РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 228/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 г.
за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея, член 43, параграф 2 и член 349 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Специфични мерки в селското стопанство за преодоляване на трудностите, причинени от особеното географско положение на най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз („Договорът“), са установени с Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (3). Тези мерки се прилагат чрез програми за подпомагане за всеки регион, които представляват основен инструмент за снабдяването на тези региони със селскостопански продукти. Поради нуждата от актуализиране на настоящите мерки, включително в резултат на влизането в сила на Договора от Лисабон, е необходимо Регламент (ЕО) № 247/2006 да бъде отменен и заменен с нов регламент.
(2)
Необходимо е да се уточнят основните цели, за чието постигане допринася режимът за насърчаване на най-отдалечените региони на Съюза.
(3)
Необходимо е също така да се уточни съдържанието на програмите от специфични мерки за отдалечените региони и за островите (наричани по-нататък „POSEI“), които по силата на принципа на субсидиарност следва да бъдат определени от съответните държави-членки на най-подходящо географско равнище и представени от държавите-членки на Комисията за одобрение.
(4)
За по-ефективното постигане на целите на режима за насърчаване на най-отдалечените региони на Съюза, програмите POSEI следва да включват мерки за осигуряване на снабдяването със земеделски продукти, както и запазване и развитие на местното селскостопанско производство. Необходимо е хармонизиране на ниво планиране в съответните региони и системен подход на партньорство между Комисията и държавите-членки.
(5)
В съответствие с принципа на субсидиарност и от съображения за гъвкавост, които са в основата на програмния подход, приет за режима в полза на най-отдалечените региони, определените от държавата-членка органи могат да предлагат изменения в програмата, за да я адаптират към действителното положение на най-отдалечените региони. Следва да бъде възможно за тези органи да променят програмите POSEI в съответствие с принципа за опростяване на административните процедури, при условие че чрез това те не застрашават ефективността на програмите POSEI и съответните финансови средства, отпускани за тях. Аналогично, процедурата за изменение на програмите следва да е съобразена със степента на значимост на всеки вид изменение.
(6)
С цел гарантиране на снабдяването на най-отдалечените региони с основни селскостопански продукти и за да се компенсират допълнителните разходи, вследствие на отдалечеността им, е целесъобразно да се въведе специфичен режим на снабдяване. В действителност особеното географско разположение на най-отдалечените региони има за резултат допълнителни транспортни разходи за доставката на продукти от основно значение за човешка консумация, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство. Освен това други обективни фактори, свързани с крайната им отдалеченост и особено с островния характер и малкото обработваема площ, налагат допълнителни ограничения за икономическите оператори и производителите в най-отдалечените региони, което сериозно затруднява тяхната дейност. Тези затруднения могат да бъдат облекчени с намаляването на цените на посочените продукти от първа необходимост. Въпреки това специфичният режим на снабдяване следва при никакви обстоятелства да не вреди на местните продукти и тяхното развитие.
(7)
За тази цел, независимо от член 28 от Договора, вносът на определени селскостопански продукти от трети държави следва да бъде освободен от приложимите вносни мита. За да се вземе под внимание техният произход и митническите разпоредби, които се отнасят за тях съгласно правото на Съюза, продукти, които са влезли на митническата територия на Съюза по силата на режима за активно усъвършенстване или митнически складови схеми, за да се ползват от преимуществата на специфичния режим на снабдяване, следва да бъдат считани за директен внос.
(8)
За да се постигне ефективно целта за намаляване на цените в най-отдалечените региони, като се компенсират допълнителните разходи вследствие на тяхната крайна отдалеченост, е целесъобразно да се предоставят помощи за снабдяването на най-отдалечените региони с продукти с произход от Съюза. Тези помощи трябва да отчитат допълнителния разход за транспорт до най-отдалечените региони и цените, прилагани за износ в трети държави, а в случаите на суровини за селското стопанство или продукти, предназначени за преработка - и други допълнителни разходи поради крайната отдалеченост, дължащи се по-специално на островния характер, на малката площ, техния неблагоприятен релеф и климат, както и разпръснатостта на островите.
(9)
Подкрепата за традиционните производства е още по-необходима, тъй като тя им позволява да запазят тяхната конкурентоспособност на пазара на Съюза спрямо конкуренцията от трети държави. Въпреки това при изготвянето на своите програми държавите-членки следва да гарантират също така, доколкото е възможно, диверсификацията на селскостопанските дейности в най-отдалечените региони.
(10)
За да се предотвратят спекулации, които биха навредили на крайните потребители в най-отдалечените региони, е целесъобразно да се уточни, че единствено продуктите с добро качество и представителен вид следва да се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване.
(11)
Необходимо е да се предвидят правила за функционирането на режима, включително създаването на регистър на операторите и на система за сертификати като посочените в членове 130 и 161 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (4).
(12)
Изискванията за контрол на дейностите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, следва да налагат провеждането на административни проверки на съответните продукти при вноса или пристигането им в най-отдалечените региони, както и при техния износ или експедиция от тях. Освен това, за да бъдат постигнати целите на специфичния режим на снабдяване, икономическите предимства от него следва да се отразяват в нивото на производствените разходи и да намаляват цените чак до ниво крайни потребители. Поради това те следва да бъдат предоставяни единствено при условие, че те имат реално отражение и съответно следва да се въведе необходимият контрол.
(13)
Тъй като количествата, обхванати от специфичния режим на снабдяване, са ограничени до потребностите за снабдяване на най-отдалечените региони, този режим не следва да нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар. Нито икономическите предимства на специфичния режим на снабдяване следва да предизвикват злоупотреби в търговията със съответните продукти. Експедирането или износът на тези продукти от най-отдалечените региони следва следователно да се забрани. Същевременно следва да се разреши експедирането или износът на тези продукти, ако финансовите облаги, произтичащи от специфичния режим на снабдяване, бъдат възстановени.
(14)
По отношение на преработените продукти е необходимо да се разреши обменът между най-отдалечените региони, за да бъде възможна търговията помежду им. Следва да се вземат под внимание също така и търговските потоци от най-отдалечените региони в рамките на регионалната търговия и традиционния износ и експедиране в останалата част от територията на Съюза или в трети държави и следователно следва да се разреши за всички тези региони износът на преработени продукти, който съответства на традиционните търговски потоци. За по-голяма яснота следва да се определи референтният период за определянето на тези традиционно изнасяни или експедирани количества.
(15)
Едновременно с това следва да бъдат предприети подходящи мерки, които да позволят необходимото преструктуриране на захарно-преработвателния сектор на Азорските острови. Тези мерки следва да вземат под внимание факта, че за да бъде жизнеспособен захарният сектор на Азорските острови, е необходимо да се осигури определено ниво на производство и преработка. При тези условия следва по изключение да разреши на Азорските острови да експедират към останалата част от Съюза захар в количества, които надхвърлят традиционните потоци за ограничен период от пет години, като максимално разрешените годишни количества постепенно се намаляват. Понеже количествата, които могат да бъдат повторно експедирани, ще са пропорционални и ограничени до тези, които са абсолютно необходими за гарантирането на жизнеспособността на местното производство и преработка на захар, това временно експедиране на захар от Азорските острови няма да окаже отрицателно влияние върху вътрешния пазар на Съюза.
(16)
По отношение на извънквотната захар за снабдяването на Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, е необходимо да се продължи прилагането на режима за освобождаване от вносни мита. По-специално на Азорските острови следва да бъде разрешено да се възползват от освобождаването от вносно мито за сурова захар от тръстика до прогнозния им баланс за снабдяване.
(17)
Досега Канарските острови се снабдяваха в рамките на специален режим на снабдяване с обезмаслено мляко на прах по код по КН 1901 90 99 (обезмаслено мляко на прах със съдържание на растителни мазнини), предназначени за промишлена преработка. Необходимо е да се разреши продължаването на снабдяването с този продукт, който е вече традиционна част от местната храна.
(18)
Тъй като оризът заема основно място в хранителните навици на остров Реюнион, а преработвателната промишленост и избелването на ориз се развиват в Реюнион от много години и неговото производство не е достатъчно, за да задоволи местните потребности, необходимо е да се продължи освобождаването на остров Реюнион от вносно мито за този продукт.
(19)
Политиката на Съюза за подпомагане на най-отдалечените региони включва множество продукти и мерки за тяхното производство, пласиране на пазара и преработка. Тези мерки се оказаха ефективни и осигуриха развитието на селското стопанство. Съюзът следва да продължи подкрепата си за тази гама продукти, които са ключов фактор за екологичното, социалното и икономическото равновесие на най-отдалечените региони. Опитът показва, че както при политиката за развитие на селските райони, по-тясното партньорство с местните власти може да спомогне за намирането на по-целенасочени решения на специфичните проблеми, които срещат съответните региони. Следователно е необходимо да се продължи подкрепата за местното производство чрез програмите POSEI.
(20)
В подкрепа на предлагането на продуктите от най-отдалечените региони на пазара следва да се въведе подпомагане на търговската им реализация извън региона на тяхното производство, като се вземат предвид високите допълнителни разходи, произтичащи от голямата отдалеченост на потребителските пазари и от необходимостта от двойно съхранение - фактори, които имат за резултат пречка за конкурентоспособността на най-отдалечените региони, засягайки способността им да се конкурират на вътрешния пазар. Тези фактори обосновават необходимостта от преразглеждане на схемата POSEI в близко бъдеще.
(21)
Следва да се определи минимумът елементи, който следва да съдържат програмите POSEI, за да се определят мерките в услуга на местното селскостопанско производство, включително описание на ситуацията, на предлаганата стратегия, цели и мерки. Също следва да се изяснят принципите, които са в основата на съгласуваността между тези мерки и останалите политики на Съюза, за да се избегне несъвместимост и дублиране на помощи.
(22)
За целите на прилагането на настоящия регламент следва също така да бъде възможно програмите POSEI да съдържат мерки за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучение и техническа помощ.
(23)
Земеделските стопани в най-отдалечените региони следва да се насърчават да продължат да доставят качествени продукти и пласирането на пазара на тези продукти следва да бъде подпомагано. Полезно за тази цел може да се окаже използването на графичния символ, въведен с настоящия регламент, и на други форми на сертифициране на качеството.
(24)
Налице са сериозни недостатъци в устройството на някои земеделски стопанства или преработвателни и търговски предприятия в най-отдалечените региони и те са изправени пред специфични затруднения. Член 26, параграф 2 и член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5) предвиждат поради това по-благоприятни нива на подпомагане за някои видове инвестиции в най-отдалечените региони.
(25)
Член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 изключва най-отдалечените региони от ограничението за предоставяне на помощи за горското стопанство, предвидено в посочения регламент.
(26)
Регламент (ЕО) № 1698/2005 определя максималните годишни суми, които отговарят на условията за получаване на помощи за агроекология. За да се вземе под внимание специфичното положение с околната среда на някои много чувствителни пасищни райони в Азорските острови и опазването на пейзажа, на биологичното разнообразие и на традиционните характеристики на земеделската земя, по-конкретно терасовидните насаждения в Мадейра и Канарските острови, както и опазването на каменните стени в най-отдалечените региони, е целесъобразно да се предвиди възможност за някои конкретни мерки, тези суми да бъдат удвоени.
(27)
Може да се предостави дерогация от последователната политика на Комисията на забрана за предоставяне на оперативна държавна помощ в сектора на производство, преработка и пласиране на пазара на селскостопански продукти, включени в приложение I към Договора, за да бъдат компенсирани специфичните трудности за селскостопанското производство в най-отдалечените региони, свързани с тяхната крайна отдалеченост, изолираност, островен характер, малка площ, планински терен и климат и тяхната икономическа зависимост от малко на брой продукти. Селскостопанското производство има жизненоважна функция за съживяване на селските райони и задържане на населението в тях, тъй като най-отдалечените селски райони са особено засегнати от застаряването и от ниската гъстота на населението, а в някои случаи - и от обезлюдяване.
(28)
Здравето на селскостопанските култури в най-отдалечените региони е засегнато от конкретни проблеми, като появата на паразити, свързани с увеличаването на обема на вноса, с климата и с недостатъчния механизъм за контрол, първоначално прилаган там. Поради това следва да се въведат програми за борба с вредителите, включително чрез органични методи, които да бъдат устойчиви и да зачитат околната среда. Следва да се определи финансовото участие на Съюза за такива програми, като се вземе предвид фактът, че в многогодишната финансова рамка се предвижда, че считано от 2014 г. финансирането на тези програми ще бъде преместено в друг бюджетен ред.
(29)
Запазването на лозята, които са най-разпространената култура на Мадейра и на Канарските острови и са много важна култура за Азорските острови, е икономически, социален и екологичен мператив. С оглед на подпомагането на производството, в тези региони не следва да се прилагат нито премиите за изоставяне, нито пазарните механизми, а в случая на Канарските острови - нито режимът на правата на засаждане, предвиден в Регламент (ЕО) № 1234/2007. Въпреки това на Канарските острови следва да е възможно прилагането на мерки за кризисна дестилация в случай на изключителни смущения на пазара, дължащи се на проблеми, свързани с качеството. Също така затруднения от техническо и социално-икономическо естество не позволиха да се извърши цялостно преобразуване в определените срокове на лозовите насаждения на Мадейра и Азорските острови, които са засети с лозя от хибридни сортове, чието отглеждане се забранява с Регламент (ЕО) № 1234/2007. Произведеното от тези лозя вино е предназначено единствено за традиционното местно потребление.
(30)
Преструктурирането на сектора за производство на мляко на Азорските острови все още не е приключило. За да се вземе предвид силната зависимост на Азорските острови по отношение на производството на мляко, заедно с други затруднения поради тяхната крайна отдалеченост и липсата на рентабилно алтернативно производство, е необходимо да се запазят дерогациите от някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 1234/2007 относно таксите върху излишъците от мляко и млечни продукти.
(31)
Предвид незаменимия характер на производството на мляко на Азорските острови, където то е една от основните движещи сили на икономиката, социалната стабилност, качеството на околната среда и използването на земята, програмите POSEI са най-добрия инструмент за приемане на всички необходими мерки за запазването на това производство.
(32)
Подпомагането на производството на краве мляко на остров Мадейра и остров Реюнион не бе достатъчно за запазване на баланса между местното и външното снабдяване, главно заради сериозните структурни трудности, засягащи сектора, и трудностите за адаптиране към нови икономически условия. Следователно е необходимо да се запази разрешението за произвеждане на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах с произход от Съюза, с цел по-пълно да се задоволи местното потребление, при условие че това не възпрепятства събирането и продажбата на цялото количество местно произведено мляко, нито усилията за насърчаване на развитието на местното производство. С оглед правилно информиране на потребителя, следва да се въведе задължението за посочване върху етикета за продажба на метода на производство на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах. Настоящата разпоредба следва да може да се прилага и в Мартиника, Френска Гвиана и Гваделупа, ако Франция внесе искане за това, в което са посочени искането на местните заинтересовани лица разпоредбата да се прилага за тях, както и тяхната способност да развиват сектора на млякото.
(33)
Нуждата да се поддържа чрез стимули местното производство на мляко оправдава неприлагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра. Това освобождаване следва да се ограничи за Мадейра до 4 000 тона.
(34)
Търговията между най-отдалечените региони следва да се насърчава с оглед удовлетворяване на потребностите във връзка с местното потребление. Следва да се насърчи износът на излишъците от производството от най-отдалечените региони, например млякото, говеждото месо и младите мъжки животни от Азорските острови, към най-отдалечените региони, където тези продукти са дефицитни, с цел засилване на търговията, без това да накърнява развитието на местното производство. Също така следва да се осигурят необходимите условия за честна и справедлива търговия.
(35)
Следва да се окаже подкрепа на традиционните дейности по отглеждане на животни. С оглед посрещането на местните потребителски нужди на френските отвъдморски департаменти и на Мадейра следва да се разреши безмитният внос от трети държави на млади мъжки животни за угояване от рода на едрия рогат добитък, като това следва да става при определени условия и в рамките на максимален годишен лимит.
(36)
Следва да се поднови възможността, въведена с Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани (6), с цел създаване на възможност за Португалия да прехвърля полагащите ѝ се права за ползване на премия за крави с бозаещи телета от континентална Европа към Азорските острови и този инструмент да бъде приведен в съответствие с новия режим за насърчаване на най-отдалечените региони.
(37)
Отглеждането на тютюн по традиция е много важна дейност за Канарските острови. От икономическа перспектива производството на тютюн продължава да е една от главните промишлени дейности в региона. В социален план отглеждането на тютюн е много трудоемко и се извършва от дребни селскостопански производители. Тази култура обаче не е достатъчно рентабилна и съществува опасност тя да изчезне. Понастоящем тютюн се отглежда само на малка площ на остров Ла Палма за изработване на пури на занаятчийски начала. Поради това следва да се разреши на Испания да продължи да отпуска помощ в допълнение към помощта на Съюза, за да се съхрани тази традиционна земеделска култура и на занаятчийската дейност на нейна основа. Освен това, за да се запази производството на тютюневи изделия, следва да се запази правото на безмитен внос на Канарските острови на суров и полуобработен тютюн в рамките на годишен лимит от 20 000 тона в равностойност на суров тютюн, частично или изцяло очистен от твърдите жилки.
(38)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга равнището на специална подкрепа, от която са се ползвали досега най-отдалечените региони. За да се приложат подходящите мерки, държавите-членки следва да разполагат със сумите, съответстващи на вече предоставеното от Съюза подпомагане съгласно Регламент (ЕО) № 247/2006.
(39)
Предвид потенциалните последици, които преговорите относно бъдещи търговски споразумения и промени в Общата селскостопанска политика могат да имат за най-отдалечените региони, следва да се обърне особено внимание на специалните характеристики на тези региони в контекста на анализите, проучванията и оценките, извършвани във връзка с оценките на тези преговори и промени.
(40)
От 2006 г. насам потребностите от стоки от първа необходимост са се увеличили в някои най-отдалечени региони, по-специално на Азорските острови и френските отвъдморски департаменти, поради нарастването на добитъка и демографския растеж. Ето защо следва да се увеличи бюджетният дял, който държавите-членки могат да използват за специфичния режим на снабдяване за въпросните региони.
(41)
Социално-икономическата структура на най-отдалечените региони продължава да бъде много крехка и при някои от тях тази структура често е силно зависима от сектора на бананите, който сам по себе си очевидно не е достатъчно конкурентоспособен и трудно реагира на променящите се пазарни условия. За тази цел бюджетът на програмата POSEI, предвиден за сектора на бананите, следва да се увеличи еднократно с ограничена сума, която да бъде изплатена на производителите на банани през финансовата 2013 година.
(42)
С цел гарантиране на правилното функциониране на режима, установен с настоящия регламент, на Комисията следва да се делегират правомощия за приемането на актове в съответствие с член 290 от Договора с оглед допълване или изменение на някои несъществени елементи от настоящия регламент. От особена важност е при подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и целесъобразно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(43)
С цел да се гарантират еднакви условия за прилагането на програмата POSEI в държавите-членки и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между операторите, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(44)
За да се осигури бързо прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ЦЕЛИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя някои специфични мерки в областта на селското стопанство за преодоляване на затрудненията, предизвикани от крайната отдалеченост, изолираността, островния характер, малката площ, планинския терен, суровия климат и икономическата зависимост от малко на брой продукти на регионите на Съюза, посочени в член 349 от Договора („най-отдалечените региони“).
Член 2
Цели
1. Специфичните мерки, посочени в член 1, допринасят за постигането на следните цели:
а)
осигуряване снабдяването на най-отдалечените региони с продукти от основно значение за човешка консумация, за преработка и като производствени суровини за селското стопанство, като едновременно се компенсират възникналите допълнителни разходи поради крайната им отдалеченост, без да се засяга местното производство и неговият растеж;
б)
осигуряване на дългосрочно бъдеще и развитие на секторите „Животновъдство“ и „Разнообразие на растителните култури“ в най-отдалечените региони, включително производството, преработката и пазарната реализация на местни продукти;
в)
продължаване на развитието и повишаване на конкурентоспособността на традиционните селскостопански дейности в най-отдалечените региони, включително производството, преработката и пазарната реализация на местни култури и продукти.
2. Целите, изложени в параграф 1, се изпълняват посредством мерките, посочени в глави III, IV и V.
ГЛАВА II
ПРОГРАМИ POSEI
Член 3
Изготвяне на програмите POSEI
1. Мерките, предвидени в член 1, са определени за всеки отделен най-отдалечен регион в Програма от специфични мерки за отдалечените региони и за островите („програма POSEI“), която включва:
а)
специфичен режим на снабдяване, предвиден в глава III, и
б)
специфични мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство, предвидени в глава IV.
2. Програмата POSEI се изготвя от заинтересованата държава-членка за географското равнище, преценено като най-целесъобразно. Тя се подготвя от компетентните органи, посочени от съответната държава-членка, която след съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото регионално равнище я представя на Комисията за одобрение в съответствие с член 6.
3. Всяка държава-членка може да представи по една програма POSEI за своите най-отдалечени региони.
Член 4
Съвместимост и съгласуваност
1. Предприетите по линия на програмите POSEI мерки трябва да са съобразени с правото на Съюза. Тези мерки са съгласувани с останалите политики на Съюза и с мерките, предприети по линия на тези политики.
2. Гарантира се съгласуваност на мерките, предприети по линия на програмите POSEI, с мерките, предприети по линия на други инструменти на Общата селскостопанска политика, и по-конкретно за общата организация на пазарите, за развитието на селските райони, за качеството на продуктите, за хуманното отношение към животните и за защита на околната среда.
По-специално, мярка съгласно настоящия регламент не може да се финансира като:
а)
допълнително подпомагане към схемите за премии или помощи по линия на общата организация на пазара, освен в изключителни случаи и по обективни причини;
б)
подкрепа за изследователски проекти, мерки за подкрепа за изследователски проекти, или мерки, отговарящи на условията за финансиране от Съюза съгласно Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. за разходите в областта на ветеринарното дело (8);
в)
подпомагане на мерките от обхвата на Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 5
Съдържание на програмите POSEI
Програма POSEI съдържа:
а)
план-график за изпълнение на мерките и обща годишна ориентировъчна финансова таблица за необходимите ресурси;
б)
обосновка за съвместимост и съгласуваност между различните мерки по програмите и критериите и количествените индикатори, които ще се използват за наблюдение и оценка;
в)
предприетите стъпки за гарантиране на ефективното и правилно изпълнение на програмите, включително на мерките за осигуряване на публичност, наблюдение и оценка, и конкретен набор от количествени показатели, които ще се използват за тяхната оценка,
г)
посочване на компетентните органи и институциите, отговорни за изпълнението на програмата, както и на определените на съответното равнище органи или асоциирани институции и социално-икономически партньори, и резултатите от проведените консултации.
Член 6
Одобрение и изменения в програмите POSEI
1. Програмите POSEI са създадени с Регламент (ЕО) № 247/2006 и се финансират в рамките на финансирането, посочено в член 30, параграфи 2 и 3.
Всяка програма съдържа прогнозен баланс за снабдяване с посочване на продуктите, техните количества и сумите на помощта за снабдяване от Съюза, заедно с програма за подпомагане на местните производства.
2. В зависимост от годишната оценка за изпълнението на мерките, включени в програмите POSEI, държавите-членки, след консултация със заинтересованите социално-икономически партньори, могат да представят на Комисията надлежно мотивирани предложения за изменение на тези мерки в рамките на финансирането, посочено в член 30, параграфи 2 и 3, за да отговарят по-добре на изискванията за най-отдалечените региони и на предложената стратегия. Комисията приема актове за изпълнение, уреждащи процедурите за оценка дали предложените изменения съответстват на правото на Съюза и за вземане на решение дали да бъдат одобрени. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
3. Процедурите, уредени с актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, могат да вземат под внимание следните елементи: важността на промените, предложени от държавите-членки във връзка с въвеждането на нови мерки, дали измененията на предвидения бюджет за мерките са съществени, промени в количествата и в нивото на помощта за продукти в прогнозните баланси за снабдяването и промени на кодовете и описанията, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (9).
4. Актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, определят също така за всяка процедура честотата, при която се правят исканията за изменения, както и сроковете за прилагане на одобрените изменения.
Член 7
Изменения относно финансирането
В срок до 22 април 2013 г. държавите-членки предоставят на Комисията проектоизменения на своите програми POSEI, отразяващи промените, въведени с член 30, параграф 5.
Тези изменения влизат в сила един месец след внасянето им, ако през този срок Комисията не направи възражения.
Компетентните органи изплащат помощта, посочена в член 30, параграф 5, не по-късно от 30 юни 2013 г.
Член 8
Мониторинг и последващи действия
Държавите-членки упражняват мониторинг чрез административни проверки и проверки на място. Комисията приема актове за изпълнение относно минималните параметри на проверките, извършвани от държавите-членки.
Комисията приема и актове за изпълнение относно процедурите и физическите и финансови показатели, за да се гарантира ефективно проследяване на изпълнението на програмите.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочено в член 34, параграф 2.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
Член 9
Прогнозен баланс за снабдяване
1. Въвежда се специфичен режим на снабдяване за селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора, които са от голямо значение за най-отдалечените региони и са предназначени за човешка консумация, за производство на други продукти или като производствени суровини за селското стопанство.
2. Съответната държава-членка изготвя прогнозен баланс за снабдяване на географското равнище, което тя смята за най-целесъобразно, за да определи количествено годишните потребности за снабдяване на всеки най-отдалечен регион със селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора.
Оценката на потребностите на предприятията за пакетиране или преработване на продукти, предназначени за местния пазар, традиционно изпращани към останалата част на Съюза или изнасяни към трети държави в рамките на регионална търговия, по смисъла на член 14, параграф 3 или в рамките на традиционна търговия, може да бъде предмет на отделен прогнозен баланс.
Член 10
Функциониране на специфичния режим на доставки
1. В рамките на количествата, определени в прогнозния баланс за снабдяване, прекият внос от трети държави в най-отдалечените региони на продукти, включени в специфичния режим на доставки, не се облага с мита.
За целите на настоящата глава продуктите, които са претърпели активно усъвършенстване или са били обект на митническо складиране на митническата територия на Съюза, се считат за директен внос от трети държави.
2. С оглед задоволяване на потребностите, установени в съответствие с член 9, параграф 2 по отношение на цена и качество, като в същото време се полагат грижи за запазване на дела на Съюза в снабдяването, се предоставя помощ за снабдяване на най-отдалечените региони с продукти от Съюза, съхранявани в публични складове вследствие прилагането на интервенционни мерки или налични на пазара на Съюза.
Тази помощ се определя за всеки съответен вид продукт, като се отчитат допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и цените при износ в трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка, и на суровини за селското стопанство - и други разходи, свързани с крайната отдалеченост, и по-специално техния островен характер и малка площ.
3. Не се предоставя подпомагане за снабдяването с продукти, които вече са се възползвали от специфичния режим на снабдяване в друг най-отдалечен регион.
4. Единствено продуктите с добро качество и представителен вид се възползват от предимствата на специфичния режим на снабдяване. Продуктите от трети държави осигуряват еквивалентно ниво на гаранции като това в областта на ветеринарните и фитосанитарни стандарти на Съюза.
Член 11
Изпълнение
При прилагане на специфичния режим на снабдяване се взема предвид по-специално следното:
а)
специфичните потребности на най-отдалечените региони, а при продуктите, предназначени за преработка и суровините за селското стопанство - изискванията за качество;
б)
търговските потоци към останалите части на Съюза;
в)
икономическия аспект на предвижданите помощи;
г)
необходимостта да се гарантира, че съществуващото местно производство няма да бъде дестабилизирано и няма да бъде препятствано в своето развитие.
Член 12
Сертификати
1. Освобождаването от вносно мито или получаването на помощ в рамките на специфичния режим на снабдяване се предоставя при представяне на сертификат.
Сертификати се издават единствено на операторите, вписани в регистър, който водят компетентните органи.
Сертификатите не могат да бъдат прехвърляни.
2. Не се изисква гаранция, когато се подава заявление за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ. Въпреки това и до степен, необходима за гарантиране на правилното прилагане на настоящия регламент, компетентният орган може да изисква внасянето на гаранция, равна на стойността на предоставеното предимство, посочено в член 13. В такива случаи се прилага член 34, параграфи 1, 4, 5, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (10).
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33, за определяне на условията за регистрация на операторите в регистъра и за предоставяне на операторите на възможността да упражняват изцяло правото си да участват в специфичния режим на снабдяване.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно необходимите мерки, за да се гарантира еднаквото прилагане от страна на държавите-членки на настоящия член, по-специално относно прилагането на режима за сертификати и поетите от операторите задължения по време на вписването. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 13
Разпростиране на предимствата
1. Ползването на специфичния режим за снабдяване, изразяващ се в освобождаването от вносно мито или в отпускането на помощ, е подчинено на условието за довеждане на икономическото предимство до крайния потребител, който според случая може да е потребителят на продукти, предназначени за директна консумация, крайният преработвател или пакетиращото предприятие при продукти, предназначени за преработка или опаковане, или земеделският производител при фуражи или суровини за селското стопанство.
Предимството, посочено в първа алинея, се равнява на стойността на освобождаването от вносни мита или на размера на помощта.
2. С оглед гарантирането на еднакво прилагане на параграф 1 Комисията приема актове за изпълнение относно реда и условията за прилагането на правилата, предвидени в параграф 1, и по-специално условията за контрол от страна на държавите-членки на действителното довеждане на предимствата до крайния потребител. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 14
Износ в трети държави и експедиране за останалата част от Съюза
1. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи изискванията, в съответствие с които продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, могат да се изнасят за трети държави или да се експедират в останалата част на Съюза, които включват заплащането на вносните мита или възстановяването на получената помощ, както е посочено в член 10. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
При износа в трети държави на продукти, ползващи се от специфичния режим на снабдяване, не е необходимо представянето на сертификат.
Първа алинея не се прилага за търговските потоци между френските отвъдморски департаменти (DOM).
2. Параграф 1, първа алинея не се прилага за продукти, преработени в най-отдалечените региони от продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване и които:
а)
се изнасят за трети държави или се експедират за останалата част от територията на Съюза в рамките на традиционния износ или на традиционните експедирани количества. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя тези количества, въз основа на средния обем експедирани количества или на износа, като за референтни се вземат средните данни от трите най-добри години през периода 2005-2012 г. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2;
б)
се изнасят за трети държави в рамките на регионалната търговия;
в)
се експедират между Азорските острови, Мадейра и Канарските острови;
г)
се експедират между отвъдморските департаменти на Франция.
Не се предоставя експортно възстановяване при износ на продукти, посочени в първа алинея, букви а) и б).
За износ в трети държави на продукти, посочени в първа алинея, букви а) и б), не се представя сертификат.
3. За целите на настоящата глава терминът „регионална търговия“ означава търговията на всеки най-отдалечен регион с трети държави, които принадлежат към същата географска зона, в която се вписват тези най-отдалечени региони, както и държавите, с които съществуват исторически търговски връзки. Комисията приема актове за изпълнение, с които изготвя списък на тези държави, като взема предвид обективните искания на държавите-членки, направени след консултация със съответните сектори. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. Продуктите, доставяни на френските отвъдморски департаменти, на Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване и се използват за зареждане с провизии на кораби и самолети, се считат за консумирани на място.
5. С дерогация от разпоредбите на параграф 2, първа алинея, буква а) от Азорските острови към останалите части от територията на Съюза могат да се експедират годишно следните максимални количества захар (с код по КН 1701) през следните пет години:
- през 2011 г.: 3 000 тона,
- през 2012 г.: 2 500 тона,
- през 2013 г.: 2 000 тона,
- през 2014 г.: 1 500 тона,
- през 2015 г.: 1 000 тона.
6. Операции за преработка, които могат да доведат до традиционен или регионален търговски износ или традиционни пратки, трябва да отговарят, mutatis mutandis, на условията за преработка, прилагани по силата на режима за активно усъвършенстване, и на процедурата за обработка под митнически контрол, определена в съответното законодателство на Съюза, с изключение на всички обичайни форми на третиране.
Член 15
Захар
1. През периода, посочен в член 204, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, следната захар, произведена в количества, които превишават посочената в член 61 от същия регламент квота, се освобождава от вносно мито в рамките на прогнозните баланси на снабдяване, посочени в член 9 от настоящия регламент:
a)
внесена за потребление на Мадейра или Канарските острови във вид на бяла захар с код по КН 1701;
б)
рафинирана и потребявана на Азорските острови във вид на сурова захар с код по КН 1701 12 10 (сурова захар от захарно цвекло).
2. На Азорските острови за целите на рафинирането посочените в параграф 1 количества могат да бъдат заменени, в рамките на прогнозния баланс на доставките, от сурова захар с код по КН 1701 11 10 (сурова захар от захарна тръстика).
Когато се определят нуждите на Азорските острови от сурова захар, трябва да се вземе предвид развитието на местното производство на захарно цвекло. Количествата, включени в режима на снабдяване, се определят така, че да се гарантира общият обем захар, рафинирана на Азорските острови всяка година, да не надвишава 10 000 тона.
Член 16
Обезмаслено мляко на прах
Чрез дерогация от член 9 Канарските острови могат да продължат да купуват обезмаслено мляко на прах с код по КН 1901 90 99 (обезмаслено мляко на прах със съдържание на растителни мазнини) за промишлена преработка в рамките на 800 тона годишно. Предоставената помощ за закупуването на този продукт от Съюза не може да надхвърля 210 EUR на тон и е част от лимита, определен в член 30. Този продукт е предназначен единствено за местна консумация.
Член 17
Ориз
Във френския отвъдморски департамент Реюнион не се налага мито върху вноса на предназначени за потребление на място продукти с кодове по КН 1006 10, 1006 20 и 1006 40 00.
Член 18
Контрол и санкции
1. Продуктите, които се ползват от специфичния режим на снабдяване, подлежат на административни проверки при вноса или пристигането им в най-отдалечените региони, както и при техния износ или експедиране от тези региони.
Комисията приема актове за изпълнение относно минималните параметри на проверките, извършвани от държавите-членки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. С изключение на случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, ако оператор, посочен в член 12, не спазва задълженията, поети в съответствие с член 12, компетентният орган, без да се засягат санкциите, приложими съгласно националното право:
а)
отнема предоставеното на оператора предимство;
б)
спира временно действието или отменя регистрацията на оператора в зависимост от сериозността на нарушението.
3. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или на изключителни климатични условия, когато операторите, посочени в член 12, не извършат планирания внос или въвеждане на територията, правото им да кандидатстват за лицензии или сертификати се спира от компетентния орган за период от шестдесет дни от изтичането на лицензията или сертификата. След периода на спиране последващи лицензии или сертификати се издават при условието за внасяне на гаранция, равна на стойността на предимството, което се предоставя за период, определен от компетентния орган.
Компетентният орган приема необходимите мерки за повторно използване на всички количества продукти, налични в резултат от неизпълнение, частично изпълнение или отмяната на издадените лицензии и сертификати или от отнемането на предоставено предимство.
ГЛАВА IV
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
Член 19
Мерки
1. Програмите POSEI включват специфични мерки в полза на местните селскостопански продукти от обхвата на част трета, дял III от Договора, които са необходими за гарантиране на непрекъснатост и разрастване на селскостопанското производство във всеки един от най-отдалечените региони.
2. Частите от програмата, включващи мерките за насърчаване на местното селскостопанско производство и отговарящи на целите, установени в член 2, включват най-малко следните елементи:
a)
количествено описание на положението във въпросното селскостопанско производство, като се вземат предвид резултатите от наличните оценки и се посочват несъответствията, пропуските и потенциала за развитие, използваните финансови ресурси и основните резултати от вече предприетите действия;
б)
описание на предлаганата стратегия, избраните приоритети, количествено представяне на общите и оперативните цели и оценка, показваща очаквания икономически, екологичен и социален ефект, включително въздействието върху заетостта;
в)
описание на предвижданите мерки, и по-конкретно на схемите за подпомагане за тяхното изпълнение, а когато е целесъобразно - и информация за необходимостта от евентуални проучвания, демонстрационни проекти, обучение или техническа помощ, свързани с подготовката, изпълнението или адаптирането на съответните мерки;
г)
списък с помощите, които съставляват директни плащания по смисъла на член 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 73/2009;
д)
размерът на помощта, определена за всяка мярка и прогнозната сума, предвидена за всяко действие, с оглед постигане на една или повече от целите на програмата.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно изискванията за помощите, описани в параграф 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. Програмата може да включва мерки за подпомагане на производството, преработката или пазарната реализация на селскостопански продукти от най-отдалечените региони.
Всяка мярка може да е разделена на действия. За всяко действие програмата определя най-малко следните елементи:
a)
бенефициерите;
б)
условията за допустимост;
в)
единичната сума на помощта.
В подкрепа на предлагането на продуктите на пазара извън региона на тяхното производство, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за определяне на размера на помощта, предоставена за такова предлагане на пазара и, при необходимост, условията за определяне на количествата продукти, за които се отнася тази помощ.
Член 20
Проверки и неправомерни плащания
1. Контролът върху предвидените в настоящата глава мерки се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
2. В случай на неправомерно плащане бенефициерът се задължава да възстанови съответните суми. Член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (11) се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА V
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
Член 21
Графичен символ
1. Въвежда се графичен символ, с цел да се осигури по-добро познаване и потребление на качествени селскостопански продукти, натурални или преработени, специфични за най-отдалечените региони.
2. Условията за използване на графичния символ, посочен в параграф 1, се предлагат от заинтересованите търговски организации. Националните органи препращат тези предложения, със становището си по тях, до Комисията.
Използването на графичния символ се контролира от официалния орган или институция, одобрен/а от компетентните национални органи.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за упражняване на правото на използване на графичния символ и за неговото възпроизвеждане и използване. Тези условия се установяват с цел по-доброто познаване на висококачествените селскостопански продукти от най-отдалечените региони и за насърчаване на консумацията им независимо дали са преработени или натурални.
4. Комисията приема актове за изпълнение относно реда и условията за прилагането на графичния символ и минималните параметри на проверките и наблюдението, което държавите-членки трябва да извършват. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 22
Развитие на селските райони
1. Независимо от член 39, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 максималните годишни суми, отговарящи на условията за помощ от Съюза, определени в приложение I към посочения регламент, могат да бъдат увеличени до два пъти в случая на мярката за защита на езера на Азорските острови и мярката за опазване на ландшафта, биологичното разнообразие и традиционните характеристики на земеделската земя и опазването на каменните стени в най-отдалечените региони.
2. Мерките, планирани съгласно параграф 1 от настоящия член, се описват при необходимост в програмите за тези региони, посочени в член 16 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 23
Държавна помощ
1. За селскостопанските продукти, включени в приложение I към Договора, за които се прилагат членове 107, 108 и 109 от него, Комисията може да разреши в съответствие с член 108 от Договора оперативна помощ в секторите, произвеждащи, преработващи и предлагащи на пазара тези продукти, с цел да се смекчат специфичните ограничения за земеделието в най-отдалечените региони в резултат от тяхната отдалеченост, островен характер и други ограничения, свързани с тяхната крайна отдалеченост.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително финансиране за изпълнението на програмите POSEI. В тези случаи държавите-членки нотифицират Комисията за държавната помощ, като Комисията може в съответствие с настоящия регламент да ги одобри като част от посочените програми. Така нотифицираните помощи се смятат за нотифицирани по смисъла на член 108, параграф 3, първо изречение от Договора.
3. Франция може да отпуска на сектора на захарта на френските най-отдалечени региони помощ до 90 милиона евро за пазарна година.
Франция информира Комисията в срок от 30 дни след края на всяка пазарна година за размера на действително отпуснатите помощи.
4. Без да се засягат параграфи 1 и 2 от настоящия член и чрез дерогация от член 180, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и от член 3 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 г. за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (12), членове 107, 108 и 109 от Договора не се прилагат за плащанията съгласно глава IV от настоящия регламент, параграф 3 от настоящия член и съгласно членове 24 и 28 от настоящия регламент, извършвани от държавите-членки при спазване на настоящия регламент.
Член 24
Фитосанитарни програми
1. Държавите-членки представят на Комисията програми за контрол на организмите, вредни за растенията или растителните продукти, съответно в най-отдалечените региони. Програмите определят по-специално целите, които следва да бъдат постигнати, мерките, които да се предприемат, тяхната продължителност и разходите за тях.
Комисията оценява представените програми. Комисията приема актове за изпълнение, с които одобрява или не одобрява тези програми. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. Съюзът участва във финансирането на програмите, предвидени в параграф 1, на базата на технически анализ на ситуацията в региона.
Такова участие може да покрива до 75 % от допустимите разходи. Плащанията се извършват на базата на представената от държавите-членки документация. Ако е необходимо, проверки могат да бъдат организирани от Комисията и извършени от нейно име от експертите, посочени в член 21 от Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. за мерките за защита срещу внасянето в Общността на организми, вредни за растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (13).
3. Комисията приема актове за изпълнение по отношение на всеки регион и програма въз основа на критериите, установени в параграф 2, и на програмата, представена в съответствие с параграф 1, като определя:
а)
финансовото участие на Съюза, както и размера на помощта;
б)
мерките, допустими за финансиране от Съюза.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 25
Вино
1. Мерките, посочени в членове 103х, 103ц, 103ч и 182a от Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се прилагат за Азорските острови и Мадейра.
2. Независимо от разпоредбите на член 120а, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, грозде от сортове лози, посочени в буква б) от посочената алинея, набрано на Азорските острови и Мадейра, може да бъде използвано за производството на вино, което не може да напуска посочените региони.
Португалия постепенно премахва от насажденията сортовете лози, посочени в член 120а, параграф 2, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 - при необходимост с прибягване към подпомагането, предвидено в член 103р от посочения регламент.
3. Чрез дерогация от член 85е от Регламент (ЕО) № 1234/2007 режимът на преходни права на засаждане се прилага за Канарските острови до 31 декември 2012 г.
Член 26
Мляко
1. С оглед разпределянето на налога върху свръхпроизводството в съответствие с член 79 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, като допринесли за свръхпроизводството се смятат единствено производителите по смисъла на член 65, буква в) от посочения регламент със седалище и производство на Азорските острови, които продават количества, надвишаващи тяхната квота, завишено с процента, посочен в трета алинея от настоящия параграф.
Налогът върху свръхпроизводството е дължим за количествата, надвишаващи квотата, завишена с процента, посочен в трета алинея, след преразпределяне на неизползваните количества в рамките на маржа, възникващ от това завишение, между всички производители по смисъла на член 65, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, със седалище и производство на Азорските острови и пропорционално на квотата за всеки производител.
Процентът в първа алинея е равен на съотношението между количеството от 23 000 тона, считано от годината на предлагане на пазара 2005-2006 г., и сумата от референтните количества, налични във всяко стопанство към 31 март 2010 година. Той се прилага единствено спрямо квотата за стопанството към 31 март 2010 г.
2. Предлаганите на пазара количества мляко или млечен еквивалент, които надвишават квотата, но които отговарят на процента, посочен в параграф 1, трета алинея от настоящия член, след преразпределянето, посочено в същия този параграф, не се вземат предвид при установяване на евентуално превишаване от страна на Португалия на квотата, изчислена в съответствие с член 66 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Схемата за налози върху свръхпроизводството спрямо производителите на мляко, предвидена в Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се прилага във френските отвъдморски департаменти или в Мадейра - в рамките на ограничението за местното производство от 4 000 тона мляко.
4. Независимо от член 114, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 производството в Мадейра и френския отвъдморски департамент Реюнион на уперизирано мляко, възстановено от мляко на прах с произход от Съюза, се разрешава в рамките на нуждите на местното потребление, при условие че тази мярка не възпрепятства събирането и пласмента на местно произведеното мляко. Ако Франция докаже целесъобразността на такава мярка за френските отвъдморски територии Мартиника, Гваделупа и Френска Гвиана, на Комисията се предоставя правомощието да приема при необходимост делегирани актове в съответствие с член 33, за да разшири обхвата на тази мярка и до тези департаменти. Този продукт е предназначен единствено за местна консумация.
Методът за получаване на възстановеното от мляко на прах уперизирано мляко се посочва ясно на етикета за продажба.
Член 27
Животновъдство
1. Докато местният брой на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на месо във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра, се разрешава вносът на животни от рода на едрия рогат добитък от трети държави за угояване и консумиране във френските отвъдморски департаменти и на Мадейра без да се прилагат вносните мита от общата митническа тарифа. Комисията приема актове за изпълнение относно мерките, необходими за прилагането на настоящата алинея, и по-специално реда и условията за освобождаване от вносни мита на млади мъжки говеда във френските отвъдморски департаменти и в Мадейра. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 13 и член 14, параграф 1 се прилагат към животни, ползващи се от освобождаването, посочено в първа алинея от настоящия параграф.
2. Броят на животните, ползващи се от освобождаването, посочено в параграф 1, се определя в програмите POSEI, когато е оправдана необходимостта от внос, предвид развитието на местното производство. Тези животни са предназначени приоритетно за производители, от чиито животни за угояване най-малко 50 % са с местен произход.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33, с които определя условията за освобождаване от вносни мита. Тези условия отчитат особеностите на местния сектор на говеждото и телешкото месо и свързаните с него производства.
3. В случаите, в които се прилагат член 52 и член 53, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009, Португалия може да намали компонента на националния таван, отговарящ на плащанията за овце и кози и правата за получаване на премии за крави с бозаещи телета. В този случай Комисията приема актове за изпълнение относно съответната сума, която се прехвърля от таваните, определени в съответствие с член 52 и член 53, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009, към финансовите средства, предвидени в член 30, параграф 2, второ тире от настоящия регламент. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 28
Държавна помощ за производство на тютюн
Разрешава се на Испания да отпуска помощ за производството на тютюн на Канарските острови. Предоставянето на такава помощ не трябва да води до неравнопоставеност между производителите на островите.
Размерът на помощта не може да надвишава 2 980,62 EUR на тон. Допълнителната помощ се изплаща за количества до 10 тона годишно.
Член 29
Освобождаване на тютюна от мита
1. Не се облага с мито пряк внос в Канарските острови на суров и полуобработен тютюн, включен съответно във:
a)
код по КН 2401; и
б)
в следните подпозиции:
-
2401 10 тютюни, неочистени от твърдите жилки,
-
2401 20 тютюни, частично или изцяло очистени от твърдите жилки,
-
еx24 01 20 обвивки за пури, предлагани върху поставки, на рула, предназначени за производството на тютюн,
-
2401 30 отпадъци от тютюн,
-
еx24 02 10 недовършени необвити пури,
-
еx24 03 10 рязан тютюн (крайни смеси от тютюн за производството на цигари, пурети и пури),
-
еx24 03 91„хомогенизиран“ или „възстановен“ тютюн, дори под формата на листа или на ивици,
-
еx24 03 99 експандиран тютюн.
Освобождаването, предвидено в първа алинея, се предоставя посредством сертификатите, посочени в член 12.
Това освобождаване се прилага към продуктите, посочени в първа алинея, предназначени за преработка на Канарските острови в продукти, готови за пушене в рамките на годишен внос от 20 000 тона суров тютюн, очистен от твърдите жилки.
2. Комисията приема актове за изпълнение относно мерките, необходими за прилагането на параграф 1 и по-специално на мерките за въвеждане на освобождаване от вносни мита за тютюна на Канарските острови. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
ГЛАВА VI
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 30
Финансови средства
1. Предвидените в настоящия регламент мерки съставляват интервенция, предназначена да стабилизира селскостопанските пазари по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (14), с изключение на мерките, предвидени във:
а)
член 22; и
б)
член 24, от датата на прилагане на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
2. За всяка финансова година Съюзът финансира мерките, предвидени в глави III и IV в рамките на годишен размер, равен на:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
278,41 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
106,21 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
268,42 милиона евро.
3. Сумите, отпускани за всяка финансова година за финансиране на мерките, предвидени в глава III, не могат да надвишават следния размер:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
26,9 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
21,2 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
72,7 милиона евро.
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя изискванията, в съответствие с които държавите-членки могат да променят разпределението на ресурсите, отпускани всяка година за различните продукти, които се ползват от специфичния режим на снабдяване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно условията за определяне на максимална годишна сума, която може да бъде отпусната за мерките за финансиране на проучвания, демонстрационни проекти, обучения и мерки за техническа помощ и при условие, че отпуснатата сума е разумно и пропорционално разпределена.
5. За финансовата 2013 година Съюзът отпуска допълнително финансиране за сектора на бананите в най-отдалечените региони до следните пределни размери:
-
:
за отвъдморските департаменти на Франция
:
18,52 милиона евро,
-
:
за Азорските острови и Мадейра
:
1,24 милиона евро,
-
:
за Канарските острови
:
20,24 милиона евро.
ГЛАВА VII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Национални мерки
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят спазването на настоящия регламент, по-специално по отношение на контрола и административните санкции, и уведомяват за това Комисията.
Член 32
Съобщения и отчети
1. Най-късно до 15 февруари всяка година държавите-членки съобщават на Комисията размера на предоставените им средства, които възнамеряват да похарчат през следващата година в изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване и за всяка мярка в подкрепа на местното селскостопанско производство, включена в програмите POSEI.
2. Най-късно до 30 септември всяка година държавите-членки представят на Комисията отчет за изпълнението през предходната година на мерките, предвидени по силата на настоящия регламент.
3. До 30 юни 2015 г., а след тази дата - на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад, който показва въздействието на мерките, предприети по силата на настоящия регламент, включително в сектора на бананите и сектора на млякото, придружен при необходимост от подходящи предложения.
4. Комисията включва в анализите, проучванията и оценките, които извършва в контекста на търговските споразумения и на Общата селскостопанска политика, специална глава за всеки въпрос от особен интерес за най-отдалечените региони.
Член 33
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, се предоставят на Комисията за срок от 5 години, считано от 21 март 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се удължава мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не направят възражение срещу такова удължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочени в член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, може да бъде оттеглено от Европейския парламент или от Съвета по всяко време. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегираните актове, приети съгласно член 12, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 4, трета алинея, член 21, параграф 3, член 26, параграф 4, първа алинея, член 27, параграф 2, втора алинея и в член 30, параграф 4, влизат в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са направили възражение в двумесечен срок от нотифицирането на съответния акт до Европейския парламент и до Съвета, или ако преди изтичането на посочения срок и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 34
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за директните плащания, създаден с член 141 от Регламент (ЕО) № 73/2009, с изключение на прилагането на член 24 от настоящия регламент, за което Комисията се подпомага от Постоянния фитосанитарен комитет, създаден с Решение 76/894/ЕИО на Съвета (15). Посочените комитети са комитети по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 35
Преразглеждане
До края на 2013 г. Комисията преразглежда този режим с оглед на неговата цялостна ефективност и новата рамка на ОСП и, ако е необходимо, излиза с подходящи предложения за преразглеждане на схемата POSEI.
Член 36
Отмяна
Регламент (ЕО) № 247/2006 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата за съответствие в приложението.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 228/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 13 marzo 2013
recante misure specifiche nel settore dell'agricoltura a favore delle regioni ultraperiferiche dell'Unione e che abroga il regolamento (CE) n. 247/2006 del Consiglio
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 42, primo comma, l'articolo 43, paragrafo 2, e l'articolo 349,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 247/2006 del Consiglio (3) ha previsto misure specifiche nel settore dell'agricoltura per ovviare alle difficoltà causate dalla particolare situazione delle regioni ultraperiferiche dell'Unione di cui all'articolo 349 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (il «trattato»). Tali misure sono state attuate prevedendo per ciascuna regione programmi di sostegno, che costituiscono uno strumento essenziale per l'approvvigionamento di prodotti agricoli di dette regioni. In vista della necessità di aggiornare le misure in vigore, anche in seguito all'entrata in vigore del trattato di Lisbona, è necessario abrogare il regolamento (CE) n. 247/2006 e sostituirlo con un nuovo regolamento.
(2)
È necessario precisare gli obiettivi fondamentali che il regime a favore delle regioni ultraperiferiche dell'Unione contribuirà a realizzare.
(3)
È inoltre necessario precisare il contenuto dei programmi di soluzioni specifiche per ovviare alla lontananza e all'insularità («programmi POSEI») che, in applicazione del principio di sussidiarietà, gli Stati membri interessati dovrebbero elaborare al livello geografico più adeguato e sottoporre alla Commissione per approvazione.
(4)
Per conseguire in maniera più efficace gli obiettivi del regime a favore delle regioni ultraperiferiche dell'Unione, i programmi POSEI dovrebbero includere misure che garantiscano l'approvvigionamento di prodotti agricoli nonché la conservazione e lo sviluppo delle produzioni agricole locali. Occorre armonizzare il livello di programmazione delle regioni interessate e rendere sistematico l'approccio di partenariato tra la Commissione e gli Stati membri.
(5)
In applicazione del principio di sussidiarietà e in una prospettiva di flessibilità, i due principi su cui si basa l'approccio in materia di programmazione adottato per il regime a favore delle regioni ultraperiferiche, le autorità designate dallo Stato membro possono proporre modifiche al programma in modo da adattarlo alla realtà delle regioni ultraperiferiche. Dette autorità dovrebbero poter modificare i programmi POSEI in linea con il principio della semplificazione amministrativa, purché, così facendo, non compromettano l'efficacia dei programmi POSEI e le corrispondenti risorse finanziarie a essi assegnate. Nella stessa prospettiva, la procedura per modificare i programmi dovrebbe essere adeguata al livello pertinente per ciascun tipo di modifica.
(6)
Per garantire l'approvvigionamento di prodotti agricoli essenziali delle regioni ultraperiferiche e per ovviare ai costi aggiuntivi causati dall'ultraperifericità di dette regioni, è opportuno istituire un regime specifico di approvvigionamento. In effetti, la particolare situazione geografica delle regioni ultraperiferiche determina in queste regioni costi aggiuntivi di trasporto per l'approvvigionamento di prodotti essenziali per il consumo umano, per la trasformazione o in quanto fattori di produzione agricoli. Inoltre, altri fattori oggettivi collegati alla condizione di ultraperifericità e, in particolare, l'insularità e le ridotte superfici agricole, impongono agli operatori e ai produttori delle regioni ultraperiferiche vincoli supplementari che ostacolano gravemente le loro attività. Tali svantaggi possono essere mitigati diminuendo il prezzo di detti prodotti essenziali. Tuttavia, il regime specifico di approvvigionamento non dovrebbe in alcun caso recare pregiudizio alle produzioni locali e al loro sviluppo.
(7)
A tal fine è opportuno esentare, in deroga all'articolo 28 del trattato, le importazioni di taluni prodotti agricoli provenienti da paesi terzi dai dazi d'importazione applicabili. Per tener conto della loro origine e del trattamento doganale per essi stabilito dalle disposizioni legislative dell'Unione, ai fini della concessione dei vantaggi previsti dal regime specifico di approvvigionamento è opportuno equiparare i prodotti che sono stati oggetto di perfezionamento attivo o di deposito doganale nel territorio doganale dell'Unione ai prodotti importati direttamente.
(8)
Per realizzare efficacemente l'obiettivo di ridurre i prezzi nelle regioni ultraperiferiche, minimizzando i costi aggiuntivi dovuti all'ultraperifericità, è opportuno concedere aiuti per la fornitura di prodotti dell'Unione nelle regioni ultraperiferiche. Tali aiuti dovrebbero tenere conto dei costi aggiuntivi di trasporto verso le regioni ultraperiferiche e dei prezzi praticati all'esportazione verso i paesi terzi nonché, nel caso di fattori di produzione agricoli e di prodotti destinati alla trasformazione, dei costi aggiuntivi connessi all'ultraperifericità, in particolare all'insularità e alla superficie ridotta, alla topografia e al clima difficili e al fatto che si tratta di isole caratterizzate da dispersione.
(9)
Il sostegno alle filiere tradizionali si rivela tanto più necessario in quanto consente loro di rimanere competitive sul mercato dell'Unione dinanzi alla concorrenza dei paesi terzi. Al momento di elaborare i rispettivi programmi, gli Stati membri dovrebbero tuttavia, nella misura del possibile, garantire che le attività agricole nelle regioni ultraperiferiche siano diversificate.
(10)
Al fine di evitare speculazioni che danneggerebbero gli utilizzatori finali nelle regioni ultraperiferiche, occorre precisare che soltanto i prodotti che rispondono a criteri di qualità sanitaria, di equità e di commerciabilità possono beneficiare del regime specifico di approvvigionamento.
(11)
È opportuno prevedere norme per il funzionamento del regime, con riguardo in particolare a quelle relative all'istituzione di un registro degli operatori e di un sistema di titoli che tenga conto dei titoli di cui agli articoli 130 e 161 del regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (4).
(12)
In considerazione dei requisiti in materia di sorveglianza delle operazioni che beneficiano del regime specifico di approvvigionamento, dovrebbero essere effettuati controlli amministrativi per i prodotti in questione, in occasione della loro importazione o introduzione nelle regioni ultraperiferiche nonché della loro esportazione o spedizione a partire da dette regioni. Inoltre, per realizzare gli obiettivi del regime specifico di approvvigionamento, i vantaggi economici di detto regime dovrebbero ripercuotersi a livello dei costi di produzione e determinare una riduzione dei prezzi fino allo stadio dell'utilizzatore finale. Essi dovrebbero essere pertanto concessi solo a condizione che abbiano un impatto effettivo e che siano attuati gli opportuni controlli.
(13)
Poiché i quantitativi soggetti al regime specifico di approvvigionamento sono limitati alle esigenze di approvvigionamento delle regioni ultraperiferiche, tale regime non dovrebbe nuocere al corretto funzionamento del mercato interno. Inoltre, i vantaggi economici del regime specifico di approvvigionamento non dovrebbero determinare distorsioni degli scambi commerciali per i prodotti interessati. È opportuno, pertanto, vietare la spedizione o l'esportazione di questi prodotti dalle regioni ultraperiferiche. Tuttavia, è opportuno autorizzare la spedizione o l'esportazione di tali prodotti allorché il vantaggio economico derivante dal regime specifico di approvvigionamento è rimborsato.
(14)
Per quanto riguarda i prodotti trasformati, è opportuno autorizzare gli scambi commerciali tra le regioni ultraperiferiche allo scopo di favorire il commercio tra di esse. È opportuno inoltre tener conto degli scambi commerciali nell'ambito del commercio regionale nonché delle esportazioni e delle spedizioni tradizionali con il resto dell'Unione o con i paesi terzi delle regioni ultraperiferiche e autorizzare per tutte queste regioni l'esportazione dei prodotti trasformati corrispondenti ai flussi di scambi commerciali tradizionali. A fini di chiarezza, è opportuno precisare il periodo di riferimento per la definizione dei quantitativi di tali prodotti tradizionalmente spediti o esportati.
(15)
È opportuno adottare misure appropriate per consentire la necessaria ristrutturazione del settore di trasformazione dello zucchero nelle Azzorre. Queste misure dovrebbero tener conto del fatto che, per mantenere vitale il settore dello zucchero nelle Azzorre, è necessario garantire un determinato livello di produzione. In questo contesto, le Azzorre dovrebbero essere autorizzate a titolo eccezionale a spedire nel resto dell'Unione i quantitativi di zucchero e a superare i flussi tradizionali per un periodo limitato di cinque anni e entro quantitativi annui progressivamente ridotti. Poiché i quantitativi che potranno essere rispediti saranno proporzionali e limitati all'entità strettamente necessaria a garantire la vitalità della produzione e della trasformazione locali dello zucchero, la spedizione temporanea di zucchero dalle Azzorre non inciderà negativamente sul mercato interno dell'Unione.
(16)
Quanto allo zucchero fuori quota per l'approvvigionamento delle Azzorre, di Madera e delle isole Canarie, è opportuno continuare ad applicare il regime di esenzione dai dazi all'importazione. In particolare, è opportuno autorizzare le Azzorre a beneficiare di detto regime per lo zucchero greggio di canna, entro i limiti del loro bilancio previsionale di approvvigionamento.
(17)
Le isole Canarie sono state finora approvvigionate di latte scremato in polvere con grasso vegetale rientrante nel codice NC 1901 90 99 (latte scremato in polvere con grasso vegetale), destinato alla trasformazione industriale, nell'ambito del regime specifico di approvvigionamento. È opportuno consentire la prosecuzione dell'approvvigionamento di questo prodotto che è diventato un elemento tradizionale del regime alimentare locale.
(18)
Poiché il riso è un elemento fondamentale del regime alimentare della Riunione, industrie di trasformazione e sbiancamento del riso sono impiantate nella Riunione da molti anni e quest'ultima non produce riso in misura sufficiente a soddisfare il fabbisogno locale, é opportuno continuare a esentare da qualsiasi dazio l'importazione di questo prodotto nell'isola.
(19)
La politica dell'Unione a sostegno delle produzioni locali delle regioni ultraperiferiche ha interessato una molteplicità di prodotti e di misure che ne hanno favorito la produzione, la commercializzazione o la trasformazione. Tali misure si sono dimostrate efficaci e hanno consentito il mantenimento e lo sviluppo delle attività agricole. L'Unione dovrebbe continuare a sostenere dette produzioni, che rappresentano un fattore essenziale per l'equilibrio ambientale, sociale ed economico delle regioni ultraperiferiche. L'esperienza ha dimostrato che, al pari della politica di sviluppo rurale, un più stretto partenariato con le autorità locali può consentire di affrontare in modo più mirato le problematiche specifiche delle regioni interessate. È quindi opportuno continuare a sostenere le produzioni locali attraverso i programmi POSEI.
(20)
Al fine di sostenere la commercializzazione dei prodotti delle regioni ultraperiferiche, è opportuno istituire un aiuto per la commercializzazione di detti prodotti al di fuori della regione di produzione, tenendo conto degli elevati costi aggiuntivi derivanti dalla grande distanza dai mercati di consumo e dalla necessità del doppio magazzinaggio, fattori che comportano per le regioni ultraperiferiche un grave svantaggio per la competitività di questi prodotti nel mercato interno. Questi fattori giustificano la necessità di rivedere il regime POSEI nel prossimo futuro.
(21)
È opportuno stabilire gli elementi minimi da prevedere nei programmi POSEI per definire le misure a favore delle produzioni agricole locali, tra cui in particolare la descrizione della situazione, della strategia proposta, degli obiettivi e delle misure. È opportuno inoltre precisare i principi intesi a garantire la coerenza di tali misure con le altre politiche dell'Unione, al fine di evitare eventuali incompatibilità e la sovrapposizione degli aiuti.
(22)
Ai fini dell'applicazione del presente regolamento, é opportuno che i programmi POSEI possano prevedere anche misure destinate a finanziare studi, progetti dimostrativi, corsi di formazione e servizi di assistenza tecnica.
(23)
I produttori agricoli delle regioni ultraperiferiche andrebbero incoraggiati a continuare a fornire prodotti di qualità e a favorirne la commercializzazione. A tal fine può essere utile l'uso del simbolo grafico previsto dal presente regolamento e di altre forme di certificazione di qualità previste dall'Unione.
(24)
Le strutture di talune aziende agricole o imprese di trasformazione e di commercializzazione situate nelle regioni ultraperiferiche presentano gravi carenze e sono soggette a particolari difficoltà. L'articolo 26, paragrafo 2, e l'articolo 28, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio, del 20 settembre 2005, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) (5), prevedono, di conseguenza, tassi di finanziamento più favorevoli per alcuni tipi di investimenti nelle regioni ultraperiferiche.
(25)
A norma dell'articolo 27, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005, non si applica alle regioni ultraperiferiche la restrizione nella concessione del sostegno al settore forestale previsto in detto regolamento.
(26)
Il regolamento (CE) n. 1698/2005 stabilisce gli importi annui massimi ammissibili a titolo dei pagamenti agroambientali. Per tenere conto della situazione ambientale specifica di talune zone di pascolo molto sensibili nelle Azzorre e della salvaguardia del paesaggio, della biodiversità e delle caratteristiche tradizionali dei terreni agricoli, in particolare i terrazzamenti di Madera e delle isole Canarie, nonché la conservazione dei muretti in pietra delle regioni ultraperiferiche, è opportuno prevedere la possibilità, per determinate misure, di aumentare tali importi fino a raddoppiarli.
(27)
La prassi costante della Commissione di non autorizzare aiuti di Stato al funzionamento nel settore della produzione, della trasformazione e della commercializzazione dei prodotti agricoli di cui all'allegato I del trattato, può essere derogata al fine di ovviare alle difficoltà specifiche che la produzione agricola delle regioni ultraperiferiche incontra a causa dell'ultraperifericità e, in particolare, della lontananza, dell'insularità, della superficie ridotta, del terreno montagnoso, del clima e della dipendenza economica da un numero limitato di prodotti. La produzione agricola svolge un ruolo vitale nel dinamizzare le zone rurali e nel trattenere le popolazioni in loco, poiché le zone rurali ultraperiferiche sono particolarmente colpite dall'invecchiamento della popolazione, dalla bassa densità demografica e, in alcune aree, dallo spopolamento.
(28)
La situazione fitosanitaria delle produzioni agricole delle regioni ultraperiferiche incontra problemi particolari come l'arrivo di parassiti dovuti all'aumento del numero delle importazioni, alle condizioni climatiche e all'insufficienza dei mezzi di lotta precedentemente impiegati. È opportuno pertanto attuare programmi di lotta contro gli organismi nocivi, anche con metodi biologici sostenibili e rispettosi dell'ambiente. È opportuno precisare la partecipazione finanziaria dell'Unione alla realizzazione di detti programmi tenendo conto del fatto che, nell'ambito del quadro finanziario pluriennale, si prevede che con effetto dal 2014 il finanziamento di questi programmi rientrerà in una diversa linea di bilancio.
(29)
Il mantenimento dei vigneti, la coltura più diffusa a Madera e nelle isole Canarie e di grande importanza nelle Azzorre, è un imperativo economico, sociale e ambientale. Al fine di sostenere la produzione vitivinicola, in queste regioni non si dovrebbero applicare i premi all'abbandono, i meccanismi di mercato e, nel caso delle isole Canarie, il sistema di diritti di impianto previsti dal regolamento (CE) n. 1234/2007. Tuttavia, nelle isole Canarie dovrebbe poter essere applicata la distillazione di crisi in caso di eccezionale turbativa del mercato dovuta a problemi di qualità. Parimenti, difficoltà di carattere tecnico e socioeconomico hanno impedito di effettuare entro i termini previsti la totale riconversione, a Madera e nelle Azzorre, delle superfici coltivate a varietà di viti ibride vietate dal regolamento (CE) n. 1234/2007. Il vino prodotto da tali vigneti è destinato al consumo locale tradizionale.
(30)
Nelle Azzorre la ristrutturazione del settore lattiero-caseario non è ancora ultimata. In considerazione della forte dipendenza delle Azzorre dalla produzione di latte, cui si aggiungono altri svantaggi dovuti all'ultraperifericità dell'arcipelago e alla mancanza di produzioni alternative redditizie, è opportuno mantenere le deroghe ad alcune disposizioni del regolamento (CE) n. 1234/2007 concernente i prelievi sulle eccedenze di latte e di prodotti lattiero-caseari.
(31)
Dato il carattere insostituibile della produzione di latte nelle Azzorre come principale motore dell'economia, della stabilità sociale, della qualità dell'ambiente e dell'utilizzo del suolo, i programmi POSEI rappresentano gli strumenti privilegiati al fine di adottare le misure eventualmente necessarie per mantenere tale produzione.
(32)
A Madera e alla Riunione il sostegno alla produzione del latte di vacca non è risultato sufficiente a mantenere l'equilibrio tra l'approvvigionamento interno e quello esterno, soprattutto a causa delle gravi difficoltà strutturali di cui soffre tale settore e delle difficoltà che esso registra nell'adattarsi a nuovi contesti economici. È quindi opportuno continuare ad autorizzare la produzione di latte UHT ricostituito a partire da latte in polvere originario dell'Unione, per sopperire più largamente al fabbisogno locale, a condizione che tale misura non ostacoli la raccolta e lo smercio della totalità del latte prodotto localmente, né gli sforzi avviati per favorire lo sviluppo della produzione locale. Per informare correttamente il consumatore, è opportuno imporre l'obbligo di indicare sull'etichetta di vendita il metodo di ottenimento del latte UHT ricostituito a partire da latte in polvere. Questa disposizione dovrebbe applicarsi altresì in Martinica, Guyana francese e Guadalupa qualora la Francia lo richieda, motivando la sua richiesta con la volontà degli attori locali di beneficiarne e con la loro capacità di procedere allo sviluppo del settore lattiero.
(33)
L'esigenza di incentivare la produzione locale di latte giustifica il fatto che non si applichi il regolamento (CE) n. 1234/2007 nei dipartimenti francesi d'oltremare e a Madera. A Madera tale esenzione dovrebbe essere stabilita limitatamente a 4 000 tonnellate.
(34)
È opportuno incoraggiare gli scambi commerciali tra le regioni ultraperiferiche al fine di soddisfare il consumo locale. È opportuno incoraggiare l'esportazione delle produzioni eccedentarie di ciascuna regione ultraperiferica, come il latte, la carne bovina e i giovani bovini maschi delle Azzorre, verso le regioni ultraperiferiche deficitarie al fine di rafforzare gli scambi commerciali evitando però che ciò possa nuocere all'andamento delle produzioni locali. Dovrebbero altresì essere garantite le condizioni necessarie per un commercio equo e solidale.
(35)
È opportuno sostenere le attività di allevamento tradizionali. Per sopperire al fabbisogno locale dei dipartimenti francesi d'oltremare e di Madera, è opportuno autorizzare l'importazione dai paesi terzi, in esenzione da dazi doganali, di bovini maschi destinati all'ingrasso, a determinate condizioni e nei limiti di un massimale annuo.
(36)
È opportuno prorogare la possibilità introdotta dal regolamento (CE) n. 73/2009 del Consiglio, del 19 gennaio 2009, che stabilisce norme comuni relative ai regimi di sostegno diretto agli agricoltori nell'ambito della politica agricola comune e istituisce taluni regimi di sostegno a favore degli agricoltori (6), per il Portogallo di trasferire i diritti al premio per vacca nutrice dal Portogallo continentale alle Azzorre e adattare detto strumento alla luce del regime di sostegno a favore delle regioni ultraperiferiche.
(37)
La coltivazione del tabacco ha sempre avuto una grande importanza nell'arcipelago delle Canarie. Sul piano economico, la lavorazione del tabacco continua a costituire una delle principali attività industriali della regione. Sul piano sociale, si tratta di un'attività caratteristica dei piccoli agricoltori che richiede un impiego assai intensivo di manodopera. Tuttavia, la tabacchicoltura non è sufficientemente remunerativa e corre pertanto il rischio di scomparire. Di fatto, la produzione di tabacco è attualmente circoscritta a una piccola superficie dell'isola di La Palma ed è destinata alla lavorazione artigianale dei sigari. La Spagna dovrebbe essere pertanto autorizzata a proseguire la concessione di un aiuto complementare all'aiuto dell'Unione, per consentire il mantenimento di questa coltura tradizionale e dell'attività artigianale a essa legata. Inoltre, per salvaguardare la fabbricazione locale di prodotti del tabacco, occorre mantenere il regime di esenzione dai dazi doganali all'importazione nell'arcipelago delle Canarie di tabacchi greggi e semilavorati, nei limiti di un massimale annuo di 20 000 tonnellate di equivalente tabacco greggio scostolato.
(38)
L'attuazione del presente regolamento non dovrebbe pregiudicare il livello del sostegno specifico di cui hanno beneficiato finora le regioni ultraperiferiche. Gli Stati membri dovrebbero pertanto disporre delle somme corrispondenti al sostegno già assegnato dall'Unione a titolo del regolamento (CE) n. 247/2006 per l'attuazione delle misure opportune.
(39)
In considerazione dei potenziali effetti che i negoziati su futuri accordi commerciali e modifiche alla politica agricola comune possono avere sulle regioni ultraperiferiche, dovrebbe essere prestata un'attenzione particolare alle peculiarità di queste regioni nel contesto delle analisi, degli studi e delle valutazioni effettuate in relazione a tali negoziati e modifiche.
(40)
A partire dal 2006 il fabbisogno di prodotti essenziali è aumentato in alcune regioni ultraperiferiche, in particolare nelle Azzorre e nei DOM, a causa dell'aumento del patrimonio zootecnico e della pressione demografica. È pertanto opportuno aumentare la quota di bilancio che gli Stati membri possono utilizzare per il regime specifico di approvvigionamento delle regioni interessate.
(41)
Il tessuto socio-economico delle regioni ultraperiferiche rimane molto fragile e, per alcune di esse, è spesso strettamente collegato alla filiera della banana che soffre essa stessa chiaramente di una mancanza di competitività e di difficoltà nel rispondere alle mutevoli condizioni del mercato. Il bilancio POSEI destinato alla filiera della banana dovrebbe quindi essere aumentato grazie a un limitato importo una tantum da versare ai produttori di banane nel corso dell'esercizio 2013.
(42)
Al fine di garantire il corretto funzionamento del regime introdotto dal presente regolamento, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 del trattato, riguardo all'integrazione o alla modifica di taluni elementi non essenziali del presente regolamento. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell'elaborazione degli atti delegati, la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(43)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del regime POSEI negli Stati membri ed evitare distorsioni della concorrenza o discriminazioni tra gli operatori, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell'esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (7).
(44)
Al fine di consentire la tempestiva applicazione delle misure previste, il presente regolamento dovrebbe entrare in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO E OBIETTIVI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento istituisce misure specifiche nel settore agricolo intese a ovviare alle difficoltà dovute all'ultraperifericità, in particolare alla lontananza, all'insularità, alla superficie ridotta, al terreno, al clima difficile e alla dipendenza economica da un numero limitato di prodotti, delle regioni dell'Unione menzionate all'articolo 349 del trattato («regioni ultraperiferiche»).
Articolo 2
Obiettivi
1. Le misure specifiche di cui all'articolo 1 contribuiscono alla realizzazione dei seguenti obiettivi:
a)
garantire alle regioni ultraperiferiche l'approvvigionamento di prodotti essenziali al consumo umano e alla trasformazione o in quanto fattori di produzione agricoli, mitigando i costi aggiuntivi sostenuti dovuti alla loro ultraperifericità, senza pregiudicare le produzioni locali e il loro sviluppo;
b)
rendere permanenti e sviluppare in un'ottica sostenibile le filiere di «diversificazione animale e vegetale» delle regioni ultraperiferiche, tra cui anche la produzione, la trasformazione e la distribuzione dei prodotti locali;
c)
mantenere lo sviluppo e rafforzare la competitività delle filiere agricole delle regioni ultraperiferiche cosiddette tradizionali, tra cui la produzione, la trasformazione e la commercializzazione delle colture e dei prodotti locali.
2. Gli obiettivi di cui al paragrafo 1 sono attuati tramite le misure di cui ai capi III, IV e V.
CAPO II
PROGRAMMI POSEI
Articolo 3
Elaborazione dei programmi POSEI
1. Le misure di cui all'articolo 1 sono definite per ciascuna regione ultraperiferica nell'ambito di un programma di soluzioni specifiche per ovviare alla lontananza e all'insularità (POSEI), («programma POSEI»), che comprende:
a)
un regime specifico di approvvigionamento di cui al capo III; e
b)
misure specifiche a favore delle produzioni agricole locali di cui al capo IV.
2. Il programma POSEI è stabilito al livello geografico giudicato più adeguato dallo Stato membro interessato. Lo Stato membro di cui trattasi designa le autorità competenti per l'elaborazione del programma e, previa consultazione delle autorità e delle organizzazioni competenti all'opportuno livello territoriale, lo sottopone per approvazione alla Commissione in conformità dell'articolo 6.
3. Uno Stato membro può presentare un solo programma POSEI per le proprie regioni ultraperiferiche.
Articolo 4
Compatibilità e coerenza
1. Le misure adottate nell'ambito dei programmi POSEI sono conformi al diritto dell'Unione. Tali misure sono coerenti con le altre politiche dell'Unione e con le misure stabilite in virtù di dette politiche.
2. Le misure adottate nell'ambito dei programmi POSEI devono essere coerenti con le misure poste in essere nel quadro delle altre componenti della politica agricola comune, in particolare le organizzazioni comuni di mercato, lo sviluppo rurale, la qualità dei prodotti, il benessere degli animali e la protezione dell'ambiente.
Più precisamente, nessuna misura ai sensi del presente regolamento è finanziata a titolo di:
a)
sostegno integrativo dei regimi di premi o di aiuti istituiti nell'ambito di un'organizzazione comune di mercato, tranne in circostanze eccezionali debitamente giustificate in base a criteri oggettivi;
b)
sostegno per progetti di ricerca, misure destinate a sostenere progetti di ricerca o misure ammissibili al finanziamento dell'Unione a norma della decisione 2009/470/CE del Consiglio, del 25 maggio 2009, relativa a talune spese nel settore veterinario (8);
c)
sostegno alle misure che rientrano nell'ambito di applicazione del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Articolo 5
Contenuto dei programmi POSEI
Un programma POSEI comporta:
a)
un calendario di attuazione delle misure previste e un prospetto finanziario generale indicativo annuo che riassuma le risorse da mobilitare;
b)
una giustificazione della compatibilità e della coerenza tra le diverse misure dei programmi, nonché la definizione dei criteri e degli indicatori quantitativi per la sorveglianza e la valutazione;
c)
le disposizioni adottate a garanzia dell'attuazione efficace e corretta dei programmi, anche in materia di pubblicità, controllo e valutazione, nonché la definizione degli indicatori quantificati per la valutazione del programma;
d)
la designazione delle autorità e degli organismi competenti per l'attuazione del programma, nonché la designazione, ai livelli pertinenti, delle autorità o degli organismi associati e dei partner socioeconomici e i risultati delle consultazioni effettuate.
Articolo 6
Approvazione e modifiche dei programmi POSEI
1. I programmi POSEI sono istituiti dal regolamento (CE) n. 247/2006 e sono finanziati nel quadro della dotazione finanziaria di cui all'articolo 30, paragrafi 2 e 3.
Ciascun programma comprende un bilancio previsionale di approvvigionamento, con l'elenco dei prodotti, i relativi quantitativi e gli importi dell'aiuto per l'approvvigionamento in provenienza dall'Unione, nonché un progetto di programma di sostegno a favore delle produzioni locali.
2. Gli Stati membri possono presentare alla Commissione, in funzione della valutazione annua dell'esecuzione delle misure incluse nei programmi POSEI e previa consultazione dei partner socioeconomici interessati, proposte debitamente motivate per la modifica di tali misure nell'ambito della dotazione finanziaria di cui all'articolo 30, paragrafi 2 e 3, al fine di adeguarle maggiormente alle esigenze delle regioni ultraperiferiche e alla strategia proposta. La Commissione adotta atti di esecuzione che stabiliscono le procedure intese a valutare se le modifiche proposte sono conformi al diritto dell'Unione e a decidere in merito alla loro approvazione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
3. Le procedure stabilite dagli atti di esecuzione di cui al paragrafo 2 possono tenere conto dei seguenti elementi: la rilevanza delle modifiche proposte dagli Stati membri con riferimento all'introduzione di nuove misure, se le modifiche al bilancio stanziato per le misure sono sostanziali, le variazioni nelle quantità e nel livello degli aiuti per i prodotti di cui ai bilanci di previsione per l'approvvigionamento e le eventuali modifiche dei codici e delle descrizioni di cui al regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio, del 23 luglio 1987, relativo alla nomenclatura tariffaria e statistica e alla tariffa doganale comune (9).
4. Gli atti di esecuzione di cui al paragrafo 2 stabiliscono altresì, per ciascuna procedura, la frequenza con la quale devono essere presentate le richieste di modifica e i termini entro i quali devono essere attuate le modifiche approvate.
Articolo 7
Modifiche delle dotazioni finanziarie
Entro 22 aprile 2013, gli Stati membri presentano alla Commissione i progetti di modifica ai propri programmi POSEI in modo da riflettere le modifiche introdotte dall'articolo 30, paragrafo 5.
Tali modifiche diventano applicabili un mese dopo la loro presentazione se durante questo periodo la Commissione non solleva obiezioni.
Le autorità competenti versano l'aiuto di cui all'articolo 30, paragrafo 5 entro il 30 giugno 2013.
Articolo 8
Sorveglianza e accompagnamento
Gli Stati membri procedono alle verifiche del caso mediante controlli amministrativi e in loco. La Commissione adotta atti di esecuzione relativi ai requisiti minimi dei controlli che gli Stati membri devono applicare.
La Commissione adotta inoltre atti di esecuzione concernenti le procedure e gli indicatori materiali e finanziari necessari per garantire un'efficace sorveglianza dell'attuazione dei programmi.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
CAPO III
REGIME SPECIFICO DI APPROVVIGIONAMENTO
Articolo 9
Bilancio previsionale di approvvigionamento
1. È istituito un regime specifico di approvvigionamento per i prodotti agricoli elencati nell'allegato I del trattato, essenziali nelle regioni ultraperiferiche per il consumo umano, la fabbricazione di altri prodotti o in quanto fattori di produzione agricoli.
2. Lo Stato membro interessato elabora, al livello geografico ritenuto più adeguato, un bilancio previsionale di approvvigionamento inteso a quantificare il fabbisogno annuo di approvvigionamento di ciascuna regione ultraperiferica per quanto concerne i prodotti di cui all'allegato I del trattato.
La valutazione del fabbisogno delle industrie di condizionamento o di trasformazione di prodotti destinati al mercato locale, tradizionalmente spediti verso il resto dell'Unione o esportati verso paesi terzi nell'ambito del commercio regionale ai sensi dell'articolo 14, paragrafo 3, o del commercio tradizionale, può essere oggetto di un bilancio previsionale distinto.
Articolo 10
Funzionamento del regime specifico di approvvigionamento
1. Limitatamente ai quantitativi stabiliti dal bilancio previsionale di approvvigionamento, non si applica alcun dazio all'importazione nelle regioni ultraperiferiche dei prodotti interessati dal regime specifico di approvvigionamento, provenienti direttamente dai paesi terzi.
Ai fini del presente capo, i prodotti che sono stati oggetto di perfezionamento attivo o deposito doganale nel territorio doganale dell'Unione si considerano importati direttamente dai paesi terzi.
2. Per soddisfare, in termini di qualità e di prezzi, i fabbisogni stabiliti a norma dell'articolo 9, paragrafo 2, preservando nel contempo la quota di approvvigionamenti proveniente dall'Unione, è concesso un aiuto per approvvigionare le regioni ultraperiferiche di prodotti dell'Unione detenuti nelle scorte pubbliche a seguito di misure d'intervento o disponibili sul mercato dell'Unione.
L'importo dell'aiuto è fissato, per ciascun tipo di prodotto, tenendo conto dei costi aggiuntivi di trasporto verso le regioni ultraperiferiche e dei prezzi praticati all'esportazione verso i paesi terzi nonché, nel caso di prodotti destinati alla trasformazione o di fattori di produzione agricoli, dei costi aggiuntivi connessi all'ultraperifericità e, in particolare, all'insularità e alla superficie ridotta.
3. Non è concesso alcun aiuto per l'approvvigionamento di prodotti che hanno già fruito del regime specifico di approvvigionamento in un'altra regione ultraperiferica.
4. Soltanto i prodotti che rispondono a criteri di qualità sanitaria, di equità e di commerciabilità beneficiano del regime specifico di approvvigionamento. I prodotti provenienti da paesi terzi presentano un livello di garanzie equivalente a quelli prodotti in base alle norme veterinarie e fitosanitarie dell'Unione.
Articolo 11
Attuazione
Il regime specifico di approvvigionamento si applica in modo da tenere conto, in particolare:
a)
dei fabbisogni specifici delle regioni ultraperiferiche e, per i prodotti destinati alla trasformazione o i fattori di produzione agricoli, dei necessari requisiti qualitativi;
b)
dei flussi degli scambi commerciali con il resto dell'Unione;
c)
delle implicazioni economiche degli aiuti previsti;
d)
della necessità di garantire che la produzione locale esistente non sia destabilizzata né sia ostacolato il suo sviluppo.
Articolo 12
Titoli
1. L'esenzione dal dazio all'importazione o il beneficio dell'aiuto nel quadro del regime specifico di approvvigionamento sono concessi su presentazione di un titolo.
I titoli sono rilasciati unicamente agli operatori iscritti in un registro tenuto dalle autorità competenti.
I titoli non sono trasferibili.
2. Non è richiesta alcuna cauzione per le domande di titoli d'importazione, di esenzione o di aiuto. Tuttavia, se necessario alla corretta applicazione del presente regolamento, l'autorità competente può richiedere che sia costituita una cauzione pari all'importo del beneficio di cui all'articolo 13. In tali casi, si applica l'articolo 34, paragrafi 1, 4, 5, 6, 7 e 8, del regolamento (CE) n. 376/2008 della Commissione, del 23 aprile 2008, che stabilisce le modalità comuni d'applicazione del regime dei titoli d'importazione, di esportazione e di fissazione anticipata relativi ai prodotti agricoli (10).
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 33 per determinare le condizioni per l'iscrizione degli operatori nel registro e per assicurare il pieno esercizio da parte degli operatori dei loro diritti a partecipare al regime specifico di approvvigionamento.
3. La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo alle misure necessarie per garantire l'applicazione uniforme del presente articolo da parte degli Stati membri, con riguardo in particolare all'attuazione del regime di titoli e agli impegni assunti dagli operatori al momento della registrazione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
Articolo 13
Ripercussione del vantaggio
1. Il beneficio del regime specifico di approvvigionamento è subordinato alla ripercussione effettiva del vantaggio economico, risultante dall'esenzione dal dazio all'importazione o dalla concessione dell'aiuto, fino all'utilizzatore finale il quale, a seconda dei casi, può essere il consumatore se si tratta di prodotti destinati al consumo diretto, l'ultimo trasformatore o il confezionatore se si tratta di prodotti destinati alle industrie di trasformazione o di condizionamento, oppure l'agricoltore se si tratta di prodotti destinati all'alimentazione animale o di fattori di produzione agricoli.
Il vantaggio di cui al primo comma è pari all'importo corrispondente all'esonero dai dazi d'importazione o all'importo dell'aiuto.
2. Per garantire l'applicazione uniforme del paragrafo 1, la Commissione adotta atti di esecuzione riguardo all'applicazione delle disposizioni di cui al paragrafo 1 e, in particolare, alle condizioni per il controllo, da parte degli Stati membri, dell'effettiva ripercussione del vantaggio fino all'utilizzatore finale. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
Articolo 14
Esportazione verso i paesi terzi e spedizione verso il resto dell'Unione
1. La Commissione adotta atti di esecuzione che stabiliscono i requisiti in base ai quali i prodotti ammessi al regime specifico di approvvigionamento possono essere esportati verso paesi terzi o spediti verso il resto dell'Unione, che includono il pagamento dei dazi all'importazione o il rimborso dell'aiuto percepito, di cui all'articolo 10. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
L'esportazione verso i paesi terzi di prodotti che beneficiano del regime specifico di approvvigionamento non è subordinata alla presentazione di un titolo.
Il primo comma non si applica ai flussi di scambio tra i dipartimenti francesi d'oltremare (DOM).
2. Il paragrafo 1, primo comma, non si applica ai prodotti trasformati nelle regioni ultraperiferiche a partire da prodotti che hanno beneficiato del regime specifico di approvvigionamento, i quali:
a)
sono esportati verso i paesi terzi o spediti verso il resto dell'Unione, entro i limiti dei quantitativi corrispondenti alle spedizioni tradizionali e alle esportazioni tradizionali. Questi quantitativi sono stabiliti dalla Commissione mediante atti di esecuzione, sulla base della media delle spedizioni o delle esportazioni, prendendo come riferimento la media verificata dei tre migliori anni tra il 2005 e il 2012. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura di esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2;
b)
sono esportati verso i paesi terzi nell'ambito del commercio regionale;
c)
sono spediti tra le regioni delle Azzorre, di Madera e delle isole Canarie;
d)
sono spediti tra DOM.
Non è concessa alcuna restituzione all'esportazione per l'esportazione di prodotti di cui al primo comma, lettere a) e b).
L'esportazione verso i paesi terzi dei prodotti di cui al primo comma, lettere a) e b), non è subordinata alla presentazione di un titolo.
3. Ai fini del presente capo, con «commercio regionale» si intende, per ciascuna regione ultraperiferica, il commercio avente come destinazione paesi terzi appartenenti allo stesso spazio geografico in cui si iscrivono tali regioni ultraperiferiche, nonché i paesi con cui storicamente esistono rapporti commerciali. L'elenco di questi paesi è stabilito dalla Commissione mediante atti di esecuzione, tenendo presenti le domande oggettive degli Stati membri e previa consultazione dei settori interessati. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
4. I prodotti consegnati nei DOM, nelle Azzorre, a Madera o nelle isole Canarie, che hanno beneficiato del regime specifico di approvvigionamento e che servono all'approvvigionamento di navi e aeromobili, si considerano consumati localmente.
5. In deroga al paragrafo 2, primo comma, lettera a), i seguenti quantitativi massimi di zucchero (codice NC 1701) possono essere spediti ogni anno dalle Azzorre verso il resto dell'Unione, per i seguenti cinque anni:
- nel 2011: 3 000 tonnellate,
- nel 2012: 2 500 tonnellate,
- nel 2013: 2 000 tonnellate,
- nel 2014: 1 500 tonnellate,
- nel 2015: 1 000 tonnellate.
6. Le operazioni di trasformazione che possono dare luogo a un'esportazione tradizionale o nell'ambito del commercio regionale o a una spedizione tradizionale soddisfano, mutatis mutandis, le condizioni di trasformazione applicabili in materia di regime di perfezionamento attivo e di regime di trasformazione sotto controllo doganale, di cui alla pertinente legislazione dell'Unione, ad eccezione di tutte le forme comuni di manipolazione.
Articolo 15
Zucchero
1. Nel periodo di cui all'articolo 204, paragrafi 2 e 3, del regolamento (CE) n. 1234/2007, la produzione in eccesso rispetto alla quota di cui all'articolo 61 del medesimo regolamento beneficia dell'esenzione dai dazi di importazione entro i limiti del bilancio previsionale di approvvigionamento di cui all'articolo 9 del presente regolamento, per:
a)
lo zucchero introdotto per il consumo a Madera o nelle isole Canarie sotto forma di zucchero bianco di cui al codice NC 1701;
b)
lo zucchero raffinato e consumato nelle Azzorre sotto forma di zucchero greggio di cui al codice NC 1701 12 10 (zucchero greggio di barbabietola).
2. Nelle Azzorre a fini di raffinazione i quantitativi di cui al paragrafo 1 possono essere integrati, entro i limiti del bilancio previsionale di approvvigionamento, da zucchero greggio di cui al codice NC 1701 11 10 (zucchero greggio di canna).
Per l'approvvigionamento di zucchero greggio delle Azzorre, il fabbisogno é valutato prendendo in considerazione l'andamento della produzione locale di barbabietole da zucchero. I quantitativi che fruiscono del regime di approvvigionamento vengono calcolati in modo che il volume totale annuo di zucchero raffinato nelle Azzorre non sia superiore a 10 000 tonnellate.
Articolo 16
Latte scremato in polvere
In deroga all'articolo 9, le isole Canarie possono continuare ad approvvigionarsi di latte scremato in polvere di cui al codice NC 1901 90 99 (latte scremato in polvere con grasso vegetale) destinato alla trasformazione industriale entro il limite di 800 tonnellate annue. L'aiuto versato per l'approvvigionamento di questo prodotto in provenienza dall'Unione non può superare 210 EUR/t ed è compreso nel limite di cui all'articolo 30. Questo prodotto è destinato esclusivamente al consumo locale.
Articolo 17
Riso
Non è riscosso alcun dazio all'importazione nel DOM della Riunione dei prodotti di cui ai codici NC 1006 10, 1006 20 e 1006 40 00 destinati al consumo locale.
Articolo 18
Controlli e sanzioni
1. In occasione dell'importazione o dell'introduzione nelle regioni ultraperiferiche nonché dell'esportazione o spedizione da dette regioni, i prodotti oggetto del regime specifico di approvvigionamento sono sottoposti a controlli amministrativi.
La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo ai requisiti minimi dei controlli che gli Stati membri devono applicare. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
2. In caso di mancato rispetto da parte dell'operatore di cui all'articolo 12, degli impegni assunti a norma del medesimo articolo, fatta eccezione per i casi di forza maggiore o di condizioni climatiche eccezionali, l'autorità competente, fatte salve le eventuali sanzioni applicabili in virtù del diritto nazionale:
a)
recupera il vantaggio concesso all'operatore;
b)
sospende temporaneamente o revoca la registrazione dell'operatore, a seconda della gravità dell'inadempienza.
3. Fatta eccezione per i casi di forza maggiore o di condizioni climatiche eccezionali, qualora gli operatori di cui all'articolo 12 non procedano all'importazione o all'introduzione previste, il diritto di richiedere titoli è sospeso dall'autorità competente per un periodo di 60 giorni a decorrere dalla scadenza di tale titolo. Dopo il periodo di sospensione, il rilascio dei titoli successivi è subordinato alla costituzione di una cauzione d'importo pari all'entità del beneficio da concedere nel corso di un periodo che deve essere determinato dall'autorità competente.
L'autorità competente adotta le misure necessarie per la riutilizzazione dei quantitativi di prodotti resi disponibili dalla mancata o parziale esecuzione o dall'annullamento dei titoli rilasciati ovvero dal recupero del beneficio.
CAPO IV
MISURE A FAVORE DELLE PRODUZIONI AGRICOLE LOCALI
Articolo 19
Misure
1. I programmi POSEI comprendono misure specifiche a favore delle produzioni agricole locali che rientrano nell'ambito d'applicazione della terza parte, titolo III, del trattato, necessarie per garantire la continuità e lo sviluppo delle produzioni agricole locali in ciascuna regione ultraperiferica.
2. Le parti del programma comprendenti le misure a favore delle produzioni agricole locali e corrispondenti agli obiettivi di cui all'articolo 2 comportano almeno i seguenti elementi:
a)
una descrizione quantificata della situazione relativa alla produzione agricola in oggetto, alla luce delle risultanze delle valutazioni disponibili, che evidenzi le disparità, le lacune e il potenziale di sviluppo, le risorse finanziarie mobilitate e i risultati principali delle azioni in precedenza intraprese;
b)
una descrizione della strategia proposta, con indicazione delle priorità selezionate e degli obiettivi generali e operativi quantificati, nonché una valutazione dell'impatto previsto sotto il profilo economico, ambientale e sociale, tra l'altro in termini di occupazione;
c)
una descrizione delle misure previste, in particolare i regimi di aiuto per la loro attuazione, nonché eventuali informazioni sulle necessità in materia di studi, progetti dimostrativi, azioni di formazione e assistenza tecnica connessi alla preparazione, all'attuazione o all'adeguamento delle misure in questione;
d)
un elenco degli aiuti che costituiscono pagamenti diretti ai sensi dell'articolo 2, lettera d), del regolamento (CE) n. 73/2009;
e)
l'importo dell'aiuto stabilito per ciascuna misura e l'importo previsionale per ciascuna azione al fine di conseguire uno o più degli obiettivi previsti dal programma.
3. La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo ai requisiti di pagamento degli aiuti di cui al paragrafo 2. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
4. Il programma può includere misure di sostegno alla produzione, alla trasformazione o alla commercializzazione di prodotti agricoli delle regioni ultraperiferiche.
Ogni misura può includere varie azioni. Per ogni azione il programma definisce almeno i seguenti elementi:
a)
i beneficiari;
b)
le condizioni di ammissibilità;
c)
l'importo unitario dell'aiuto.
Per sostenere la commercializzazione dei prodotti al di fuori della rispettiva regione di produzione, alla Commissione é conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 33 riguardo alle condizioni per la determinazione dell'importo dell'aiuto concesso a titolo della commercializzazione e, se del caso, alle condizioni per la determinazione dei quantitativi di prodotti oggetto di tale aiuto.
Articolo 20
Controlli e pagamenti indebiti
1. I controlli delle misure di cui al presente capo sono effettuati mediante controlli amministrativi e controlli in loco.
2. In caso di pagamento indebito, il beneficiario interessato ha l'obbligo di rimborsare gli importi di cui trattasi. Si applica mutatis mutandis l'articolo 80 del regolamento (CE) n. 1122/2009 della Commissione, del 30 novembre 2009, recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 73/2009 del Consiglio per quanto riguarda la condizionalità, la modulazione e il sistema integrato di gestione e di controllo nell'ambito dei regimi di sostegno diretto agli agricoltori di cui al medesimo regolamento e modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio per quanto riguarda la condizionalità nell'ambito del regime di sostegno per il settore vitivinicolo (11).
CAPO V
MISURE DI ACCOMPAGNAMENTO
Articolo 21
Simbolo grafico
1. È istituito un simbolo grafico allo scopo di favorire la conoscenza e il consumo dei prodotti agricoli di qualità, in quanto tali o trasformati, tipici delle regioni ultraperiferiche.
2. Le condizioni di utilizzazione del simbolo grafico di cui al paragrafo 1 sono proposte dalle organizzazioni professionali interessate. Le autorità nazionali trasmettono queste proposte alla Commissione, unitamente al loro parere.
L'uso del simbolo grafico è controllato da un'autorità pubblica o da un organismo riconosciuto dalle autorità nazionali competenti.
3. Alla Commissione é conferito il potere di adottare atti delegati, conformemente all'articolo 33, riguardo alle condizioni per l'esercizio del diritto di utilizzare il simbolo grafico nonché le condizioni per la sua riproduzione e il suo uso. Tali condizioni sono fissate al fine di migliorare la conoscenza dei prodotti agricoli di qualità delle regioni ultraperiferiche e incoraggiarne il consumo, in quanto tali o trasformati.
4. La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo alle modalità relative all'istituzione del simbolo grafico nonché alle caratteristiche minime dei controlli e della sorveglianza che gli Stati membri devono applicare. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
Articolo 22
Sviluppo rurale
1. In deroga all'articolo 39, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1698/2005, gli importi annui massimi ammissibili a titolo di aiuto dell'Unione, previsti nell'allegato I del medesimo regolamento, possono essere aumentati fino al doppio per la misura di protezione dei laghi nelle Azzorre, per la misura di salvaguardia del paesaggio, della biodiversità e delle caratteristiche tradizionali dei terreni agricoli e per la conservazione dei muretti in pietra nelle regioni ultraperiferiche.
2. Le misure previste al paragrafo 1 del presente articolo sono eventualmente descritte nei programmi di cui all'articolo 16 del regolamento (CE) n. 1698/2005, relativi alle regioni in questione.
Articolo 23
Aiuti di Stato
1. Per i prodotti agricoli di cui all'allegato I del trattato, ai quali si applicano gli articoli 107, 108 e 109 dello stesso, la Commissione può autorizzare, a norma dell'articolo 108 del trattato, nei settori della produzione, della trasformazione e della commercializzazione di tali prodotti, aiuti al funzionamento volti a ovviare alle difficoltà specifiche della produzione agricola nelle regioni ultraperiferiche, connesse alla lontananza, all'insularità e all'ultraperifericità.
2. Gli Stati membri possono concedere un finanziamento integrativo per l'attuazione dei programmi POSEI. In tal caso, gli Stati membri notificano alla Commissione gli aiuti di Stato e la Commissione può approvarli a norma del presente regolamento come parte integrante dei programmi stessi. Gli aiuti così notificati si considerano notificati ai sensi dell'articolo 108, paragrafo 3, prima frase, del trattato.
3. La Francia può accordare al settore dello zucchero nelle regioni ultraperiferiche francesi un aiuto che può giungere a 90 milioni di EUR per campagna di commercializzazione.
Entro trenta giorni dalla conclusione di ciascuna campagna di commercializzazione, la Francia informa la Commissione dell'importo dell'aiuto effettivamente concesso.
4. Fatti salvi i paragrafi 1 e 2 del presente articolo e in deroga all'articolo 180, primo comma, del regolamento (CE) n. 1234/2007 e all'articolo 3 del regolamento (CE) n. 1184/2006 del Consiglio, del 24 luglio 2006, relativo all'applicazione di alcune regole di concorrenza alla produzione e al commercio dei prodotti agricoli (12), gli articoli 107, 108 e 109 del trattato non si applicano ai pagamenti erogati dagli Stati membri conformemente al presente regolamento, in applicazione del capo IV del presente regolamento, del paragrafo 3 del presente articolo e degli articoli 24 e 28 del presente regolamento.
Articolo 24
Programmi fitosanitari
1. Gli Stati membri presentano alla Commissione programmi di lotta contro gli organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali nelle regioni ultraperiferiche. Detti programmi precisano in particolare gli obiettivi perseguiti, le azioni da realizzare, la loro durata e il loro costo.
La Commissione valuta i programmi presentati. La Commissione adotta atti di esecuzione per approvare o non approvare tali programmi. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
2. L'Unione contribuisce al finanziamento dei programmi di cui al paragrafo 1 sulla base di un'analisi tecnica della situazione regionale.
Detto contributo può raggiungere il 75 % delle spese ammissibili. Il pagamento è effettuato in base alla documentazione fornita dagli Stati membri. Se necessario, la Commissione può organizzare controlli e farli svolgere per proprio conto dagli esperti di cui all'articolo 21 della direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell'8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità (13).
3. Sulla base dei criteri stabiliti al paragrafo 2 e del programma presentato in conformità del paragrafo 1, la Commissione adotta atti di esecuzione per le singole regioni e programmi che stabiliscono:
a)
la partecipazione finanziaria dell'Unione nonché l'importo dell'aiuto;
b)
le misure ammissibili al finanziamento dell'Unione.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
Articolo 25
Vino
1. Le misure di cui agli articoli 103 tervicies, 103 quatervicies, 103 quinvicies e 182 bis del regolamento (CE) n. 1234/2007 non si applicano alle Azzorre e a Madera.
2. In deroga all'articolo 120 bis, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1234/2007, le uve provenienti dalle varietà di viti di cui alla lettera b) del suddetto comma, raccolte nelle Azzorre e a Madera, possono essere utilizzate per la produzione di vino destinato a essere commercializzato esclusivamente in tali regioni.
Il Portogallo procede all'eliminazione progressiva della coltura degli appezzamenti coltivati a varietà di viti di cui all'articolo 120 bis, paragrafo 2, secondo comma, lettera b), del regolamento (CE) n. 1234/2007, avvalendosi, se del caso, del sostegno di cui all'articolo 103 octodecies del suddetto regolamento.
3. In deroga all'articolo 85 septies del regolamento (CE) n. 1234/2007, il regime transitorio di diritti di impianto si applica alle isole Canarie fino al 31 dicembre 2012.
Articolo 26
Latte
1. Ai fini della ripartizione del prelievo sulle eccedenze, a norma dell'articolo 79 del regolamento (CE) n. 1234/2007, si considera che abbiano contribuito al superamento soltanto i produttori di cui all'articolo 65, lettera c), del suddetto regolamento, stabiliti e operanti nelle Azzorre, i cui quantitativi commercializzati superano la rispettiva quota maggiorata della percentuale di cui al terzo comma del presente paragrafo.
Il prelievo sulle eccedenze è dovuto per i quantitativi che superano la quota maggiorata della percentuale prevista al terzo comma, previa ridistribuzione dei quantitativi rimasti inutilizzati all'interno del margine di tale maggiorazione tra tutti i produttori di cui all'articolo 65, lettera c), del regolamento (CE) n. 1234/2007, stabiliti e operanti nelle Azzorre, in proporzione alla quota di cui ciascuno di essi dispone.
La percentuale di cui al primo comma è pari al rapporto tra i quantitativi di 23 000 tonnellate a decorrere dalla campagna di commercializzazione 2005/2006 e la somma dei quantitativi di riferimento disponibili in ciascuna azienda al 31 marzo 2010. Essa si applica esclusivamente alla quota dell'azienda al 31 marzo 2010.
2. I quantitativi di latte, o equivalente latte, commercializzati, che superano la quota, ma non la percentuale di cui al paragrafo 1, terzo comma, dopo la ridistribuzione ivi prevista, non vengono presi in considerazione per constatare un eventuale superamento da parte del Portogallo della quota calcolata a norma dell'articolo 66 del regolamento (CE) n. 1234/2007.
3. Il regime del prelievo sulle eccedenze a carico dei produttori di latte previsto dal regolamento (CE) n. 1234/2007 non si applica ai DOM e neppure, limitatamente a una produzione locale di 4 000 tonnellate di latte, a Madera.
4. In deroga all'articolo 114, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1234/2007, e limitatamente al fabbisogno locale, è autorizzata a Madera e nel dipartimento francese d'oltremare della Riunione la produzione di latte UHT ricostituito da latte in polvere originario dell'Unione, purché ciò non ostacoli la raccolta e lo smercio della produzione locale di latte. Qualora la Francia dimostri l'opportunità di una siffatta misura per i dipartimenti francesi d'oltremare di Martinica, Guadalupa e della Guyana francese, alla Commissione è conferito il potere di adottare, se necessario, atti delegati, conformemente all'articolo 33, per estendere la misura in questione a detti dipartimenti. Questo prodotto è destinato esclusivamente al consumo locale.
Il metodo di ottenimento del latte UHT così ricostituito è chiaramente indicato sull'etichetta di vendita.
Articolo 27
Allevamento
1. Finché la mandria locale di giovani bovini maschi non raggiunga un livello sufficiente per assicurare il mantenimento e lo sviluppo della produzione locale di carne nei dipartimenti francesi d'oltremare e a Madera, è ammessa l'importazione, in esenzione dai dazi all'importazione della tariffa doganale comune, di bovini originari dei paesi terzi da destinare all'ingrasso e al consumo nei dipartimenti francesi d'oltremare e a Madera. La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo alle misure necessarie per l'applicazione del presente comma e in particolare alle modalità di esenzione dai dazi all'importazione di giovani bovini maschi nei dipartimenti francesi d'oltremare e a Madera. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
L'articolo 13 e l'articolo 14, paragrafo 1, si applicano agli animali che beneficiano dell'esenzione di cui al primo comma del presente paragrafo.
2. Le quantità di animali che possono beneficiare dell'esenzione di cui al paragrafo 1 sono determinate nei programmi POSEI, quando la necessità dell'importazione è giustificata, in funzione dell'evoluzione della produzione locale. Gli animali in questione sono destinati in via prioritaria ai produttori che detengono almeno il 50 % di animali da ingrasso di origine locale.
Alla Commissione é conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 33, che stabiliscono le condizioni cui è subordinata l'esenzione dai dazi all'importazione. Tali condizioni tengono conto delle specificità locali del settore bovino e della relativa filiera.
3. Qualora si applichino l'articolo 52 e l'articolo 53, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 73/2009, il Portogallo può ridurre la componente del massimale nazionale corrispondente ai diritti ai pagamenti per le carni ovine e caprine e al premio per vacca nutrice. In questo caso, la Commissione adotta atti di esecuzione concernenti l'importo corrispondente che deve essere trasferito dai massimali fissati a norma dell'articolo 52 e dell'articolo 53, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 73/2009 alla dotazione finanziaria di cui all'articolo 30, paragrafo 2, secondo trattino, del presente regolamento. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
Articolo 28
Aiuto di Stato a favore della produzione di tabacco
La Spagna è autorizzata a concedere un aiuto alla produzione di tabacco nelle isole Canarie. La concessione di tale aiuto non può comportare discriminazioni tra i produttori dell'arcipelago.
L'importo dell'aiuto non può essere superiore a 2 980,62 EUR/t. L'aiuto integrativo è concesso nel limite di 10 tonnellate l'anno.
Articolo 29
Esenzione dai dazi doganali per il tabacco
1. Non vengono applicati dazi doganali all'importazione diretta nelle isole Canarie di tabacchi greggi e semilavorati di cui:
a)
al codice NC 2401; e
b)
alle sottovoci seguenti:
-
2401 10 tabacchi greggi non scostolati,
-
2401 20 tabacchi greggi parzialmente o totalmente scostolati,
-
ex 2401 20 fasce di sigari, presentate su sostegni in bobine, destinate alla fabbricazione di tabacchi,
-
2401 30 cascami di tabacco,
-
ex 2402 10 sigari non finiti sprovvisti di copertura,
-
ex 2403 10 tabacco spuntato (miscela definitiva di tabacco utilizzata per la fabbricazione di sigarette, sigaretti e sigari),
-
ex 2403 91 tabacchi «omogeneizzati» o «ricostituiti», anche sotto forma di fogli o strisce,
-
ex 2403 99 tabacchi espansi.
L'esenzione di cui al primo comma è accordata utilizzando i titoli di cui all'articolo 12.
Questa esenzione si applica ai prodotti di cui al primo comma, destinati a essere trasformati nell'arcipelago delle Canarie in prodotti manufatti pronti per il consumo, nei limiti di un quantitativo annuo d'importazione di 20 000 tonnellate in equivalente tabacco greggio scostolato.
2. La Commissione adotta atti di esecuzione riguardo alle misure necessarie per l'applicazione del paragrafo 1 e, in particolare, alle modalità di esenzione dai dazi all'importazione del tabacco nelle isole Canarie. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
CAPO VI
DISPOSIZIONI FINANZIARIE
Articolo 30
Risorse finanziarie
1. Le misure previste dal presente regolamento costituiscono interventi destinati a regolarizzare i mercati agricoli ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1290/2005 del Consiglio, del 21 giugno 2005, relativo al finanziamento della politica agricola comune (14), a eccezione di quelle previste:
a)
dall'articolo 22; e
b)
dall'articolo 24, a decorrere dalla data di applicazione del quadro finanziario pluriennale per il periodo 2014-2020.
2. Per ciascun esercizio finanziario l'Unione finanzia le misure di cui ai capi III e IV del presente regolamento per un importo annuo massimo pari a:
-
:
per i dipartimenti francesi d'oltremare
:
278,41 milioni di EUR,
-
:
per le Azzorre e Madera
:
106,21 milioni di EUR,
-
:
per le isole Canarie
:
268,42 milioni di EUR.
3. Per ciascun esercizio finanziario, gli importi stanziati per finanziare le misure previste al capo III non possono superare i seguenti importi:
-
:
per i dipartimenti francesi d'oltremare
:
26,9 milioni di EUR,
-
:
per le Azzorre e Madera
:
21,2 milioni di EUR,
-
:
per le isole Canarie
:
72,7 milioni di EUR.
La Commissione adotta atti di esecuzione con cui stabilisce i requisiti in base ai quali gli Stati membri possono modificare la destinazione delle risorse assegnate ogni anno ai diversi prodotti che beneficiano del regime specifico di approvvigionamento. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 34, paragrafo 2.
4. Alla Commissione é conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 33 riguardo alle condizioni per la determinazione dell'importo massimo annuo che può essere assegnato alle misure intese a finanziare studi, progetti dimostrativi, formazione e assistenza tecnica, a condizione che tali stanziamenti siano ragionevoli e proporzionati.
5. Per l'esercizio finanziario 2013, l'Unione concede un finanziamento integrativo per il settore delle banane nelle regioni ultraperiferiche entro i seguenti massimali:
-
:
per i dipartimenti francesi d'oltremare
:
18,52 milioni di EUR,
-
:
per le Azzorre e Madera
:
1,24 milioni di EUR,
-
:
per le isole Canarie:
:
20,24 milioni di EUR.
CAPO VII
DISPOSIZIONI GENERALI E FINALI
Articolo 31
Misure nazionali
Gli Stati membri adottano le misure necessarie a garantire il rispetto del presente regolamento, in particolare in materia di controlli e di sanzioni amministrative, e ne informano la Commissione.
Articolo 32
Comunicazioni e relazioni
1. Entro il 15 febbraio di ogni anno gli Stati membri comunicano alla Commissione quali stanziamenti a loro disposizione intendono impegnare per attuare, l'anno successivo, il bilancio previsionale di approvvigionamento e le misure a favore della produzione agricola locale inclusa nei programmi POSEI.
2. Entro il 30 settembre di ogni anno gli Stati membri presentano alla Commissione una relazione sull'attuazione, nel corso dell'anno precedente, delle misure previste dal presente regolamento.
3. Entro il 30 giugno 2015 e in seguito ogni cinque anni, la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione generale che illustri l'impatto delle azioni realizzate in esecuzione del presente regolamento, includendovi anche il settore delle banane e quello del latte, eventualmente corredata di opportune proposte.
4. Nelle analisi, negli studi e nelle valutazioni effettuate nell'ambito degli accordi commerciali e della politica agricola comune, la Commissione include un capitolo specifico, sempreché si tratti di una materia che riveste particolare interesse per le regioni ultraperiferiche.
Articolo 33
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all'articolo 12, paragrafo 2, secondo comma, all'articolo 19, paragrafo 4, terzo comma, all'articolo 21, paragrafo 3, all'articolo 26, paragrafo 4, primo comma, all'articolo 27, paragrafo 2, secondo comma e all'articolo 30, paragrafo 4, è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 21 marzo 2013. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di cinque anni. La delega di potere è tacitamente prorogata per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si oppongano a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui all'articolo 12, paragrafo 2, secondo comma, all'articolo 19, paragrafo 4, terzo comma, all'articolo 21, paragrafo 3, all'articolo 26, paragrafo 4, primo comma, all'articolo 27, paragrafo 2, secondo comma e all'articolo 30, paragrafo 4, può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L'atto delegato adottato ai sensi dell'articolo 12, paragrafo 2, secondo comma, dell'articolo 19, paragrafo 4, terzo comma, dell'articolo 21, paragrafo 3, dell'articolo 26, paragrafo 4, primo comma, dell'articolo 27, paragrafo 2, secondo comma, e dell'articolo 30, paragrafo 4, entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 34
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato di gestione dei pagamenti diretti istituito dall'articolo 141 del regolamento (CE) n. 73/2009, fatta eccezione per l'attuazione dell'articolo 24 del presente regolamento, nella quale la Commissione è assistita dal comitato fitosanitario permanente istituito dalla decisione 76/894/CEE del Consiglio (15). Essi sono comitati ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l'articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 35
Riesame
Prima della fine del 2013 la Commissione riesamina le presenti disposizioni, ai fini di una loro generale efficacia e del nuovo quadro politico in materia di PAC, e, se necessario, presenta le opportune proposte per la revisione del regime POSEI.
Articolo 36
Abrogazione
Il regolamento (CE) n. 247/2006 è abrogato.
I riferimenti al regolamento abrogato si intendono fatti al presente regolamento e sono letti secondo la tavola di concordanza che figura nell'allegato.
Articolo 37
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 13 marzo 2013