РЕШЕНИЕ № 189/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 20 февруари 2014 година
за разрешаване на Франция да прилага намалена ставка на някои косвени данъци върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, и за отмяна на Решение 2007/659/ЕО
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2007/659/ЕО на Съвета (2) на Франция беше разрешено да прилага върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион („съответните четири най-отдалечени региона“) и продаван в континентална Франция, намалена акцизна ставка, която може да бъде под минималната акцизна ставка, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета (3), но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. От 1 януари 2011 г. намалената акцизна ставка е ограничена до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол (hl чист алкохол). Срокът на дерогацията изтече на 31 декември 2013 г.
(2)
На 12 март 2013 г. френските власти поискаха от Комисията да представи предложение за решение на Съвета за удължаване на дерогацията, посочена в Решение 2007/659/ЕО, със седем години до 31 декември 2020 г. при същите условия. На 3 юли и съответно на 2 август 2013 г. това искане беше допълнено чрез предоставяне на допълнителна информация и изменено по отношение на различните френски данъци, които да бъдат обхванати от предлаганото решение.
(3)
Френските власти също така информираха Комисията, че Франция е променила, считано 1 януари 2012 г., националното законодателство по отношение на „cotisation sur les boissons alcooliques“, т.нар. „Vignette Sécurité Sociale“ (VSS) - налог, събиран от Националния здравноосигурителен фонд върху продаваните във Франция алкохолни напитки за противодействие на рисковете за здравето, свързани с прекомерната употреба на този продукт и в допълнение към националния акциз върху алкохола. По-специално, променена е данъчната основа - от 160 EUR на хектолитър на 533 EUR на hl чист алкохол, като е въведено ограничение на размера на VSS, свързано с приложимия акциз.
(4)
В рамките на искането си за удължаване на срока на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, до 31 декември 2020 г., френските власти поискаха от Комисията да включи, считано от 1 януари 2012 г., VSS в списъка на данъците, за които може да се прилага по-ниска ставка върху „традиционния“ ром, произвеждан в съответните четири най-отдалечени региона на Франция.
(5)
Вместо да се удължава срокът на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, е по-подходящо да се приеме ново решение за дерогация, която да обхваща двата данъка - диференцирането на акциза, установено в Директива 92/84/ЕИО, и VSS.
(6)
Поради ограничения местен пазар дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона не могат да развиват дейността си, ако нямат достатъчен достъп до пазара на континентална Франция, който представлява основна дестинация за произвеждания от тях ром (71 %). Трудностите, с които се сблъсква „традиционният“ ром, конкурирайки се на пазара в Съюза - в допълнение към особеното структурно, икономическо и социално положение в тези най-отдалечени региони, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) - са предизвикани основно от два фактора: по-високи производствени разходи и по-високи данъци на бутилка, тъй като „традиционният“ ром обикновено се продава с по-високо алкохолно съдържание и в по-големи бутилки.
(7)
Разходите, свързани с производството на захарна тръстика, захар и ром в съответните четири най-отдалечени региона, са по-високи, отколкото в други региони на света. По-специално разходите за работна заплата са по-високи, тъй като в съответните четири най-отдалечени региона се прилага френското социално законодателство. Тези най-отдалечени региони спазват също така стандартите на Съюза по отношение на околна среда и безопасност, което налага значителни инвестиции и разходи, които, въпреки че биват частично възстановени от структурните фондове на Съюза, не са пряко свързани с повишаване на производителността. Освен това дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона са по-малки от дестилационните фабрики на международните концерни. Това води до по-високи производствени разходи за единица продукция. Взети заедно, всички тези преки допълнителни производствени разходи, включително за превоз и застраховка, съответстват според френските власти на около 12 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г.
(8)
В континенталната част на Франция „традиционният“ ром обикновено се предлага в по-големи бутилки (60 % от продукцията се продава в бутилки от един литър) и с по-високо алкохолно съдържание (между 40° и 59°) от конкурентните видове ром, които обикновено се предлагат в бутилки от 0,7 литра и с алкохолно съдържание от 37,5°. По-високите нива на алкохолно съдържание от своя страна водят до по-висок акциз, VSS, както и до по-висок данък върху добавената стойност (ДДС) на литър продаден ром. Следователно съвкупните допълнителни разходи, а именно по-високи производствени разходи, по-високи разходи за превоз и по-високи данъци (акциз и ДДС), съответстват на 40-50 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г. Освен това въведената на 1 януари 2012 г. промяна в основата за изчисляване на VSS - от 160 EUR за хектолитър на 533 EUR за хектолитър чист алкохол, е оказала, включително ДДС, допълнителен неблагоприятен ефект върху цената на „традиционния“ ром, който се предлага с по-високо алкохолно съдържание, съответстващ на около 10 % от стандартната акцизна ставка. С цел да се компенсира този допълнителен неблагоприятен ефект, тясно свързан с особеното структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от ДФЕС, следва да се въведе и намаление на ставката на VSS, от което може да се ползва „традиционният“ ром от съответните четири най-отдалечени региона.
(9)
За да бъде разрешено фискално облекчение, обхващащо както хармонизираните акцизни ставки, така и VSS, то следва да бъде пропорционално, така че да не нарушава целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително защитата на ненарушената конкуренция във вътрешния пазар и политиките по отношение на държавните помощи.
(10)
Поради това следва да бъдат взети под внимание и допълнителните разходи, произлизащи от дългогодишната пазарна практика „традиционният“ ром да бъде продаван с по-високо алкохолно съдържание и следователно с по-високи данъци.
(11)
През 2012 г. Франция е прилагала акциз от 903 EUR за hl чист алкохол върху „традиционния“ ром, което съответства на 54,4 % от стандартната ставка на акциза. Тя също така е прилагала VSS от 361,20 EUR на hl чист алкохол, което съответства на 67,8 % от стандартната ставка на VSS. Взети заедно, двете намаления съответстват на данъчно облекчение от 928,80 EUR на hl чист алкохол или на данъчно облекчение от 42,8 % в сравнение с агрегираните стандартни ставки (акциз и VSS).
(12)
С Решение 2007/659/ЕО на Франция беше разрешено да намали националния акциз, приложим върху „традиционния“ ром, с не повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. В това решение не беше включена намалена ставка на VSS за „традиционния“ ром, която беше въведена единствено за да се компенсира допълнителната данъчна тежест, създадена по отношение на този вид ром вследствие на реформата на системата на VSS от 1 януари 2012 г.
(13)
Необходимо е ситуацията да бъде облекчена, като спрямо VSS бъдат приложени същите принципи, свързани с дерогацията от член 110 от ДФЕС, отнасяща се за хармонизираните акцизни ставки. В същото време данъчното облекчение, което може да бъде отпуснато, следва да бъде ограничено от 1 януари 2014 г. на максимален процент от стандартните ставки за hl чист алкохол, що се отнася до хармонизираната акцизна ставка върху продукти с високо алкохолно съдържание и до VSS.
(14)
Следва да бъде предоставена нова дерогация за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
(15)
Франция следва да представи междинен доклад, за да може Комисията да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и предоставеното от Франция фискално облекчение продължава да бъде пропорционално и дали могат да бъдат предвидени алтернативни на данъчната дерогация мерки, които също са достатъчни да поддържат конкурентоспособността на веригата на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром, като се отчита международното им измерение.
(16)
С Решение 2007/659/ЕО първоначално не можаха да бъдат отчетени промените, настъпили след реформата на системата на VSS. По изключение и предвид споменатото особено структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, е оправдано да се прилага въпросната намалена ставка на VSS, считано от 1 януари 2012 г.
(17)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС.
(18)
Следователно Решение 2007/659/ЕО следва да бъда отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 110 от ДФЕС на Франция се разрешава да удължи по отношение на „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, прилагането в своята континентална част на акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, и да прилага ставка на налога, наречен „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), по-ниска от пълната ставка, приложима в съответствие с националното законодателство на Франция.
Член 2
Дерогацията, посочена в член 1, се отнася изключително за рома, определен в точка 1, буква е) от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), произведен в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион от захарна тръстика, отгледана на мястото на производство, със съдържание на летливи вещества, различни от етилов и метилов алкохол, равно или по-голямо от 225 грама за хектолитър чист алкохол, и алкохолно съдържание, равно или по-високо от 40 об. %.
Член 3
1. Посочените в член 1 намалени ставки на акциза и VSS, приложими към произведения ром, описан в член 2, се ограничават до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол.
2. Всяка от намалените ставки на акциза и VSS, посочени в член 1 от настоящото решение, може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка върху алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, или от пълната ставка на VSS върху алкохола.
3. Съвкупното фискално облекчение, разрешено в съответствие с параграф 2 от настоящия член, не надхвърля 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО.
Член 4
До 31 юли 2017 г. Франция предоставя на Комисията доклад, който да ѝ позволи да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и дали предоставеното от Франция фискално предимство е и се очаква да продължи да бъде пропорционално и достатъчно за поддържането на конкурентоспособна верига на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г., с изключение на член 1 и член 3, параграфи 1 и 2, които се прилагат още от 1 януари 2012 г.
Член 6
1. Решение 2007/659/ЕО се отменя.
2. Позоваванията на това отменено решение се считат за позовавания на настоящото решение.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
DECISIONE N. 189/2014/UE DEL CONSIGLIO
del 20 febbraio 2014
che autorizza la Francia ad applicare un’aliquota ridotta di determinate imposte indirette sul rum «tradizionale» prodotto in Guadalupa, nella Guyana francese, in Martinica e nella Riunione e che abroga la decisione 2007/659/CE
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 349,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Parlamento europeo (1),
deliberando secondo una procedura legislativa speciale,
considerando quanto segue:
(1)
La decisione 2007/659/CE del Consiglio (2) ha autorizzato la Francia ad applicare al rum «tradizionale» prodotto in Guadalupa, nella Guyana francese, in Martinica e nella Riunione («le quattro regioni ultraperiferiche interessate») e venduto nella Francia continentale un’accisa di aliquota ridotta che può essere inferiore all’aliquota minima dell’accisa stabilita dalla direttiva 92/84/CEE del Consiglio (3), ma non inferiore di oltre il 50 % all’aliquota normale dell’accisa nazionale sull’alcol. A decorrere dal 1o gennaio 2011, l’aliquota ridotta dell’accisa è limitata a un contingente annuale di 120 000 ettolitri di alcol puro (hlpa). Questa deroga è scaduta il 31 dicembre 2013.
(2)
Il 12 marzo 2013, le autorità francesi hanno chiesto alla Commissione di presentare una proposta di decisione del Consiglio che proroga la decisione 2007/659/CE alle stesse condizioni, per sette anni, fino al 31 dicembre 2020. Tale richiesta è stata integrata dalla presentazione d'informazioni supplementari e modificata per quanto riguarda le varie imposte francesi a cui deve applicarsi la decisione proposta, rispettivamente, il 3 luglio e il 2 agosto 2013.
(3)
La autorità francesi hanno inoltre comunicato alla Commissione che il 1o gennaio 2012 la Francia ha modificato la legislazione nazionale sulla «cotisation sur les boissons alcooliques», detta anche «vignette sécurité sociale» (VSS), un contributo prelevato dalla Caisse Nationale d’Assurance Maladie sulle bevande alcoliche vendute in Francia per controbilanciare i rischi sanitari associati all’uso eccessivo di questo prodotto e che si aggiunge all’accisa nazionale. In particolare, la base imponibile è passata da 160 EUR per ettolitro a 533 EUR per hlpa ed è stata introdotta una limitazione dell’importo della VSS collegata all’accisa applicabile.
(4)
Nell’ambito della loro domanda di proroga della deroga di cui alla decisione 2007/659/CE fino al 31 dicembre 2020, le autorità francesi hanno chiesto alla Commissione di includere dal 1o gennaio 2012 la VSS nell’elenco delle imposte per le quali può essere applicata un’aliquota ridotta al rum «tradizionale» prodotto nelle quattro regioni ultraperiferiche francesi interessate.
(5)
È più opportuno adottare una nuova decisione relativa a una deroga che copra entrambe le imposte, vale a dire: la differenziazione dell’accisa fissata nella direttiva 92/84/CEE e la VSS, anziché prorogare la deroga concessa dalla decisione 2007/659/CE.
(6)
Date le ristrette dimensioni del mercato locale, le distillerie nelle quattro regioni ultraperiferiche interessate possono proseguire le loro attività soltanto se beneficiano di un accesso sufficiente al mercato della Francia continentale, che costituisce lo sbocco essenziale della loro produzione di rum (71 % del totale). La difficoltà per il rum«tradizionale» di competere sul mercato dell’Unione, oltre alla specifica situazione strutturale, sociale ed economica di queste regioni ultraperiferiche, aggravata dagli speciali vincoli di cui all'articolo 349 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (TFUE), è riconducibile a due parametri: costi di produzione maggiori e imposte più elevate per bottiglia, visto che di norma il rum «tradizionale» è commercializzato con un titolo alcolometrico superiore e in bottiglie più grandi.
(7)
I costi di produzione della catena di valore canna-zucchero-rum nelle quattro regioni ultraperiferiche interessate sono più elevati rispetto ad altre regioni del mondo. Questo vale in particolare per i costi salariali, perché la legislazione sociale francese si applica nelle quattro regioni ultraperiferiche interessate. Queste regioni ultraperiferiche devono inoltre rispettare le norme dell’Unione in materia di ambiente e di sicurezza, che comportano notevoli costi e investimenti non direttamente collegati alla produttività, anche se una parte di questi investimenti è finanziata dai Fondi strutturali dell’Unione. Inoltre, le distillerie nelle quattro regioni ultraperiferiche interessate sono più piccole di quelle dei gruppi internazionali e, pertanto, i loro costi di produzione unitari sono più elevati. Secondo le autorità francesi, tutti questi costi diretti di produzione supplementari, comprese le spese di assicurazione e il nolo, corrispondono complessivamente al 12 % circa dell’accisa francese normalmente applicabile agli alcolici forti nel 2012.
(8)
Nella Francia continentale il rum «tradizionale» viene generalmente commercializzato in bottiglie più grandi (il 60 % del rum è venduto in bottiglie di 1 litro) e con un titolo alcolometrico superiore (da 40° a 59°), mentre il rum concorrente viene generalmente commercializzato in bottiglie di 0,7 litri a 37,5°. A sua volta, il titolo alcolometrico superiore comporta una maggiorazione delle accise, della VSS e dell’imposta sul valore aggiunto (IVA) per litro di rum venduto. Di conseguenza, i costi supplementari cumulativi, vale a dire i maggiori costi di produzione, il nolo e le imposte più elevate (accisa e IVA) corrispondono al 40-50 % dell’accisa francese normalmente applicabile agli alcolici forti nel 2012. Inoltre, la modifica della base per il calcolo della VSS da 160 EUR per ettolitro a 533 EUR per hlpa a decorrere dal 1o gennaio 2012 avrebbe avuto, IVA compresa, un effetto negativo supplementare sul prezzo del rum «tradizionale», che è commercializzato con un titolo alcolometrico superiore, corrispondente al 10 % circa dell’aliquota normale dell’accisa. Per compensare questo effetto negativo supplementare, strettamente connesso alla specifica situazione strutturale, sociale ed economica delle quattro regioni ultraperiferiche interessate, aggravata dagli speciali vincoli di cui all'articolo 349 TFUE, si dovrebbe introdurre anche una riduzione dell’aliquota della VSS a vantaggio del rum «tradizionale» delle quattro regioni ultraperiferiche interessate.
(9)
L’agevolazione fiscale da autorizzare per le accise armonizzate e la VSS deve rimanere proporzionata per evitare di compromettere l’integrità e la coerenza dell’ordinamento giuridico dell’Unione, mantenendo una concorrenza non distorta nel mercato interno e tutelando le politiche in materia di aiuti di Stato.
(10)
Si deve inoltre tener conto dei costi supplementari derivanti dalla prassi decennale che consiste nel vendere il rum «tradizionale» con un titolo alcolometrico superiore, il che comporta l’applicazione di imposte più elevate.
(11)
Nel 2012, la Francia ha applicato al rum «tradizionale» un’accisa di 903 EUR/hlpa, che corrisponde al 54,4 % dell’aliquota normale. La Francia ha inoltre applicato una VSS di 361,20 EUR per hlpa, che corrisponde al 67,8 % dell’aliquota normale della VSS. Complessivamente, queste due riduzioni corrispondono a un’agevolazione fiscale di 928,80 EUR per hlpa, pari al 42,8 % rispetto alle aliquote normali aggregate (accisa e VSS).
(12)
La decisione 2007/659/CE ha autorizzato la Francia a ridurre l’accisa nazionale applicabile al rum «tradizionale» di un massimo del 50 % dell’accisa nazionale normale sull’alcol. La decisione non comprendeva l’aliquota ridotta della VSS sul rum «tradizionale», che è stata introdotta solo come misura compensativa dell’onere supplementare che ha comportato per il rum la riforma del sistema VSS dal 1o gennaio 2012.
(13)
Occorre ovviare a questa situazione applicando anche alla VSS i principi applicati quando è stata concessa una deroga all’articolo 110 TFUE per le accise armonizzate. La misura dovrebbe inoltre limitare, a decorrere dal 1o gennaio 2014, l’agevolazione fiscale che può essere concessa come percentuale massima delle aliquote normali per hlpa delle accise armonizzate sugli alcolici forti e della VSS.
(14)
È opportuno concedere una nuova deroga per sette anni, dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2020.
(15)
La Francia dovrebbe presentare una relazione a medio termine per consentire alla Commissione di valutare se persistano i motivi che hanno giustificato la concessione della deroga, se l’agevolazione fiscale concessa dalla Francia sia ancora proporzionata e se si possano prendere in considerazione misure alternative a una deroga fiscale che bastino anche a sostenere una catena di valore canna-zucchero-rum competitiva, tenendo conto della loro dimensione internazionale.
(16)
La decisione 2007/659/CE non poteva tener conto delle nuove circostanze successive alla riforma del sistema VSS. In via eccezionale, tenuto conto della summenzionata specifica situazione strutturale, sociale ed economica delle quattro regioni ultraperiferiche interessate, è pertanto giustificato applicare il regime di aliquota ridotta della VSS a decorrere dal 1o gennaio 2012.
(17)
La presente decisione non osta all’eventuale applicazione degli articoli 107 e 108 TFUE.
(18)
È opportuno pertanto abrogare la decisione 2007/659/CE,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
In deroga all’articolo 110 TFUE, la Francia è autorizzata a prorogare l’applicazione, nel suo territorio continentale, al rum «tradizionale» prodotto in Guadalupa, Guyana francese, Martinica e Riunione di un’accisa di aliquota inferiore all’aliquota integrale sull’alcol stabilita all’articolo 3 della direttiva 92/84/CEE e ad applicare un’aliquota del prelievo denominato «cotisation sur les boissons alcooliques» (VSS) inferiore all’aliquota integrale che sarebbe applicabile conformemente al diritto nazionale francese.
Articolo 2
La deroga di cui all’articolo 1 è limitata al rum quale definito nell’allegato II, punto 1, lettera f), del regolamento (CE) n. 110/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (4), prodotto in Guadalupa, nella Guyana francese, in Martinica e nella Riunione a partire dalla canna da zucchero raccolta nel luogo di fabbricazione e avente un tenore di sostanze volatili diverse dall’alcol etilico e dall’alcol metilico pari o superiore a 225 grammi all’ettolitro di alcol puro e un titolo alcolometrico volumico acquisito pari o superiore a 40 % vol.
Articolo 3
1) Le aliquote ridotte dell’accisa e della VSS di cui all’articolo 1 da applicare al rum di cui all’articolo 2 sono limitate a un contingente annuale di 120 000 ettolitri di alcol puro.
2) Le aliquote ridotte dell’accisa e della VSS di cui all’articolo 1 della presente decisione possono essere inferiori all’aliquota minima dell’accisa sull’alcol stabilita dalla direttiva 92/84/CEE, ma non inferiori di oltre il 50 % all’aliquota integrale sull’alcol stabilita a norma dell’articolo 3 della direttiva 92/84/CEE o all’aliquota integrale sull’alcol per la VSS.
3) L’agevolazione fiscale cumulativa autorizzata a norma del paragrafo 2 del presente articolo non supera il 50 % dell’aliquota integrale sull’alcol stabilita a norma dell’articolo 3 della direttiva 92/84/CEE.
Articolo 4
Entro il 31 luglio 2017 la Francia presenta una relazione alla Commissione per consentirle di valutare se persistano i motivi che hanno giustificato la concessione della deroga e se l’agevolazione fiscale concessa dalla Francia rimanga e sia destinata a rimanere proporzionata e sufficiente per sostenere una catena di valore canna-zucchero-rum competitiva in Guadalupa, nella Guyana francese, in Martinica e nella Riunione.
Articolo 5
La presente decisione si applica dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2020, fatta eccezione per l'articolo 1 e l'articolo 3, paragrafi 1 e 2, che si applicano dal 1o gennaio 2012.
Articolo 6
1) La decisione 2007/659/CE è abrogata.
2) I riferimenti alla decisione abrogata vanno intesi quali riferimenti alla presente decisione.
Articolo 7
La Repubblica francese è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 20 febbraio 2014