РЕШЕНИЕ № 376/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 12 юни 2014 година
за разрешаване на Португалия да прилага намалени акцизни ставки за местно произвеждани и консумирани ром и ликьори в автономния регион Мадейра и за местно произвеждани и консумирани ликьори и спиртни напитки (eaux-de-vie) в автономния регион Азорски острови
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като действа в съответствие със специалната законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2009/831/ЕО на Съвета (1), прието въз основа на член 299, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), на Португалия се разрешава да прилага намалена акцизна ставка в автономния регион Мадейра за местно произведени и консумирани ром и ликьори и в автономния регион Азорски острови за местно произведени и консумирани ликьори и eaux-de-vie, която може да е по-ниска от минималната акцизна ставка, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета (2), но не по-ниска с повече от 75 % от стандартната национална акцизна ставка за алкохола.
(2)
На 30 юли 2013 г. португалските власти поискаха от Комисията да внесе предложение за решение на Съвета за удължаване при същите условия на Решение 2009/831/ЕО до 31 декември 2020 г. Това искане беше променено на 19 ноември 2013 г., като Португалия поиска удължаване на Решение 2009/831/ЕО с шест месеца, до 30 юни 2014 г., за да съвпадне със сегашните насоки за регионална помощ, което да бъде последвано от ново удължаване, обхващащо периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г.
(3)
Предоставянето на новото разрешение е оправдано с цел да се избегне застрашаване на развитието на тези най-отдалечени региони. Поради трудностите, свързани с износа извън тези региони, въпросните продукти могат да се продават единствено на регионалните пазари.
(4)
В автономните региони Азорски острови и Мадейра суровините със земеделски произход са по-скъпи, отколкото при нормални условия на производство, поради малката площ, фрагментирания характер и ниската степен на механизация на земеделските стопанства. В допълнение, в случая на Мадейра получените количества при преработката на захарна тръстика са по-ниски, отколкото в други най-отдалечени региони, поради причини, свързани с релефа, климата, почвата и занаятчийското производство. Превозът до островите на някои суровини и опаковъчни материали, които не са местно производство, води до допълнителни разходи в сравнение с превоза само на крайния продукт. В случая на Азорските острови островният характер е още по-силно изразен, поради това че островите са силно разпръснати. Превозът и монтирането на оборудване в тези отдалечени островни региони увеличават още повече допълнителните разходи. Същото се отнася и до някои необходими пътувания и пратки до континента. Складирането на крайните продукти също изисква допълнителни разходи, тъй като местното потребление не поема произведените количества веднага след производството, а в рамките на цялата година. Малкият размер на регионалния пазар увеличава разходите за единица продукция по различни начини, по-конкретно чрез неблагоприятното съотношение между фиксираните разходи и произведените количества, както по отношение на оборудването, така и по отношение на разходите, необходими за спазване на екологичните норми. Освен това производителите на ром в Мадейра трябва да третират отпадъците от преработката на захарна тръстика, докато производителите в други региони могат да рециклират тези продукти. Накрая, засегнатите производители са изправени също така пред допълнителни разходи, които са присъщи за местните икономики, по-специално повишени разходи за труд и енергия.
(5)
Подробните изчисления, предоставени в докладите, посочени в член 4 от Решение 2009/831/ЕО, потвърждават, че намалението със 75 % на акцизната ставка не компенсира напълно конкурентно неизгодното положение на дестилираните алкохолни напитки, произведени в Мадейра и в Азорските острови, което е резултат на по-високите производствени и търговски разходи. Поради това прилагането на намалена акцизната ставка следва да остане разрешено в поискания размер.
(6)
Внимателно проучване на ситуацията потвърждава, че е необходимо искането на Португалия да бъде удовлетворено, за да се осигури запазване на алкохолната промишленост в засегнатите най-отдалечени региони.
(7)
Тъй като данъчното облекчение не надхвърля необходимото за компенсиране на допълнителните разходи и тъй като въпросните количества са сравнително малки, а данъчното облекчение е ограничено до потреблението в засегнатите региони, мярката не нарушава целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза.
(8)
Следва да се изиска представянето на средносрочен доклад, за да може Комисията да прецени дали условията, оправдаващи предоставянето на такава дерогация, все още съществуват.
(9)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 110 от ДФЕС на Португалия се разрешава да прилага акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка за алкохол, определена в член 3 от Директива 92/84/ЕИО, за местно произведени и консумирани ром и ликьори в автономния регион Мадейра и за местно произведени и консумирани ликьори и eaux-de-vie в автономния регион Азорски острови.
Член 2
Дерогацията, посочена в член 1, се ограничава до:
1.
Мадейра:
а)
за ром съгласно определението в категория 1 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (3), с географското указание „Rum da Madeira“, посочено в категория 1 от приложение III към същия регламент;
б)
за ликьори и „crème de“ съгласно определенията съответно в категории 32 и 33 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, произведени от регионални плодове или растения.
2.
Азорските острови:
а)
за ликьори и „crème de“, съгласно определенията съответно в категории 32 и 33 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, произведени от регионални плодове или суровини;
б)
за eaux-de-vie, произведени от вино или гроздови джибри, имащи характеристиките и качествата, определени в членове 4 и 6 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008.
Член 3
Намалената акцизна ставка, приложима за продуктите, посочени в член 1, може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка за алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 75 % от стандартната национална акцизна ставка за алкохола.
Член 4
Най-късно до 30 септември 2017 г. Португалия изпраща на Комисията доклад, който да позволи на Комисията да прецени дали причините, оправдаващи предоставянето на намалена ставка, все още съществуват.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2014 година.
DECISIONE N. 376/2014/UE DEL CONSIGLIO
del 12 giugno 2014
che autorizza il Portogallo ad applicare una riduzione delle aliquote d'accisa al rum e ai liquori prodotti e consumati nella regione autonoma di Madera, nonché ai liquori e alle acquaviti prodotti e consumati nella regione autonoma delle Azzorre
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 349,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Parlamento europeo,
deliberando secondo una procedura legislativa speciale,
considerando quanto segue:
(1)
La decisione 2009/831/CE del Consiglio (1), adottata sulla base dell'articolo 299, paragrafo 2, del trattato CE (ora articolo 349 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea - TFUE), autorizza il Portogallo ad applicare una riduzione dell'aliquota d'accisa al rum e ai liquori prodotti e consumati nella regione autonoma di Madera, nonché ai liquori e alle acquaviti prodotti e consumati nella regione autonoma delle Azzorre; tale aliquota può essere inferiore all'aliquota minima dell'accisa sull'alcol fissata dalla direttiva 92/84/CEE del Consiglio (2), ma non può essere inferiore di oltre il 75 % all'aliquota dell'accisa nazionale standard sull'alcol.
(2)
Il 30 luglio 2013 le autorità portoghesi hanno chiesto alla Commissione di presentare una proposta di decisione del Consiglio che prorogasse la decisione 2009/831/CE fino al 31 dicembre 2020 alle stesse condizioni. La richiesta è stata modificata il 19 novembre 2013, in quanto il Portogallo ha chiesto una proroga di sei mesi della decisione 2009/831/CE, ossia fino al 30 giugno 2014, per rientrare negli orientamenti in materia di aiuti a finalità regionale attualmente vigenti cui seguirà una nuova proroga per il periodo dal 1o luglio 2014 al 31 dicembre 2020.
(3)
La concessione della nuova autorizzazione richiesta è giustificata dalla necessità di non compromettere lo sviluppo di queste regioni ultraperiferiche. Tenendo conto delle difficoltà per esportare da tali regioni, i mercati regionali sono i soli sbocchi possibili per vendere tali prodotti.
(4)
Nelle regioni autonome delle Azzorre e di Madera le materie prime di origine agricola sono più costose che in condizioni di produzione normali, a causa delle superfici modeste, della natura discontinua e della scarsa automazione delle aziende agricole. Nel caso di Madera, inoltre, la produzione proveniente dalla trasformazione della canna da zucchero è inferiore a quella di altre regioni ultraperiferiche, a causa della topografia, del clima, del suolo e della produzione artigianale. Il trasporto sulle isole di alcune materie prime e dei materiali da imballaggio non prodotti localmente comporta costi supplementari rispetto al trasporto del solo prodotto finito. Nel caso delle Azzorre, l'insularità è doppiamente grave, poiché le isole sono sparse su una vasta superficie. Il trasporto e l'installazione di attrezzature in tali regioni lontane ed insulari accresce ulteriormente i costi aggiuntivi. Lo stesso vale in caso di taluni viaggi e spedizioni necessari verso il continente. Si aggiungono anche i costi supplementari dovuti all'immagazzinaggio dei prodotti finiti, poiché il consumo locale non assorbe la produzione nel momento in cui si concretizza, bensì si protrae per tutto l'anno. Le dimensioni modeste del mercato regionale aumentano i costi unitari in vari modi, in particolare a causa del rapporto sfavorevole tra costi fissi e produzione, sia per quanto riguarda le attrezzature, che per quanto riguarda le spese necessarie a rispettare le norme in materia di ambiente. Inoltre, i produttori di rum di Madera devono trattare i rifiuti della trasformazione della canna da zucchero, mentre i produttori di altre regioni possono riciclare tali prodotti. Infine, i produttori in questione assumono anche i costi supplementari generalmente sostenuti dalle economie locali, in particolare i costi più elevati di manodopera e di energia.
(5)
I calcoli dettagliati forniti nelle relazioni di cui all'articolo 4 della decisione 2009/831/CE confermano che la riduzione del 75 % dell'aliquota dell'accisa non compensa integralmente lo svantaggio competitivo che subiscono le bevande alcoliche distillate prodotte a Madera e nelle Azzorre come conseguenza dei costi di produzione e di commercializzazione più elevati. È quindi opportuno continuare ad autorizzare la riduzione dell'aliquota d'accisa al livello richiesto.
(6)
Un attento esame della situazione indica che è necessario accogliere la richiesta del Portogallo al fine di salvaguardare il settore delle bevande alcoliche nelle regioni ultraperiferiche di cui trattasi.
(7)
Poiché l'agevolazione fiscale non eccede l'importo necessario a compensare i costi supplementari e poiché i volumi in questione rimangono modesti e detta agevolazione si limita al consumo nelle regioni interessate, la misura non compromette l'integrità e la coerenza dell'ordinamento giuridico dell'Unione.
(8)
È opportuno chiedere la presentazione di una relazione intermedia, affinché la Commissione possa valutare se le condizioni che giustificano la concessione di tale deroga continuano ad essere soddisfatte.
(9)
La presente decisione non osta all'eventuale applicazione degli articoli 107 e 108 TFUE,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
In deroga all'articolo 110 TFUE, il Portogallo è autorizzato ad applicare, nella regione autonoma di Madera, al rum e ai liquori ivi prodotti e consumati nonché, nella regione autonoma delle Azzorre, ai liquori e alle acquaviti ivi prodotti e consumati, un'aliquota d'accisa inferiore all'aliquota piena applicabile all'alcol stabilita all'articolo 3 della direttiva 92/84/CEE.
Articolo 2
La deroga di cui all'articolo 1 è limitata:
1.
a Madera:
a)
al rum definito nella categoria 1 dell'allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (3), che porta l'indicazione geografica «Rum da Madera» di cui alla categoria 1 dell'allegato III del citato regolamento;
b)
ai liquori e «creme di» definiti, rispettivamente, nelle categorie 32 e 33 dell'allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008 prodotti da frutta o piante locali;
2.
nelle Azzorre:
a)
ai liquori e «creme di» definiti, rispettivamente, nelle categorie 32 e 33 dell'allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008 prodotti da frutta o materie prime locali;
b)
alle acquaviti di vino o di vinaccia aventi le caratteristiche e le qualità definite alle categorie 4 e 6 dell'allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008.
Articolo 3
L'aliquota d'accisa ridotta applicabile ai prodotti di cui all'articolo 1 può essere inferiore all'aliquota minima dell'accisa sull'alcol fissata dalla direttiva 92/84/CEE, ma non può essere inferiore di oltre il 75 % all'aliquota dell'accisa nazionale standard sull'alcol.
Articolo 4
Al pù tardi entro il 30 settembre 2017 il Portogallo invia alla Commissione una relazione onde consentirle di valutare se permangono le ragioni che hanno giustificato la concessione dell'aliquota d'accisa ridotta.
Articolo 5
La presente decisione si applica dal 1o luglio 2014 al 31 dicembre 2020.
Articolo 6
La Repubblica portoghese è destinataria della presente decisione.
Fatto a Lussemburgo, il 12 giugno 2014