lettera b), all’articolo 16, paragrafo 1, all’articolo 19, paragrafo 1, lettera c), e all’articolo 27 del regolamento (UE) n. 1305/2013 il beneficiario presenta una domanda di pagamento annuale.
Sezione 2
Disposizioni relative ai controlli
Articolo 48
Controlli amministrativi
1. Tutte le domande di aiuto e di pagamento, nonché le dichiarazioni presentate da beneficiari o da terzi allo scopo di ottemperare ai requisiti, sono sottoposte a controlli amministrativi che riguardano tutti gli elementi che è possibile e appropriato verificare mediante questo tipo di controlli. Le procedure attuate presuppongono la registrazione dell’attività di controllo svolta, dei risultati della verifica e delle misure adottate in caso di constatazione di discrepanze.
2. I controlli amministrativi sulle domande di sostegno garantiscono la conformità dell’operazione con gli obblighi applicabili stabiliti dalla legislazione unionale o nazionale o dal programma di sviluppo rurale, compresi quelli in materia di appalti pubblici, aiuti di Stato e altre norme e requisiti obbligatori. I controlli comprendono in particolare la verifica dei seguenti elementi:
a)
l’ammissibilità del beneficiario;
b)
i criteri di ammissibilità, gli impegni e gli altri obblighi inerenti all’operazione per cui si chiede il sostegno;
c)
il rispetto dei criteri di selezione;
d)
l’ammissibilità dei costi dell’operazione, compresa la conformità alla categoria di costi o al metodo di calcolo da utilizzare quando l’operazione o parte di essa rientra nel campo d’applicazione dell’articolo 67, paragrafo 1, lettere b), c) e d), del regolamento (UE) n. 1303/2013;
e)
per i costi di cui all’articolo 67, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 1303/2013, esclusi contributi in natura e ammortamenti, una verifica della ragionevolezza dei costi dichiarati. I costi sono valutati con un sistema di valutazione adeguato, quale ad esempio il ricorso a costi di riferimento, il raffronto di diverse offerte oppure l’esame di un comitato di valutazione.
3. I controlli amministrativi sulle domande di pagamento comprendono in particolare, e nella misura in cui sia pertinente per la domanda presentata, la verifica:
a)
della conformità dell’operazione completata con l’operazione per la quale era stata presentata e accolta la domanda di sostegno;
b)
dei costi sostenuti e dei pagamenti effettuati.
4. I controlli amministrativi comprendono procedure intese a evitare doppi finanziamenti irregolari tramite altri regimi nazionali o unionali o periodi di programmazione precedenti. In presenza di altre fonti di finanziamento, nell’ambito dei suddetti controlli si verifica che l’aiuto totale percepito non superi i limiti massimi consentiti o le aliquote di sostegno.
5. I controlli amministrativi sulle operazioni connesse a investimenti comprendono almeno una visita sul luogo dell’operazione sovvenzionata o del relativo investimento per verificare la realizzazione dell’investimento stesso.
Tuttavia, l’autorità competente può decidere di non effettuare tali visite per ragioni debitamente giustificate, quali le seguenti:
a)
l’operazione è compresa nel campione selezionato per il controllo in loco da svolgere a norma dell’articolo 49;
b)
l’autorità competente ritiene che l’operazione consista in un investimento di piccola entità;
c)
l’autorità competente ritiene che vi sia un rischio limitato di mancato rispetto delle condizioni di ammissibilità del sostegno o di mancata realizzazione dell’investimento.
La decisione di cui al secondo comma, e i relativi motivi, formano oggetto di registrazione.
Articolo 49
Controlli in loco
1. Gli Stati membri organizzano controlli in loco sulle operazioni approvate in base a un idoneo campione. Tali controlli, per quanto possibile, sono eseguiti prima del versamento del saldo per una data operazione.
2. Gli ispettori che svolgono i controlli in loco non devono aver partecipato a controlli amministrativi sulla stessa operazione.
Articolo 50
Percentuale di controllo e campionamento dei controlli in loco
1. La spesa oggetto dei controlli in loco è pari ad almeno il 5 % della spesa di cui all’articolo 46, cofinanziata dal Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) e pagata ogni anno civile dall’organismo pagatore.
Se un’operazione soggetta a controllo in loco ha ricevuto anticipi o pagamenti intermedi, tali pagamenti sono imputati alla spesa oggetto dei controlli in loco di cui al primo comma.
2. Solo i controlli svolti entro la fine dell’anno civile in questione sono conteggiati ai fini del raggiungimento del livello minimo di cui al paragrafo 1.
Le domande di pagamento che siano risultate non ammissibili in seguito a controlli amministrativi non sono conteggiate ai fini del raggiungimento del livello minimo di cui al paragrafo 1.
3. Solo i controlli che soddisfano tutti i requisiti di cui agli articoli 49 e 51 possono essere conteggiati ai fini del raggiungimento del livello minimo di cui al paragrafo 1.
4. Il campione di operazioni approvate da sottoporre a controllo a norma del paragrafo 1 tiene conto in particolare:
a)
dell’esigenza di controllare operazioni di vario tipo e di varie dimensioni;
b)
degli eventuali fattori di rischio identificati dai controlli nazionali o unionali;
c)
del contributo del tipo di operazione al rischio di errore nell’attuazione del programma di sviluppo rurale;
d)
della necessità di mantenere un equilibrio tra le misure e tipi di operazioni;
e)
dell’obbligo di un campionamento casuale che comprende tra il 30 e il 40 % della spesa.
5. Se i controlli in loco evidenziano un’inadempienza significativa nell’ambito di una misura di sostegno o di un tipo di operazione, nell’anno civile successivo l’autorità competente aumenta la percentuale di controllo a un livello adeguato per la misura o il tipo di operazione in questione.
6. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di ridurre al 3 % dell’importo cofinanziato dal FEASR il livello minimo di controlli in loco svolti ogni anno civile di cui al paragrafo 1.
Gli Stati membri possono applicare il primo comma solo se sono soddisfatte le condizioni generali per la riduzione del livello minimo dei controlli in loco fissate dalla Commissione in conformità all’articolo 62, paragrafo 2, lettera b), del regolamento (UE) n. 1306/2013.
Se una delle condizioni di cui al secondo comma non è più soddisfatta, gli Stati membri revocano immediatamente la decisione di ridurre il livello minimo dei controlli in loco. Essi applicano il livello minimo dei controlli in loco di cui al paragrafo 1 a decorrere dall’anno civile successivo.
Articolo 51
Contenuto dei controlli in loco
1. I controlli in loco verificano che l’operazione sia stata attuata in conformità delle norme applicabili e coprono tutti i criteri di ammissibilità, gli impegni e gli altri obblighi relativi alle condizioni per la concessione del sostegno che è possibile controllare al momento della visita. Essi garantiscono che l’operazione possa beneficiare di un sostegno del FEASR.
2. I controlli in loco verificano l’esattezza dei dati dichiarati dal beneficiario raffrontandoli con i documenti giustificativi.
Ciò comprende una verifica dell’esistenza di documenti, contabili o di altro tipo, a corredo delle domande di pagamento presentate dal beneficiario e, se necessario, un controllo sull’esattezza dei dati contenuti nella domanda di pagamento sulla base dei dati o dei documenti commerciali tenuti da terzi.
3. I controlli in loco verificano che la destinazione o la prevista destinazione dell’operazione corrisponda a quella descritta nella domanda di sostegno e per la quale il sostegno è stato concesso.
4. Tranne in circostanze eccezionali debitamente registrate e giustificate dalle autorità competenti, i controlli in loco includono una visita al luogo in cui l’operazione è realizzata o, se si tratta di una operazione immateriale, al promotore dell’operazione.
Articolo 52
Controlli ex post
1. Sono realizzati controlli ex post su operazioni connesse a investimenti per verificare il rispetto degli impegni contemplati dall’articolo 71 del regolamento (UE) n. 1303/2013 o descritti nel programma di sviluppo rurale.
2. I controlli ex post coprono, per ogni anno civile, almeno l’1 % della spesa FEASR per le operazioni di investimento ancora subordinate agli impegni di cui al paragrafo 1 e per le quali è stato pagato il saldo a carico del FEASR. Sono considerati solo i controlli svolti entro la fine dell’anno civile in questione.
3. Il campione di operazioni da sottoporre ai controlli di cui al paragrafo 1 si basa su un’analisi dei rischi e dell’impatto finanziario delle varie operazioni, tipi di operazioni o misure. Una percentuale compresa tra il 20 e il 25 % del campione è selezionata a caso.
Articolo 53
Relazione di controllo
1. Ciascun controllo in loco previsto dalla presente sezione è oggetto di una relazione di controllo, che consente di riesaminare i particolari delle verifiche effettuate. Tale relazione indica segnatamente:
a)
le misure e le domande di aiuto o di pagamento oggetto del controllo;
b)
le persone presenti;
c)
se la visita era stata annunciata al beneficiario e, in tal caso, il termine di preavviso;
d)
le risultanze del controllo e, se del caso, eventuali osservazioni specifiche;
e)
le eventuali ulteriori misure di controllo da intraprendere.
2. Il paragrafo 1 si applica, mutatis mutandis, ai controlli ex post di cui alla presente sezione.
3. Il beneficiario è invitato a firmare la relazione durante il controllo per attestare di avervi presenziato ed eventualmente ad apporvi le proprie osservazioni. Qualora gli Stati membri utilizzino una relazione di controllo redatta con mezzi elettronici nel corso del controllo, l’autorità competente prevede la possibilità della firma elettronica da parte del beneficiario oppure la relazione di controllo è inviata senza indugio allo stesso per dargli la possibilità di firmarla e apporvi le proprie osservazioni. Qualora siano constatate inadempienze, al beneficiario è consegnata una copia della relazione di controllo.
Sezione 3
Disposizioni relative ai controlli per misure specifiche
Articolo 54
Trasferimento di conoscenze e azioni di informazione
L’autorità competente verifica la conformità con il requisito che gli organismi prestatori di servizi di trasferimento di conoscenze o di informazione dispongano delle capacità adeguate, come previsto all’articolo 14, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1305/2013. L’autorità competente verifica il contenuto e la durata dei programmi di scambi e visite nel settore agricolo e forestale a norma dell’articolo 14, paragrafo 5, di detto regolamento. Tali verifiche sono effettuate tramite controlli amministrativi e controlli in loco a campione.
Articolo 55
Servizi di consulenza, di sostituzione e di assistenza alla gestione delle aziende agricole
Per le operazioni di cui all’articolo 15, paragrafo 1, lettere a) e c), del regolamento (UE) n. 1305/2013, l’autorità competente verifica la conformità con il requisito secondo cui le autorità o gli organismi selezionati per prestare consulenza sono dotati di adeguate risorse e la procedura di selezione ha rispettato la normativa sugli appalti pubblici come prescritto all’articolo 15, paragrafo 3, di detto regolamento. Tali verifiche sono effettuate tramite controlli amministrativi e controlli in loco a campione.
Articolo 56
Regimi di qualità dei prodotti agricoli e alimentari
Per quanto riguarda la misura di cui all’articolo 16 del regolamento (UE) n. 1305/2013, l’autorità competente può avvalersi, se del caso, di prove ricevute da altri servizi, enti o organizzazioni per verificare l’osservanza degli obblighi e dei criteri di ammissibilità. Tuttavia, l’autorità competente assicura che tali servizi, enti o organizzazioni rispondano a norme sufficienti ai fini del controllo della conformità dei criteri di ammissibilità e degli obblighi. A tal fine l’autorità competente esegue controlli amministrativi e controlli in loco a campione.
Articolo 57
Sviluppo delle aziende agricole e delle imprese
Per le operazioni di cui all’articolo 19, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 1305/2013, l’autorità competente verifica, tramite controlli amministrativi e controlli in loco a campione, il rispetto di quanto segue:
a)
il piano aziendale ai sensi dell’articolo 19, paragrafi 4 e 5, del regolamento (UE) n. 1305/2013 e dell’articolo 8 del regolamento di esecuzione (UE) n. 808/2014 della Commissione (22), incluso nel caso dei giovani agricoltori il requisito che rispondano alla definizione di «agricoltore in attività» di cui all’articolo 19, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1305/2013;
b)
la norma relativa al periodo di grazia per soddisfare le condizioni relative all’acquisizione delle competenze professionali di cui all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento delegato (UE) n. 807/2014 della Commissione (23).
Articolo 58
Costituzione di associazioni e organizzazioni di produttori
Per la misura di cui all’articolo 27 del regolamento (UE) n. 1305/2013 gli Stati membri riconoscono l’associazione di produttori dopo averne verificato la conformità con i criteri di cui al paragrafo 1 dello stesso articolo e con la normativa nazionale. Dopo il riconoscimento, l’autorità competente verifica che continuino ad essere rispettati i criteri di riconoscimento e il piano aziendale di cui all’articolo 27, paragrafo 2, del suddetto regolamento tramite controlli amministrativi e, almeno una volta nel corso del periodo quinquennale, tramite un controllo in loco.
Articolo 59
Gestione del rischio
Per quanto riguarda il sostegno specifico di cui all’articolo 36 del regolamento (UE) n. 1305/2013, l’autorità competente verifica in particolare tramite controlli amministrativi e controlli in loco a campione:
a)
che gli agricoltori fossero ammissibili al sostegno a norma dell’articolo 36, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1305/2013;
b)
nel controllare le domande di pagamento tramite i fondi di mutualizzazione a norma dell’articolo 36, paragrafo 1, lettere b) e c), del regolamento (UE) n. 1305/2013, che le compensazioni siano state versate integralmente agli agricoltori affiliati ai sensi dell’articolo 36, paragrafo 3, del suddetto regolamento.
Articolo 60
Leader
1. Gli Stati membri attuano un idoneo sistema di supervisione dei gruppi di azione locale.
2. Per quanto riguarda le spese sostenute a norma dell’articolo 35, paragrafo 1, lettere b) e c), del regolamento (UE) n. 1303/2013, gli Stati membri possono delegare lo svolgimento dei controlli amministrativi di cui all’articolo 48 del presente regolamento a gruppi di azione locale, nell’ambito di una delega formale. Spetta tuttavia agli Stati membri la responsabilità di verificare che il gruppo di azione locale possieda la capacità amministrativa e di controllo a tal fine necessaria.
Nel caso della delega di cui al primo comma, l’autorità competente svolge controlli regolari sui gruppi di azione locale, che comprendono controlli della contabilità e controlli amministrativi a campione.
L’autorità competente svolge inoltre i controlli in loco di cui all’articolo 49 del presente regolamento. Per quanto riguarda il campione di controllo per la spesa riguardante Leader, si applica almeno una percentuale pari a quella di cui all’articolo 50 del presente regolamento.
3. Per quanto riguarda le spese sostenute a norma dell’articolo 35, paragrafo 1, lettere a), d) e e), del regolamento (UE) n. 1303/2013 e dell’articolo 35, paragrafo 1, lettere b) e c), dello stesso regolamento, qualora il gruppo di azione locale sia il beneficiario del sostegno, i controlli amministrativi sono eseguiti da persone indipendenti dal gruppo di azione locale interessato.
Articolo 61
Abbuoni di interesse e di commissioni di garanzia
1. Per quanto riguarda le spese sostenute a norma dell’articolo 69, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (UE) n. 1303/2013, i controlli amministrativi e in loco sono eseguiti facendo riferimento al beneficiario e in funzione della realizzazione dell’operazione interessata. L’analisi dei rischi di cui all’articolo 50 del presente regolamento comprende, almeno una volta, l’operazione interessata in funzione del valore attualizzato dell’abbuono.
2. L’autorità competente assicura, attraverso controlli amministrativi e, se necessario, visite in loco presso le istituzioni finanziarie intermedie e i beneficiari, che i pagamenti a tali istituzioni siano conformi al diritto dell’Unione e all’accordo stipulato tra l’organismo pagatore e le istituzioni finanziarie intermedie stesse.
3. Se gli abbuoni di interesse o di commissioni di garanzia sono combinati con strumenti finanziari in un’unica operazione mirata agli stessi destinatari finali, l’autorità competente effettua i controlli a livello dei destinatari finali solo nei casi di cui all’articolo 40, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1303/2013.
Articolo 62
Assistenza tecnica su iniziativa degli Stati membri
Per quanto riguarda le spese sostenute a norma dell’articolo 51, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1305/2013, si applicano mutatis mutandis gli articoli da 48 a 51 e l’articolo 53 del presente regolamento.
I controlli amministrativi di cui all’articolo 48 e i controlli in loco di cui all’articolo 49 sono effettuati da un’entità che è funzionalmente indipendente dall’entità che autorizza il pagamento dell’assistenza tecnica.
CAPO III
Importi indebitamente erogati e sanzioni amministrative
Articolo 63
Revoca parziale o totale del sostegno e sanzioni amministrative
1. I pagamenti sono calcolati in funzione degli importi risultati ammissibili nel corso dei controlli amministrativi di cui all’articolo 48.
L’autorità competente esamina la domanda di pagamento ricevuta dal beneficiario e stabilisce gli importi ammissibili al sostegno. Essa determina:
a)
l’importo cui il beneficiario ha diritto sulla base della domanda di pagamento e della decisione di sovvenzione;
b)
l’importo cui il beneficiario ha diritto dopo un esame dell’ammissibilità delle spese riportate nelle domanda di pagamento.
Se l’importo stabilito in applicazione del secondo comma, lettera a), supera l’importo stabilito in applicazione della lettera b) dello stesso comma di più del 10 %, si applica una sanzione amministrativa all’importo stabilito ai sensi della lettera b). L’importo della sanzione corrisponde alla differenza tra questi due importi, ma non va oltre la revoca totale del sostegno.
Tuttavia, non si applicano sanzioni se il beneficiario può dimostrare in modo soddisfacente all’autorità competente di non essere responsabile dell’inclusione dell’importo non ammissibile o se l’autorità competente accerta altrimenti che l’interessato non è responsabile.
2. La sanzione amministrativa di cui al paragrafo 1 si applica, mutatis mutandis, alle spese non ammissibili rilevate durante i controlli in loco di cui all’articolo 49. In tal caso la spesa controllata è la spesa cumulata sostenuta per l’operazione di cui trattasi. Ciò lascia impregiudicati i risultati dei precedenti controlli in loco delle operazioni in questione.
TITOLO V
SISTEMA DI CONTROLLO E SANZIONI AMMINISTRATIVE IN MATERIA DI CONDIZIONALITÀ
CAPO I
Disposizioni comuni
Articolo 64
Definizioni
Ai fini delle specifiche tecniche necessarie per l’attuazione del sistema di controllo e delle sanzioni amministrative in materia di condizionalità, si applicano le seguenti definizioni:
a) «organismi di controllo specializzati»: le competenti autorità nazionali di controllo di cui all’articolo 67 del presente regolamento, incaricate di garantire il rispetto delle norme di cui all’articolo 93 del regolamento (UE) n. 1306/2013;
b) «atto»: ciascuna delle direttive e dei regolamenti che figurano nell’allegato II del regolamento (UE) n. 1306/2013;
c) «anno dell’accertamento»: l’anno civile nel corso del quale è stato effettuato il controllo amministrativo o il controllo in loco;
d) «settori della condizionalità»: uno dei tre diversi settori di cui all’articolo 93, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1306/2013 e il mantenimento dei pascoli permanenti di cui all’articolo 93, paragrafo 3, dello stesso regolamento.
CAPO II
Controllo
Sezione 1
Disposizioni generali
Articolo 65
Sistema di controllo in materia di condizionalità
1. Gli Stati membri istituiscono un sistema atto a garantire un controllo efficace del rispetto della condizionalità. Tale sistema prevede in particolare:
a)
se l’autorità di controllo competente non è l’organismo pagatore, il trasferimento dei dati concernenti i beneficiari di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013 dall’organismo pagatore agli organismi di controllo specializzati e/o, se del caso, tramite l’autorità di coordinamento;
b)
i metodi per la selezione dei campioni di controllo;
c)
indicazioni circa la natura e la portata dei controlli da effettuare;
d)
relazioni di controllo contenenti, in particolare, eventuali inadempienze riscontrate e una valutazione della gravità, della portata, della durata e della ripetizione delle stesse;
e)
se l’autorità di controllo competente non è l’organismo pagatore, il trasferimento delle relazioni di controllo dagli organismi di controllo specializzati all’organismo pagatore o all’autorità di coordinamento o ad entrambi;
f)
l’applicazione del sistema di riduzioni ed esclusioni da parte dell’organismo pagatore.
2. Gli Stati membri possono predisporre una procedura nell’ambito della quale il beneficiario indica all’organismo pagatore gli elementi necessari per individuare i criteri e le norme a lui applicabili.
Articolo 66
Pagamento degli aiuti in relazione ai controlli della condizionalità
Se i controlli della condizionalità non possono essere ultimati prima del ricevimento dei pagamenti e dei premi annuali di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013 da parte del beneficiario interessato, l’importo che deve essere versato dal beneficiario a seguito di una sanzione amministrativa è recuperato in conformità all’articolo 7 del presente regolamento o tramite compensazione.
Articolo 67
Responsabilità dell’autorità di controllo competente
1. Le responsabilità delle autorità di controllo competenti sono le seguenti:
a)
gli organismi di controllo specializzati sono responsabili dello svolgimento del controllo e delle verifiche volti ad accertare il rispetto dei criteri e delle norme;
b)
gli organismi pagatori sono responsabili della fissazione di sanzioni amministrative nei singoli casi ai sensi del titolo IV, capo II, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 e del capo III del presente titolo.
2. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di affidare all’organismo pagatore il controllo e le verifiche relativi a tutti, o a parte dei, criteri, norme, atti o settori di condizionalità, purché lo Stato membro garantisca che l’efficacia del controllo e delle verifiche sia almeno pari a quella ottenuta affidando l’esecuzione del controllo e delle verifiche a un organismo di controllo specializzato.
Sezione 2
Controlli in loco
Articolo 68
Percentuale minima di controlli
1. In relazione ai criteri e alle norme di cui è responsabile, l’autorità di controllo competente effettua controlli in loco su almeno l’1 % del numero totale di beneficiari indicati all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013 di cui è responsabile.
In deroga al primo comma, nel caso delle associazioni di persone di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013 i singoli soci possono essere considerati beneficiari ai fini del calcolo del campione di controllo di cui al primo comma.
La percentuale minima di controlli di cui al primo comma può essere raggiunta a livello di ciascuna autorità di controllo competente o a livello di ciascun atto o norma o gruppo di atti o di norme. Qualora i controlli non vengano effettuati dagli organismi pagatori, la percentuale minima di controlli può essere tuttavia raggiunta a livello di ciascun organismo pagatore.
Ove la normativa applicabile agli atti e alle norme preveda già una percentuale minima di controllo, è applicata tale percentuale anziché quella indicata al primo comma. In alternativa, gli Stati membri possono decidere che ogni caso di inadempienza, individuato in occasione di un controllo in loco effettuato al di fuori del campione di cui al primo comma in applicazione della normativa applicabile agli atti e alle norme, sia comunicato all’autorità di controllo competente per l’atto o la norma in questione e da essa seguito. Si applicano le disposizioni di cui al presente capo e al titolo III, capi I, II e III.
Per quanto riguarda gli obblighi di condizionalità in relazione alla direttiva 96/22/CE, l’applicazione di un livello di campionamento specifico dei piani di monitoraggio è ritenuta atta a soddisfare il requisito della percentuale minima stabilito al primo comma.
2. In deroga al paragrafo 1, per raggiungere la percentuale minima di controllo ivi indicata a livello di ciascun atto o norma o gruppo di atti o di norme, lo Stato membro può:
a)
utilizzare i risultati dei controlli in loco effettuati conformemente alla normativa applicabile a detti atti e norme per i beneficiari selezionati, oppure
b)
sostituire i beneficiari selezionati con beneficiari oggetto di controlli in loco effettuati conformemente alla normativa applicabile a detti atti e norme, a condizione che tali beneficiari siano i beneficiari di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013.
In tali casi i controlli in loco riguardano tutti gli aspetti degli atti o delle norme pertinenti definiti nell’ambito della condizionalità. Inoltre, lo Stato membro assicura che questi controlli in loco siano almeno altrettanto efficaci dei controlli in loco effettuati dalle autorità di controllo competenti.
3. Nel fissare la percentuale minima di controllo di cui al paragrafo 1 del presente articolo, non si tiene conto dei provvedimenti necessari di cui all’articolo 97, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013.
4. Qualora i controlli in loco evidenzino una quantità significativa di inadempienze a un determinato atto o a una determinata norma, il numero dei controlli in loco da svolgere per l’atto o la norma in questione è aumentato nel periodo di controllo successivo. Nell’ambito di un determinato atto, l’autorità di controllo competente può decidere di limitare la portata di tali controlli in loco supplementari ai criteri che sono più spesso disattesi.
5. Se uno Stato membro decide di avvalersi della facoltà di cui all’articolo 97, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013, i provvedimenti necessari per verificare che i beneficiari abbiano posto rimedio alle inadempienze accertate si applicano a un campione costituito dal 20 % di tali beneficiari.
Articolo 69
Selezione del campione di controllo
1. La selezione del campione di aziende da sottoporre a controlli in conformità all’articolo 68 si basa, se del caso, su un’analisi dei rischi conforme alle disposizioni della normativa applicabile o su un’analisi dei rischi pertinente rispetto ai criteri o alle norme. Tale analisi dei rischi può essere basata a livello di una singola azienda agricola o di categorie di aziende o zone geografiche.
L’analisi dei rischi può tenere conto di uno degli elementi seguenti o di entrambi:
a)
la partecipazione dei beneficiari al sistema di consulenza aziendale istituito a norma dell’articolo 12 del regolamento (UE) n. 1306/2013;
b)
la partecipazione dei beneficiari a un sistema di certificazione, se il regime in questione risulta pertinente per i criteri e le norme considerati.
Uno Stato membro può decidere sulla base di un’analisi dei rischi di escludere dal campione di controllo basato sui rischi i beneficiari che partecipano a un sistema di certificazione di cui al secondo comma, lettera b). Tuttavia, quando il sistema di certificazione include solo una parte dei criteri e delle norme che il beneficiario è tenuto a rispettare nell’ambito della condizionalità, per i criteri o le norme che non sono contemplati dal sistema di certificazione si applicano fattori di rischio appropriati.
Se l’analisi dei risultati del controllo rivela una frequenza significativa di casi di inadempienza ai criteri o alle norme inclusi in un sistema di certificazione di cui al secondo comma, lettera b), i fattori di rischio relativi ai criteri o alle norme di cui trattasi sono rivalutati.
2. Il paragrafo 1 non si applica ai controlli effettuati a seguito di eventuali inadempienze segnalate alla competente autorità di controllo in qualsiasi altro modo. Tuttavia esso si applica ai controlli effettuati come verifica ai sensi dell’articolo 97, paragrafo 3, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1306/2013.
3. Per ottenere il fattore di rappresentatività si seleziona in modo casuale tra il 20 e il 25 % del numero minimo di beneficiari da sottoporre a controlli in loco indicato all’articolo 68, paragrafo 1, primo comma. Tuttavia, se il numero di beneficiari da sottoporre a controlli in loco è superiore a tale numero minimo, la percentuale di beneficiari selezionati in modo casuale nel campione aggiuntivo non supera il 25 %.
4. Se del caso, prima della fine del periodo di presentazione delle domande di cui trattasi, può essere effettuata una selezione parziale del campione di controllo sulla base delle informazioni disponibili. Il campione provvisorio è completato quando sono disponibili tutte le domande pertinenti.
5. Il campione di beneficiari da controllare conformemente all’articolo 68, paragrafo 1, può essere selezionato a partire dai campioni di beneficiari già selezionati in conformità agli articoli da 30 a 34 e ai quali si applicano le norme o i criteri pertinenti. Tuttavia questa possibilità non si applica al controllo dei beneficiari nell’ambito dei regimi di sostegno nel settore vitivinicolo di cui agli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013.
6. In deroga all’articolo 68, paragrafo 1, i campioni di beneficiari da sottoporre a controllo in loco possono essere selezionati alla percentuale minima dell’1 %, separatamente da ciascuna delle seguenti popolazioni di beneficiari soggetti agli obblighi di condizionalità a norma dell’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013:
a)
beneficiari che ricevono pagamenti diretti a norma del regolamento (UE) n. 1307/2013;
b)
beneficiari che ricevono un sostegno nel settore vitivinicolo a norma degli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013;
c)
beneficiari che ricevono i premi annuali di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettere a) e b), e agli articoli da 28 a 31, 33 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013.
7. Ove, sulla base dell’analisi dei rischi applicata a livello delle aziende, si concluda che i non beneficiari rappresentano un rischio più elevato rispetto ai beneficiari di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013, tali beneficiari possono essere sostituiti da non beneficiari. In tal caso il numero complessivo di agricoltori sottoposti ai controlli raggiunge comunque la percentuale di controllo indicata all’articolo 68, paragrafo 1, del presente regolamento. Le ragioni di tali sostituzioni sono adeguatamente motivate e documentate.
8. È possibile combinare tra loro le procedure di cui ai paragrafi 5 e 6 qualora tale combinazione renda più efficace il sistema di controllo.
Articolo 70
Determinazione del rispetto dei criteri e delle norme
1. Se del caso, il rispetto dei criteri e delle norme è determinato mediante l’uso dei mezzi previsti dalla normativa che si applica al criterio o alla norma in questione.
2. Negli altri casi, se opportuno, tale determinazione si effettua con qualsiasi mezzo idoneo, deciso dall’autorità di controllo competente e atto a garantire una precisione almeno equivalente a quella richiesta dalle disposizioni nazionali sulle determinazioni ufficiali.
3. Se opportuno, i controlli in loco possono essere effettuati mediante tecniche di telerilevamento.
Articolo 71
Elementi dei controlli in loco
1. Nello svolgimento dei controlli sul campione di cui all’articolo 68, paragrafo 1, l’autorità di controllo competente provvede affinché, per tutti i beneficiari selezionati, sia accertato il rispetto dei criteri e delle norme di cui essa è responsabile.
In deroga al primo comma, quando la percentuale minima di controllo è raggiunta a livello di ciascun atto o di ciascuna norma o di ciascun gruppo di atti o di norme, secondo il disposto dell’articolo 68, paragrafo 1, terzo comma, i beneficiari selezionati sono sottoposti a controlli di conformità in relazione all’atto o alla norma o al gruppo di atti o di norme in questione.
Quando un’associazione di persone di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013 è selezionata nel campione di cui all’articolo 68, paragrafo 1, del presente regolamento, l’autorità di controllo competente provvede a che tutti i soci siano sottoposti a controlli di conformità ai criteri e alle norme per i quali sono responsabili.
In generale, ciascuno dei beneficiari selezionati per un controllo in loco è controllato in un momento in cui può essere verificata la maggior parte dei criteri e delle norme per i quali è stato selezionato. Gli Stati membri provvedono tuttavia affinché tutti i criteri e le norme siano oggetto nel corso dell’anno di controlli di livello adeguato.
2. Se del caso, i controlli in loco riguardano l’intera superficie agricola dell’azienda. Nondimeno, l’effettiva ispezione in campo nell’ambito di un controllo in loco può essere limitata a un campione corrispondente ad almeno la metà delle parcelle agricole oggetto del criterio o della norma in questione nell’azienda ispezionata, purché il campione garantisca un livello affidabile e rappresentativo di controllo per quanto riguarda i criteri e le norme.
Il primo comma non pregiudica il calcolo e l’applicazione delle sanzioni amministrative di cui al titolo IV, capo II, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 e al capo III del presente titolo. Se il controllo del campione di cui al primo comma rivela la presenza di inadempienze, si aumenta il campione delle parcelle agricole effettivamente ispezionate.
Inoltre, qualora ciò sia previsto dalla normativa relativa agli atti o alle norme in questione, la verifica effettiva della conformità ai criteri e alle norme condotta nell’ambito di un controllo in loco può essere limitata a un campione rappresentativo degli elementi da verificare. Gli Stati membri provvedono tuttavia affinché le verifiche siano effettuate su tutti i criteri e le norme il cui rispetto può essere controllato al momento dell’ispezione.
3. In linea di principio, i controlli di cui al paragrafo 1 sono effettuati nell’ambito di una sola ispezione. Essi comprendono una verifica dei criteri e delle norme il cui rispetto può essere controllato al momento dell’ispezione. Scopo di tali controlli è rilevare ogni eventuale inadempienza a tali norme e criteri e individuare inoltre i casi da sottoporre a ulteriori controlli.
4. I controlli in loco a livello dell’azienda agricola possono essere sostituiti da controlli amministrativi, a condizione che lo Stato membro garantisca che i controlli amministrativi siano almeno altrettanto efficaci dei controlli in loco.
5. Ai fini dell’esecuzione dei controlli in loco, gli Stati membri possono utilizzare indicatori oggettivi specifici per alcuni criteri e alcune norme, purché garantiscano che i controlli in tal modo effettuati sui criteri e sulle norme siano almeno altrettanto efficaci dei controlli in loco eseguiti senza ricorso agli indicatori.
Gli indicatori hanno un legame diretto con i criteri o le norme che rappresentano e coprono tutti gli elementi da verificare in relazione ai criteri o alle norme in questione.
6. I controlli in loco sul campione di cui all’articolo 68, paragrafo 1, del presente regolamento sono effettuati nello stesso anno civile in cui sono presentate le domande di aiuto e/o le domande di pagamento o, per quanto riguarda le domande per i regimi di sostegno nel settore vitivinicolo di cui agli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013, in qualsiasi momento durante il periodo indicato all’articolo 97, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1306/2013.
Articolo 72
Relazione di controllo
1. Ogni controllo in loco effettuato a norma del presente titolo è oggetto di una relazione di controllo redatta dall’autorità di controllo competente o sotto la sua responsabilità.
La relazione si articola nelle parti seguenti:
a)
una parte generale contenente in particolare le seguenti informazioni:
i)
il beneficiario selezionato per il controllo in loco;
ii)
le persone presenti;
iii)
se il controllo era stato preannunciato al beneficiario e, in tal caso, il termine di preavviso;
b)
una parte in cui sono riportate separatamente le verifiche svolte in relazione a ciascuno degli atti e delle norme, contenente in particolare le seguenti informazioni:
i)
i criteri e le norme oggetto del controllo in loco;
ii)
la natura e la portata dei controlli eseguiti;
iii)
le risultanze;
iv)
gli atti e le norme in relazione ai quali sono state rilevate inadempienze;
c)
una parte contenente una valutazione dell’importanza delle inadempienze relative a ciascun atto e/o norma in base ai criteri di gravità, portata, durata e ripetizione in conformità all’articolo 99, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1306/2013, con indicazione dei fattori che determinerebbero l’aumento o la diminuzione della riduzione da applicare.
Nella relazione è indicato se le disposizioni relative al criterio o alla norma in questione consentono di non sanzionare ulteriormente l’inadempienza riscontrata o se il sostegno è concesso a norma dell’articolo 17, paragrafi 5 e 6, del regolamento (UE) n. 1305/2013.
2. Il paragrafo 1 si applica indipendentemente dal fatto che il beneficiario in questione sia stato selezionato per il controllo in loco a norma dell’articolo 69 o sia stato oggetto di un controllo in loco in conformità alla normativa applicabile agli atti e alle norme in virtù dell’articolo 68, paragrafo 2, o a seguito di un’inadempienza segnalata alla competente autorità di controllo in qualsiasi altro modo.
3. Entro tre mesi dalla data del controllo in loco il beneficiario è informato di ogni inadempienza rilevata.
A meno che non adotti immediatamente misure correttive per porre fine all’inadempienza rilevata ai sensi dell’articolo 99, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento n. 1306/2013, il beneficiario è informato, entro il termine di cui al primo comma del presente paragrafo, che è tenuto ad adottare misure correttive ai sensi dell’articolo 99, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1306/2013.
A meno che non adotti immediatamente misure correttive per porre fine all’inadempienza rilevata ai sensi dell’articolo 97, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1306/2013, il beneficiario è informato, entro un mese dalla decisione di non applicare la sanzione amministrativa prevista in tale articolo, che è tenuto ad adottare misure correttive.
4. Fatta salva ogni disposizione particolare della normativa che si applica ai criteri e alle norme, la relazione di controllo è ultimata entro un mese dal controllo in loco. Tale termine può essere tuttavia prorogato a tre mesi in circostanze debitamente giustificate, in particolare per esigenze connesse ad analisi chimiche o fisiche.
Ove l’autorità di controllo competente non sia l’organismo pagatore, la relazione di controllo e, se del caso, i pertinenti documenti giustificativi sono trasmessi o resi accessibili all’organismo pagatore o all’autorità di coordinamento entro un mese dal suo completamento.
Tuttavia, se la relazione non contiene alcuna risultanza, uno Stato membro può decidere di non inviarla, purché l’organismo pagatore o l’autorità di coordinamento possa accedervi direttamente un mese dopo il suo completamento.
CAPO III
Calcolo e applicazione delle sanzioni amministrative
Articolo 73
Principi generali
1. Se più organismi pagatori sono competenti per la gestione dei diversi regimi elencati nell’allegato I del regolamento (UE) n. 1307/2013, delle misure di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettere a) e b), e agli articoli da 28 a 31 e 33 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013 e dei pagamenti connessi ai regimi di sostegno nel settore vitivinicolo di cui agli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013, gli Stati membri provvedono affinché le inadempienze rilevate e, se del caso, le corrispondenti sanzioni amministrative siano portate a conoscenza di tutti gli organismi pagatori che intervengono nella gestione di tali pagamenti. Sono compresi i casi in cui il mancato rispetto dei criteri di ammissibilità costituisce anche un’inadempienza alle norme sulla condizionalità e viceversa. Ove opportuno, gli Stati membri provvedono affinché sia applicato un unico tasso di riduzione.
2. Qualora sia stato accertato più di un caso di inadempienza in relazione a diversi atti o norme dello stesso settore della condizionalità, ai fini della fissazione della riduzione di cui all’articolo 39, paragrafo 1, e all’articolo 40, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, detti casi sono considerati come un unico caso di inadempienza.
3. L’inadempienza a una norma che costituisce nel contempo un’inadempienza a un criterio è considerata un’unica inadempienza. Al fine del calcolo delle riduzioni, l’inadempienza è considerata parte del settore del criterio.
4. La sanzione amministrativa si applica all’importo totale dei pagamenti di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013, erogati o da erogare al beneficiario:
a)
a seguito di domande di aiuto o domande di pagamento che ha presentato o presenterà nel corso dell’anno dell’accertamento; e/o
b)
con riguardo a domande per i regimi di sostegno nel settore vitivinicolo a norma degli articoli 46 e 47 del regolamento (UE) n. 1308/2013.
Per quanto riguarda il primo comma, lettera b), l’importo corrispondente è diviso per 3 per la ristrutturazione e la conversione.
5. Nel caso di un’associazione di persone di cui agli articoli 28 e 29 del regolamento (UE) n. 1305/2013, la percentuale di riduzione è calcolata in conformità al capo III del presente titolo e al titolo IV, capo II, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014. In tal caso gli Stati membri possono, per motivi di proporzionalità, applicare tale percentuale di riduzione alla parte della sovvenzione assegnata al socio inadempiente.
Articolo 74
Calcolo e applicazione delle sanzioni amministrative in caso di negligenza
1. Qualora sia stato accertato più di un caso di inadempienza per negligenza in relazione a diversi settori della condizionalità, la procedura per la fissazione della riduzione di cui all’articolo 39, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 640/2014 è applicata individualmente a ciascuna inadempienza.
Le percentuali di riduzione risultanti sono sommate tra loro. La riduzione massima non supera tuttavia il 5 % dell’importo totale di cui all’articolo 73, paragrafo 4, del presente regolamento.
2. Qualora si accerti una ripetizione combinata a un’altra inadempienza o a un’altra ripetizione, le riduzioni percentuali risultanti sono sommate tra loro. La riduzione massima non supera tuttavia il 15 % dell’importo totale di cui all’articolo 73, paragrafo 4.
Articolo 75
Calcolo e applicazione delle sanzioni amministrative in caso di inadempienza intenzionale
Nei casi di inadempienza intenzionale di portata, gravità o durata estrema, il beneficiario, oltre alla sanzione imposta e calcolata a norma dell’articolo 40 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014, è escluso da tutti i pagamenti di cui all’articolo 92 del regolamento (UE) n. 1306/2013 nell’anno civile successivo.
TITOLO VI
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 76
Entrata in vigore e applicazione
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica alle domande di aiuto, alle domande di sostegno o alle domande di pagamento presentate in riferimento agli anni di domanda o ai periodi di erogazione del premio che iniziano a decorrere dal 1o gennaio 2015.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 17 luglio 2014