РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 56/2013 НА КОМИСИЯТА
от 16 януари 2013 година
за изменение на приложения I и IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), и по-специално член 23, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 999/2001 се определят правила за превенция, контрол и ликвидиране на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (наричани по-нататък „ТСЕ“) при животните. Той се прилага за производството и пускането на пазара на живи животни и продукти от животински произход, а в някои конкретни случаи - и за износа им.
(2)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 999/2001 се забранява храненето на преживни животни с протеини, добити от животни. С член 7, параграф 2 от посочения регламент обхватът на тази забрана се разширява към животни, различни от преживните, а по отношение на храненето на тези животни с продукти от животински произход забраната се ограничава в съответствие с приложение IV.
(3)
С приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 обхватът на забраната по член 7, параграф 1 се разширява към храненето на непреживни селскостопански животни, с изключение на храненето на месоядни животни, от които се добиват кожи (с козина), включително и с преработен животински протеин (наричан по-нататък „ПЖП“). Чрез дерогация и при специфични условия с приложение IV се разрешава храненето на непреживни селскостопански животни с определен ПЖП.
(4)
С член 11 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (2) се забранява храненето на сухоземни животни от даден вид, различни от животните с ценна кожа, с ПЖП, получен от тела или части от тялото на животни от същия вид. Разпоредбите на посочения член забраняват и храненето на риба, отглеждана в развъдници, с ПЖП, получен от тялото или части от тялото на отглеждана в развъдници риба от същия вид.
(5)
На 16 юли 2010 г. беше прието съобщението на Комисията до Европейския парламент и Съвета „Пътна карта относно ТСЕ 2 - Стратегически документ относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии за периода 2010-2015 г.“ (3). В него са набелязани аспекти, по отношение на които могат да се внесат евентуални бъдещи промени в законодателството на Съюза във връзка с ТСЕ. Също така в Съобщението е подчертано, че изменението на разпоредбите по отношение на ТСЕ следва основно да се ръководи от научните становища и техническите аспекти по контрола и прилагането на новите мерки.
(6)
Наред с другото в Съобщението е обърнато внимание на прегледа на настоящите разпоредби във връзка със забраните на фуражи съгласно законодателството на Съюза. Въз основа на две научни становища, изготвени съответно на 24 януари 2007 г. (4) и 17 ноември 2007 г. (5) от Експертната група по биологични опасности (наричана по-нататък „ЕГБО“) към Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-нататък „ЕОБХ“), в Съобщението е подчертано, че не са били установени случаи на ТСЕ при непреживни селскостопански животни в естествени условия и че рискът от предаване на спонгиформна енцефалопатия по говедата (наричана по-нататък „СЕГ“) между непреживни животни е незначителен, ако се избягва вътрешновидовото рециклиране. Поради тази причина в Съобщението се заключава, че може да се разгледа възможността за отмяна на забраната за използване на ПЖП от непреживни животни във фуражите за непреживни животни, но без да се премахва действащата забрана на вътрешновидовото рециклиране и само ако съществуват валидирани аналитични техники за определяне на вида животни, от които произхожда ПЖП, и само ако правилно се насочва ПЖП от различни видове.
(7)
На 29 ноември 2010 г. Съветът прие заключения във връзка с посоченото съобщение (6). В тях се отчита ключовото значение на забраната за използване на ПЖП във фуражите за селскостопански животни с оглед превенция на разпространението на СЕГ чрез фуражите, като така забраната има основна роля за намаляване на случаите на тази болест по говедата. Също така Съветът счита, че наличието на ефективни и валидирани изследвания за разграничаване на ПЖП, произхождащ от различни видове, от една страна, и извършването на внимателен анализ на рисковете за здравето на животните и хората при отмяна на забраните, от друга страна, са основни и задължителни предпоставки, за да се разреши отново използването на преработени животински протеини от непреживни животни за храна на непреживни животни от други видове.
(8)
На 9 декември 2010 г. ЕГБО към ЕОБХ прие научно становище във връзка с прегледа на количествената оценка на риска (наричана по-нататък „КОР“) от СЕГ, дължащ се на преработени животински протеини (7). В него се заключава, че „въз основа на данните от наблюдението през 2009 г. на СЕГ в Съюза, при допускане на замърсяване от 0,1 % (границата на откриване за ПЖП във фуражите) с ПЖП от непреживни животни и според модела на ЕОБХ за КОР по отношение на ПЖП, очакваният общ среден брой инфекциозни агенти, които биха могли да проникнат във фуражите за говеда в Съюза за една година, би възлизал на 0,2 орални инфекциозни дози за 50 % при говедата“. Според ЕГБО „това би означавало, че може да се очаква на година в Съюза да има по-малко от едно допълнително заразено със СЕГ животно в популацията от говеда, като доверителният интервал ще е над 95 %“.
(9)
В резолюцията на Европейския парламент от 8 март 2011 г. относно дефицита на протеинови култури в ЕС: намиране на решение на един отдавна съществуващ проблем (8), се призовава Комисията да представи законодателно предложение пред Парламента и Съвета, с което да се разреши използването на ПЖП от отпадъци от клане на животни за производството на фуражи за едностомашни животни (свине и домашни птици), при условие че съставките произхождат от месо, одобрено за консумация от човека, и при пълно спазване и контрол на забраната за вътрешновидовото рециклиране и принудителния канибализъм.
(10)
По-конкретно, предвид съществуващия дефицит на протеинови култури в Съюза, с резолюцията на Европейския парламент от 6 юли 2011 г. относно законодателството на ЕС относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) и свързания с тях контрол върху фуражите и храните - прилагане и перспективи (9), се подкрепя намерението на Комисията да отмени разпоредбите в законодателството на Съюза, които забраняват храненето на непреживни животни с ПЖП, при условие че се касае за нетревопасни животни и се спазват определени условия.
(11)
В посочената резолюция се обръща внимание на това, че производствените и стерилизационните методи, използвани за ПЖП, трябва да отговарят на най-високите норми за безопасност и на правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1069/2009, и да се основават на най-новите и безопасни съществуващи технологии. В нея се призовава за запазване на съществуващите забрани на вътрешновидовото рециклиране, за цялостно отделяне на производствените вериги на ПЖП, получен от различни видове, за контрол от компетентните органи в държавите членки на отделянето на тези производствени вериги и за извършване на одит от Комисията. Освен това в Резолюцията се заявява, че преди отмяна на забраната по отношение на фуражите, трябва да се въведе надежден метод за всеки отделен вид, за да се идентифицира животинският вид, от който произхождат протеините във фуражите за животните, съдържащи ПЖП, така че да могат да се изключат вътрешновидовото рециклиране и наличието на ПЖП и да се забрани производството на ПЖП от материали от категория 1 или 2, а за производството на ПЖП да се използват единствено материали от категория 3, които са годни за консумация от човека. В Резолюцията се отхвърля използването на ПЖП, получен от непреживни или преживни животни, във фуражи за преживни животни.
(12)
На 9 март 2012 г. референтната лаборатория на Европейския съюз за животински протеини в хранителните смески валидира нов диагностичен метод на базата на ДНК за откриване на много ниско ниво на материал от преживни животни, който може да присъства във фуражите (10). Методът може да се използва за извършване на рутинния контрол на ПЖП и комбинирания фураж, съдържащ ПЖП, за да се проверява за липсата на протеини от преживни животни.
(13)
Понастоящем няма валидиран диагностичен метод, с който да се открива наличието на материал от свине или домашни птици във фуражите. По тази причина не би било възможно да се осъществява контрол върху правилното прилагане на забраната на вътрешновидовото рециклиране, ако отново се разрешат използването на ПЖП от свине във фуражите за домашни птици и използването на преработени животински протеини от домашни птици във фуражите за свине.
(14)
Производството на аквакултури не поражда никакви опасения по отношение на спазването на забраната на вътрешновидовото рециклиране, тъй като настоящите изисквания към веригата за използване на рибно брашно във фуражите за аквакултурни животни вече доказаха ефективността си.
(15)
По тази причина, освен рибното брашно и комбинирания фураж с рибно брашно, които вече са разрешени за хранене на непреживни животни, ПЖП от непреживни животни и фуражните продукти с такъв ПЖП следва отново да се разрешат при храненето на аквакултурните животни. При събирането, транспортирането и преработката на тези продукти следва да се прилагат стриктни изисквания, за да се избегне рискът от кръстосано замърсяване с протеин от преживни животни. Освен това следва редовно да се вземат проби и да се извършва анализ на ПЖП и комбинирания фураж с такъв ПЖП, за да се проверява за липсата на кръстосано замърсяване с протеини от преживни животни.
(16)
Поради това следва да се отмени забраната за хранене на аквакултурните животни с ПЖП от непреживни животни, установена в приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001. За по-голяма яснота на законодателството на Съюза е целесъобразно да се замени цялото приложение IV с текста на приложение IV, така както е формулиран в приложението към настоящия регламент.
(17)
Точка 1 от приложение I към Регламент (ЕО) № 999/2001 съдържа препратки към определения на фуражни продукти и непредназначени за консумация от човека странични животински продукти, установени в правни актове на Съюза, които вече са отменени. С оглед на яснотата на законодателството на Съюза тези позовавания следва да се заменят с препратки към съответните определения в действащи правни актове. Поради това приложение I към Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да се измени в съответствие с приложението към настоящия регламент.
(18)
Тъй като държавите членки и икономическите оператори във фуражния сектор се нуждаят от достатъчно време, за да приведат процедурите си за контрол в съответствие с въведените с настоящия регламент нови изисквания, той не следва да се прилага веднага след влизането му в сила.
(19)
Поради това Регламент (ЕО) № 999/2001 следва съответно да бъде изменен.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юни 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 януари 2013 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 56/2013 DELLA COMMISSIONE
del 16 gennaio 2013
che modifica gli allegati I e IV del regolamento (CE) n. 999/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio recante disposizioni per la prevenzione, il controllo e l’eradicazione di alcune encefalopatie spongiformi trasmissibili
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 999/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 maggio 2001, recante disposizioni per la prevenzione, il controllo e l’eradicazione di alcune encefalopatie spongiformi trasmissibili (1), in particolare l’articolo 23, primo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 999/2001 reca disposizioni per la prevenzione, il controllo e l’eradicazione delle encefalopatie spongiformi trasmissibili (EST) negli animali. Esso si applica alla produzione e all’immissione in commercio di animali vivi e di prodotti di origine animale e, in alcuni casi specifici, alla loro esportazione.
(2)
L’articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 999/2001 vieta la somministrazione ai ruminanti di proteine animali. L’articolo 7, paragrafo 2, di tale regolamento estende tale divieto agli animali diversi dai ruminanti e limita il divieto, per quanto riguarda l’alimentazione di tali animali con prodotti di origine animale, come specificato nell’allegato IV di detto regolamento.
(3)
L’allegato IV del regolamento (CE) n. 999/2001 estende il divieto di cui all’articolo 7, paragrafo 1, alla somministrazione agli animali d’allevamento non ruminanti, ad eccezione degli animali carnivori da pelliccia, tra l’altro, di proteine animali trasformate (PAT). In deroga a quanto sopra e in particolari condizioni, l’allegato IV autorizza la somministrazione di alcuni tipi di proteine animali trasformate ad animali da allevamento non ruminanti.
(4)
L’articolo 11 del regolamento (CE) n. 1069/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 ottobre 2009, recante norme sanitarie relative ai sottoprodotti di origine animale e ai prodotti derivati non destinati al consumo umano e che abroga il regolamento (CE) n. 1774/2002 (regolamento relativo ai sottoprodotti di origine animale) (2) vieta la somministrazione ad animali terrestri di una determinata specie, esclusi gli animali da pelliccia, di proteine animali trasformate ottenute da corpi o parti di corpi di animali della stessa specie. Detto articolo vieta inoltre l’alimentazione dei pesci d’allevamento con proteine animali trasformate ottenute da corpi o parti di corpi di pesci d’allevamento della stessa specie.
(5)
La comunicazione della Commissione al Parlamento europeo e al Consiglio - Piano per le TSE 2a edizione - Documento di strategia sulle encefalopatie spongiformi trasmissibili per il periodo 2010-2015 (3) è stata adottata il 16 luglio 2010. La comunicazione indica i punti della legislazione dell’Unione in materia di EST che potrebbero subire modifiche e sottolinea che il riesame delle norme in materia di EST deve basarsi essenzialmente su pareri scientifici e questioni tecniche relative al controllo e all’applicazione delle nuove misure.
(6)
Tale comunicazione esamina, tra l’altro, la revisione delle attuali disposizioni UE in materia di divieti per i mangimi. In base al contenuto dei due pareri formulati, rispettivamente, il 24 gennaio 2007 (4) e il 17 novembre 2007 (5) dal gruppo di esperti scientifici sui pericoli biologici (BIOHAZ) dell’Autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA) la comunicazione prende atto del fatto che non sono stati individuati casi di EST negli animali d’allevamento diversi dai ruminanti in condizioni naturali e che il rischio di trasmissione dell’encefalopatia spongiforme bovina (ESB) tra i non ruminanti è trascurabile se si evita il riciclaggio all’interno della specie. La comunicazione conclude, di conseguenza, che la revoca del divieto di utilizzare PAT derivate da non ruminanti nell’alimentazione dei non ruminanti è ipotizzabile, senza però abolire l’attuale divieto di riciclaggio all’interno della specie, purché esistano tecniche di analisi convalidate che consentano di determinare la specie di origine delle proteine e un corretto percorso di distribuzione delle PAT derivate da specie diverse.
(7)
Il 29 novembre 2010 il Consiglio ha adottato conclusioni riguardanti tale comunicazione (6). Nelle sue conclusioni il Consiglio riconosce l’importanza fondamentale del divieto di utilizzare PAT negli alimenti destinati agli animali d’allevamento per la prevenzione della trasmissione dell’ESB attraverso la catena alimentare. Tale divieto è infatti determinante ai fini della riduzione dell’incidenza di tale malattia nella popolazione bovina. Il Consiglio ritiene inoltre che un’eventuale reintroduzione dell’uso delle PAT derivate da non ruminanti negli alimenti destinati ad altre specie di non ruminanti debba essere subordinata alla disponibilità di prove efficaci e convalidate che consentano di distinguere tra le PAT provenienti da specie diverse, nonché ad un’attenta analisi dei rischi di allentamento delle misure per quanto riguarda la salute animale e la sanità pubblica.
(8)
Il 9 dicembre 2010, il gruppo BIOHAZ dell’EFSA ha adottato un parere scientifico sulla revisione della valutazione quantitativa del rischio (QRA) di ESB associato all’uso di proteine animali trasformate (PAT) (7). Nel suo parere il gruppo ha concluso che sulla base dei dati del 2009 relativi alla sorveglianza epidemiologica della ESB nell’Unione, nell’ipotesi di una contaminazione dello 0,1 % (limite di rilevazione delle PAT nei mangimi) con PAT provenienti da non ruminanti e secondo il modello dell’EFSA per la valutazione quantitativa dei rischi che l’uso di PAT comporta, la media stimata della carica infettiva totale della ESB che potrebbe contaminare annualmente nell’UE i mangimi per bovini equivarrebbe a 0,2 volte la dose infettiva orale del 50 % dei bovini. Il gruppo ha stimato che nella popolazione bovina dell’Unione è prevedibile (con un’affidabilità del 95 %) un aumento annuo degli animali infetti inferiore a uno.
(9)
Nella sua risoluzione dell’8 marzo 2011 sul deficit proteico nell’UE: quale soluzione per questo annoso problema? (8), il Parlamento europeo invita la Commissione a presentare al Parlamento e al Consiglio una proposta legislativa che autorizzi l’impiego delle proteine animali trasformate ottenute da rifiuti di macellazione per produrre mangimi per animali monogastrici (suini e pollame), purché gli ingredienti provengano da carni dichiarate idonee per il consumo umano e il divieto del riciclaggio all’interno della specie e del cannibalismo forzato sia attuato appieno e controllato.
(10)
Nella sua risoluzione del 6 luglio 2011 sulla legislazione dell’UE sulle encefalopatie spongiformi trasmissibili (EST) e sui relativi controlli dei mangimi e degli alimenti - attuazione e prospettive (9), il Parlamento europeo appoggia, alla luce in particolare dell’attuale deficit proteico nell’UE, l’intenzione della Commissione di revocare le disposizioni relative al divieto di alimentare le specie diverse dai ruminanti con PAT, a condizione che ciò si applichi alle specie non erbivore e in determinate condizioni.
(11)
In questa risoluzione il Parlamento europeo auspica che i metodi di produzione e di sterilizzazione impiegati per le proteine animali trasformate rispettino i più elevati standard di sicurezza e le norme stabilite nel regolamento (CE) n. 1069/2009, nonché l’utilizzo della tecnologia più recente e sicura disponibile, chiede che i divieti esistenti sul riciclaggio all’interno della stessa specie rimangano in vigore, che i canali di produzione di PAT derivate da specie diverse siano completamente separati, che tale separazione sia controllata dalle autorità competenti degli Stati membri e soggetta al controllo della Commissione. Il Parlamento europeo pone inoltre come condizione che, prima dell’attuazione della revoca del divieto, sia adottato un metodo affidabile specifico per ciascuna specie per identificare la specie di origine delle proteine nei mangimi per animali contenenti PAT al fine di escludere il riciclaggio all’interno della stessa specie e la presenza di PAT ottenute da ruminanti, che la produzione di PAT a partire da materiali di categoria 1 o 2 sia vietata e che solo il materiale di categoria 3 adatto al consumo umano sia utilizzato nella produzione di PAT. Il Parlamento europeo si oppone all’impiego di PAT derivate da ruminanti o da specie diverse dai ruminanti nei mangimi per ruminanti.
(12)
Il 9 marzo 2012 il laboratorio di riferimento dell’Unione europea per le proteine animali nei mangimi (EURL AP) ha convalidato un nuovo metodo diagnostico basato sull’analisi del DNA, che permette di rilevare tenori minimi di materiale ottenuto da ruminanti potenzialmente presente nei mangimi (10). Tale metodo può essere impiegato per effettuare i controlli di routine sulle PAT e sui mangimi composti contenenti PAT, al fine di verificare l’assenza di proteine provenienti da ruminanti.
(13)
Ad oggi non esiste alcun metodo diagnostico convalidato che permetta di rilevare la presenza nei mangimi di materiale ottenuto da suini o da pollame. Pertanto, qualora fosse nuovamente autorizzato l’impiego di PAT di origine suina nei mangimi per pollame e di PAT di origine avicola nei mangimi per suini, non sarebbe possibile controllare la corretta applicazione del divieto di riciclaggio all’interno della specie.
(14)
La questione dell’osservanza del divieto di riciclaggio all’interno della specie non si pone nella produzione acquicola in quanto le prescrizioni esistenti in materia di canali di distribuzione per le farine di pesce utilizzate per alimentare le specie d’acquacoltura hanno già dato prova della loro efficacia.
(15)
È opportuno quindi autorizzare nuovamente le PAT ottenute da specie non ruminanti e gli alimenti per animali contenenti tali proteine per l’alimentazione delle specie d’acquacoltura, fatta eccezione per le farine di pesce e per i mangimi composti contenenti farina di pesce, che sono già autorizzate nella produzione di mangimi per non ruminanti. La raccolta, il trasporto e la trasformazione di tali prodotti devono essere regolamentati rigorosamente al fine di evitare rischi di contaminazione incrociata con proteine derivate da ruminanti. Inoltre, occorre effettuare con periodicità regolare il prelievo e l’analisi di campioni di PAT e di mangimi composti contenenti tali proteine al fine di verificare l’assenza di contaminazione incrociata con proteine derivate da ruminanti.
(16)
Il divieto di alimentare le specie d’acquacoltura con PAT derivate da specie diverse dai ruminanti, di cui all’allegato IV del regolamento (CE) n. 999/2001, deve pertanto essere soppresso. Nell’interesse della chiarezza della legislazione dell’Unione, è opportuno sostituire l’intero allegato IV con l’allegato IV del presente regolamento.
(17)
Il punto 1 dell’allegato I del regolamento (CE) n. 999/2001 fa riferimento alle definizioni di mangimi e di sottoprodotti di origine animale non destinati al consumo umano figuranti in atti normativi dell’Unione ormai abrogati. Nell’interesse della chiarezza della legislazione UE, occorre sostituire tali riferimenti con i riferimenti alle corrispondenti definizioni contenute negli atti normativi in vigore. Occorre pertanto modificare l’allegato I del regolamento (CE) n. 999/2001 in conformità dell’allegato del presente regolamento.
(18)
Gli Stati membri e gli operatori economici del settore alimentare devono poter disporre del tempo necessario per adeguare le loro procedure di controllo alle nuove prescrizioni introdotte dal presente regolamento; è pertanto opportuno che il presente regolamento non entri in applicazione immediatamente dopo la sua entrata in vigore.
(19)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 999/2001.
(20)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Gli allegati I e IV del regolamento (CE) n. 999/2001 sono modificati conformemente all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o giugno 2013.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 16 gennaio 2013