ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 666/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за установяване на съществени изисквания за система на Съюза за инвентаризация и за отчитане на промените в потенциалите за глобално затопляне и международно възприетите указания за инвентаризация в съответствие с Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза и отмяна на Решение № 280/2004/ЕО (1) и по-специално член 6, параграф 2 и член 7, параграф 6, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
Механизмът за наблюдение и докладване на емисиите на парникови газове е необходим за оценяването на действителния напредък за постигане на ангажиментите на Съюза и на държавите членки, отнасящи се до ограничаването или намаляването на всички емисии на парникови газове съгласно Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (РКООНИК), одобрена с Решение № 94/69/ЕО (2) на Съвета, Протокола от Киото към нея, одобрен с Решение № 2002/358/ЕО (3) на Съвета, и набора от правни актове на Съюза, приет през 2009 г., наричани общо „законодателен пакет в областта на климата и енергетиката“.
(2)
С Решение 19/CMP.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща страните по Протокола от Киото, се определят указания за националните системи, които страните следва да прилагат. Правилата за системата на Съюза за инвентаризация следва да бъдат уточнени, за да се изпълняват поетите съгласно посоченото решение задължения за осигуряване на навременност, прозрачност, точност, последователност, сравнимост и изчерпателност на докладването на емисиите на парникови газове до Секретариата на РКООНИК.
(3)
С цел да се гарантира качеството на системата на Съюза за инвентаризация, е необходимо да се установят допълнителни правила относно програмата за осигуряване и контрол на качеството на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза.
(4)
С цел да се осигури изчерпателност на инвентаризацията на Съюза в съответствие с указанията за подготовка на националните инвентаризации на емисиите на парникови газове, е необходимо да се осигурят методиките и данните, които следва да се използват от Комисията, когато, след консултация и в тясно сътрудничество с държавата членка, изготвя оценки за липсващите данни за инвентаризацията на държава членка, съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 525/2013.
(5)
С цел да се осигури навременното и ефективно изпълнение на задълженията на Съюза съгласно Протокола от Киото на РКООНИК, е необходимо да бъдат определени срокове за сътрудничество и координация между държавите членки и Съюза за годишния отчетен процес и прегледа на РКООНИК.
(6)
Следва да се вземат предвид промените в стойностите на потенциалите за глобално затопляне и международно възприетите указания за националните инвентаризации на антропогенните емисии по източници и поглъщания по поглътители, в съответствие със съответните решения, приети от органите на РКООНИК и Протокола от Киото.
(7)
С цел да се осигури съгласуваност с изпълнението на изискванията за мониторинг и докладване съгласно РКООНИК и Протокола от Киото, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
1. Инвентаризацията на парниковите газове в Съюза е сборът на емисиите на парникови газове от източници и поглъщанията от поглътители на държавите членки за територията на Европейския съюз, в съответствие с член 52 от Договора за Европейския съюз, и се определя въз основа на инвентаризациите на парниковите газове на държавите членки, докладвани съгласно член 7 на Регламент (ЕС) № 525/2013, за пълни времеви серии на инвентаризационни години.
2. С настоящия регламент се определят правилата за изискванията за системата на Съюза за инвентаризация, допълнително уточняващи правилата за изготвянето и управлението на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза, включително правилата за сътрудничество и координация между държавите членки и Съюза за годишния отчетен процес и преглед на инвентаризацията от страна на Рамковата конвенция на ООН по изменението на климата (РКООНИК).
3. С настоящия регламент се определят и правила по отношение на стойностите на потенциалите за глобално затопляне и международно приетите насоки за инвентаризация, които следва да се използват от държавите членки и Комисията при определянето и докладване на инвентаризацията на парниковите газове.
Член 2
Инвентаризация на парниковите газове на Съюза
1. При подготовката и управлението на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза, Комисията се стреми да осигури:
а)
пълнота на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза чрез прилагане на процедурата, определена в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 525/2013;
б)
че инвентаризацията на парниковите газове на Съюза осигурява прозрачно сумиране на емисиите на парникови газове на държавите членки и по поглъщането от поглътители, и отразява по прозрачен начин дела емисиите и поглъщането от поглътители на държавите членки в инвентаризацията на парниковите газове на Съюза;
в)
че общата сума на емисиите на парникови газове в Съюза и поглъщането от поглътители за годината на докладване е равна на сбора от емисиите на парникови газове на държавите членки и поглъщането от поглътители, докладвани за същата година съгласно член 7, параграфи 1-5 от Регламент (ЕС) № 525/2013;
г)
че инвентаризацията на парниковите газове на Съюза включва последователни времеви серии на емисиите и поглъщанията от поглътители за всички докладвани години.
2. Комисията и държавите членки се стремят да повишат степента на съпоставимост на инвентаризациите на парниковите газове на държавите членки.
Член 3
Програма за осигуряване и контрол на качеството на инвентаризацията на парниковите газове на Съюза
1. Програмата за осигуряване и контрол на качеството на инвентаризацията на парниковите газове на Съюза, посочена в член 6, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 525/2013, допълва програмите за осигуряване и контрол на качеството, прилагани от държавите членки.
2. Държавите членки осигуряват качеството на данните за дейността, емисионните фактори и други параметри, използвани в техните национални инвентаризации на парниковите газове, включително чрез прилагане на членове 6 и 7.
3. Държавите членки предоставят на Комисията и на Европейската агенция за околна среда цялата съответна информация от своите архиви, създадени и управлявани в съответствие с параграф 16, буква а) от приложението към Решение 19/CMP.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща за заседание на страните по Протокола от Киото, ако това е необходимо при прегледа на РКООНИК на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза.
Член 4
Попълване на пропуските
1. Оценките на Комисията за липсващите данни от инвентаризацията на парниковите газове на държавите членки, както е посочено в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 525/2013 на Съвета, се основава на следните методики и данни:
а)
Когато дадена държава членка е представила през предходната отчетна година последователни времеви серии от оценки за съответната категория източници, която не е била предмет на корекции съгласно член 5, параграф 2 от Протокола от Киото, и когато настъпва една от следните ситуации:
i)
съответната държава членка е представила приблизителна инвентаризация на парниковите газове за годината Х - 1 в съответствие с член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 525/2013, която включва оценки на липсващите данни, от данните - оценка въз основа на данните от тази инвентаризация на парниковите газове;
ii)
съответната държава членка не е представила инвентаризация на парниковите газове за годината Х - 1 в съответствие с член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 525/2013, но Съюзът е изчислил приблизително емисиите на парникови газове за годината Х - 1 за държавите членки в съответствие с член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 525/2013 - оценка въз основа на данните от тази приблизителна инвентаризация на парниковите газове на Съюза;
iii)
използването на данните от приблизителната инвентаризация на парниковите газове не е възможно или може да доведе до много неточна оценка, за оценяваните липсващи данни за енергийния сектор - въз основа на данните, предоставени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1099/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4);
iv)
използването на данните от приблизителната инвентаризация на парниковите газове не е възможно или може да доведе до много неточна оценка, за липсващите оценки в неенергийните сектори - от оценка въз основа на техническите указания за методиките за корекции съгласно член 5, параграф 2 от Протокола от Киото, без прилагане на коефициента на консервативност, дефиниран в тези указания.
б)
когато оценката за съответната категория източници на емисии е била предмет на корекции съгласно член 5, параграф 2 от Протокола от Киото през предишни години и държавата членка не е представила преработена оценка - на база на основния метод за корекция, използван от екипа оценяващи експерти, както е описано в техническите указания за методиките за коригиране съгласно член 5, параграф 2 от Протокола от Киото, без прилагане на коефициента на консервативност, дефиниран в тези указания.
в)
когато дадена оценка за съответната категория е била предмет на технически корекции по силата на член 19, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС) № 525/2013, през предходни години и съответната държава членка не е представила преработена оценка - на база на основния метод за корекция, използван от екипа оценяващи експерти за изчисляване на техническата корекция;
г)
когато няма налице непрекъсната поредица от отчетени оценъчни стойности за съответната категория от предишни години и оценената стойност за категорията на източника не е била предмет на корекции съгласно член 5, параграф 2 от Протокола от Киото - на база на техническите указания за корекциите, без прилагане на коефициента на консервативност, дефиниран в тези указания.
2. Комисията подготвя оценките, посочени в параграф 1, до 31 март на отчетната година, след консултации със съответната държава членка.
3. Съответната държава членка следва да използва оценките, посочени в параграф 1, за своето национално съобщение до Секретариата на РКООНИК от 15 април, за да се осигури съгласуваност между на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза и на инвентаризациите на парниковите газове на държавите членки.
Член 5
Сроковете за сътрудничество и координация по време на годишния отчетен процес и прегледа от страна на РКООНИК
1. Когато дадена държава членка възнамерява да подаде отново своята инвентаризация до Секретариата на РКООНИК до 27 май, тази държава членка предварително до 8 май докладва на Комисията същата инвентаризация. Информацията, докладвана на Комисията, не трябва да се различава от представената на Секретариата на РКООНИК.
2. Когато държава членка възнамерява да извърши повторно представяне на инвентаризацията до Секретариата на РКООНИК след 27 май, която съдържа информация, различна от вече докладваната на Комисията, тази държава членка докладва тази информация на Комисията не по-късно от една седмица от нейното повторно подаване до Секретариата на РКООНИК.
3. Държавите членки докладват на Комисията следната информация:
а)
указания от екип оценяващи експерти за възможни проблеми в инвентаризацията на парниковите газове на държавата членка, които са свързани със задължителните изисквания и биха могли да доведат до корекция или възможни въпроси за изпълнението (т.нар. „Saturday paper“), в рамките на една седмица след получаване на информация от Секретариата на РКООНИК;
б)
корекции на оценките на емисиите на парникови газове, извършени съгласувано от държавата членка и екипа оценяващи експерти, в представената инвентаризация на парниковите газове, направени по време на процеса на преразглеждане и съдържащи се в отговор на указанията по буква а), в рамките на една седмица след представяне на доклада до Секретариата на РКООНИК;
в)
проектодоклад за преглед на конкретната инвентаризация, който съдържа коригирани оценки на емисиите на парникови газове или въпрос за изпълнението, когато държавата членка не е разрешила проблема, повдигнат от екипа оценяващи експерти, в срок от една седмица от получаването на този доклад от Секретариата на РКООНИК;
г)
отговор от държавата членка на проектодоклада за преглед на конкретната инвентаризация, в случай че не е приета предложена корекция, придружен от резюме, в което държавата членка посочва дали приема или отхвърля някои от предложените корекции, в срок от една седмица след предоставянето на отговора до Секретариата на РКООНИК;
д)
окончателен доклад за преглед на инвентаризацията в срок от една седмица от получаването му от секретариата на РКООНИК;
е)
всеки евентуален въпрос за изпълнението, който е бил зададен до Комитета за спазване на задълженията по Протокола от Киото, уведомлението от Комитета за спазване на задълженията по Протокола от Киото да процедира по въпрос за изпълнението и всички предварителни констатации и решения на Комитета за спазване на задълженията по Протокола от Киото и неговите органи, по отношение на държавата членка, в срок от една седмица от получаването му от секретариата на РКООНИК.
4. Службите на Комисията предоставят резюме на информацията, посочена в параграф 3, на всички държави членки.
5. Службите на Комисията предоставят на държавите членки информацията, посочена в параграф 3, като прилагат този параграф mutatis mutandis за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза.
6. Всички корекции, посочени в параграф 3, буква б) по отношение на представянето на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза, се извършват в сътрудничество със съответната държава членка.
7. Когато се прилагат корекции на инвентаризацията на парниковите газове на държавите членки съгласно механизма за спазване на разпоредбите от Протокола от Киото, посочената държава членка координира с Комисията отговора си на процеса на преглед по отношение на задълженията, предвидени в Регламент (ЕС) № 525/2013, в следните срокове:
а)
в сроковете, предвидени съгласно Протокола от Киото, ако коригираните стойности в една отделна година или ако кумулативните корекции в последващи години от периода на задължения за една или повече държави членки биха предполагали коригиране на инвентаризацията на парниковите газове на Съюза от мащаб, водещ до неспазване на методичните изисквания и изискванията за докладването съгласно член 7, параграф 1 от Протокола от Киото, за целите на изискванията за допустимост, установени в указанията по член 7 от Протокола от Киото.
б)
в срок от две седмици преди представяне на:
i)
искане за възстановяване на допустимостта до съответните органи съгласно Протокола от Киото;
ii)
отговор на решение за процедиране по въпрос за изпълнението или предварителни констатации на Комитета за спазване на задълженията по Протокола от Киото.
8. През седмицата на РКООНИК за преглед на инвентаризацията на Съюза, държавите членки предоставят в най-кратки срокове отговор във връзка с темите в рамките на тяхната отговорност съгласно член 4, параграфи 2 и 3 на регламента на въпросите, повдигнати от РКООНИК експерти.
Член 6
Указания за инвентаризация на емисиите на парникови газове
Държавите членки и Комисията определят инвентаризациите на емисиите на парникови газове, посочени в параграфи в член 7, параграфи 1-5 от Регламент (ЕС) № 525/2013, в съответствие с:
а)
Ръководството за национална инвентаризация на парниковите газове, 2006 г., от Междуправителствения комитет по изменението на климата.
б)
Ревизираните допълнителни методи и указания за добри практики, произтичащи от Протокола от Киото, 2013 г., от Междуправителствения комитет по изменението на климата
в)
Притурката, 2013 г., към Ръководството за национална инвентаризация на парниковите газове, 2006 г., от Междуправителствения комитет по изменението на климата. Пресушаването и възстановяването на влажни зони, изброени в член 7, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 525/2013;
г)
Указанията на РКООНИК за подготовката на националната информация от страните, съдържащи се в приложение I към Конвенцията, част I: Указанията на РКООНИК за отчитането чрез годишните инвентаризации, както е посочено в Решение 24/CP.19 на Конференцията на страните по РКООНИК;
д)
Указанията за подготовка на информацията, изисквана по член 7 от Протокола от Киото, приети от Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото.
Член 7
Стойности на потенциалите за глобално затопляне
Държавите членки и Комисията следва да използват потенциалите за глобално затопляне, посочени в приложение III към Решение 24/CP.19 на Конференцията на страните по РКООНИК, с цел определяне и докладване на инвентаризации на емисиите на парникови газове в съответствие с член 7, параграфи 1-5 от Регламент (ЕС) № 525/2013 и на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза.
Член 8
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 666/2014 DELLA COMMISSIONE
del 12 marzo 2014
che stabilisce requisiti sostanziali per il sistema di inventario dell'Unione e tiene conto dei cambiamenti apportati ai potenziali di riscaldamento globale e alle linee guida sugli inventari concordate a livello internazionale a norma del regolamento (UE) n. 525/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 525/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 maggio 2013, relativo a un meccanismo di monitoraggio e comunicazione delle emissioni di gas a effetto serra e di comunicazione di altre informazioni in materia di cambiamenti climatici a livello nazionale e dell'Unione europea e che abroga la decisione n. 280/2004/CE (1), in particolare l'articolo 6, paragrafo 2, e l'articolo 7, paragrafo 6, lettera b),
considerando quanto segue:
(1)
Il meccanismo di monitoraggio e comunicazione delle emissioni di gas a effetto serra è indispensabile per la valutazione dei progressi effettivi compiuti dall'Unione e dagli Stati membri nell'adempimento dei loro impegni in materia di limitazione o riduzione di tutte le emissioni di gas a effetto serra nell'ambito della convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici (UNFCCC), approvata con decisione 94/69/CE del Consiglio (2), del relativo protocollo di Kyoto, approvato con decisione 2002/358/CE del Consiglio (3), e del cosiddetto «pacchetto clima ed energia», l'insieme di atti legislativi dell'Unione adottato nel 2009.
(2)
La decisione 19/CMP.1 della conferenza delle parti della convenzione UNFCCC che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto definisce le linee guida che le parti dovrebbero applicare ai propri sistemi nazionali. Per conformarsi alla suddetta decisione, è pertanto opportuno precisare le norme sul sistema di inventario dell'Unione in modo da garantire che la comunicazione delle emissioni di gas a effetto serra al segretariato dell'UNFCCC avvenga in modo tempestivo, trasparente, accurato, coerente, comparabile e completo.
(3)
Per garantire la qualità del sistema di inventario dell'Unione, è necessario definire ulteriori norme sul programma di assicurazione e controllo della qualità dell'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra.
(4)
Per garantire la completezza dell'inventario dell'Unione in conformità delle linee guida per la preparazione degli inventari nazionali dei gas a effetto serra, è necessario stabilire le metodologie e i dati che la Commissione deve utilizzare all'atto di elaborare le stime dei dati mancanti dai singoli inventari degli Stati membri, in consultazione e in stretta cooperazione con ciascuno di essi, a norma dell'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 525/2013.
(5)
Per garantire la tempestiva ed efficace attuazione degli obblighi dell'Unione sanciti dal protocollo di Kyoto alla convenzione UNFCCC è necessario definire i tempi per la cooperazione e il coordinamento tra gli Stati membri e l'Unione durante il processo di comunicazione annuale e il processo di revisione in ambito UNFCCC.
(6)
Si dovrebbe tenere conto dei cambiamenti apportati ai valori del potenziale di riscaldamento globale e alle linee guida, concordate a livello internazionale, sugli inventari nazionali delle emissioni di origine antropica dalle fonti e dell'assorbimento tramite pozzi, in conformità delle relative decisioni adottate dagli organi della convenzione UNFCCC e del protocollo di Kyoto.
(7)
Per garantire la coerenza con l'attuazione degli obblighi di monitoraggio e comunicazione previsti dalla convenzione UNFCCC e dal protocollo di Kyoto, il presente regolamento dovrebbe applicarsi a decorrere dal 1o gennaio 2015,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
1. L'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra è la somma delle emissioni di gas a effetto serra dalle fonti e dell'assorbimento tramite pozzi degli Stati membri, riferito al territorio dell'Unione europea di cui all'articolo 52 del trattato sull'Unione europea e stilato sulla base degli inventari dei gas a effetto serra degli Stati membri, comunicati a norma dell'articolo 7 del regolamento (UE) n. 525/2013, per l'insieme delle serie storiche degli anni di inventario.
2. Il presente regolamento fissa i requisiti del sistema di inventario dell'Unione, precisando ulteriormente le norme in materia di preparazione e gestione dell'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra, comprese le disposizioni concernenti la cooperazione con gli Stati membri durante il processo di comunicazione annuale e il processo di revisione degli inventari effettuato nell'ambito della convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici (UNFCCC).
3. Il presente regolamento stabilisce inoltre le norme relative ai valori del potenziale di riscaldamento globale e alle linee guida sugli inventari concordate a livello internazionale, che devono essere utilizzati dagli Stati membri e dalla Commissione all'atto di determinare e comunicare l'inventario dei gas a effetto serra.
Articolo 2
Inventario dell'Unione dei gas a effetto serra
1. Per la preparazione e la gestione dell'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra, la Commissione si adopera per garantire:
a)
la completezza dell'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra, mediante l'applicazione della procedura di cui all'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 525/2013;
b)
che l'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra presenti in modo trasparente i dati nazionali aggregati delle emissioni di gas a effetto serra e dell'assorbimento tramite pozzi e rifletta in modo chiaro il contributo degli Stati membri, in termini di emissioni e assorbimento, all'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra;
c)
che il totale delle emissioni di gas a effetto serra e degli assorbimenti tramite pozzi dell'Unione per un determinato anno sia uguale alla somma delle emissioni di gas a effetto serra e degli assorbimenti tramite pozzi degli Stati membri comunicati a norma dell'articolo 7, paragrafi da 1 a 5, del regolamento (UE) n. 525/2013 per l'anno in questione;
d)
che l'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra contenga serie storiche coerenti delle emissioni e degli assorbimenti tramite pozzi per tutti gli anni per i quali è stata effettuata la comunicazione.
2. La Commissione e gli Stati membri si adoperano per migliorare la comparabilità degli inventari dei gas a effetto serra degli Stati membri.
Articolo 3
Programma di assicurazione e controllo della qualità dell'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra
1. Il programma di assicurazione e controllo della qualità attuato dall'Unione, di cui all'articolo 6, paragrafo 1, letteraa), del regolamento (UE) n. 525/2013, integra i programmi di assicurazione e controllo della qualità attuati dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri garantiscono la qualità dei dati relativi alle attività, dei fattori di emissione e di altri parametri utilizzati per i rispettivi inventari nazionali dei gas ad effetto serra, anche mediante l'applicazione degli articoli 6 e 7.
3. Gli Stati membri forniscono alla Commissione e all'Agenzia europea dell'ambiente tutte le informazioni pertinenti provenienti dai loro archivi istituiti e gestiti conformemente al paragrafo 16, lettera a), dell'allegato alla decisione 19/CMP.1 della conferenza delle parti della convenzione UNFCCC che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto, qualora ne sorga la necessità nel corso della revisione in ambito UNFCCC dell'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra.
Articolo 4
Completamento dei dati
1. Le stime elaborate dalla Commissione relative ai dati mancanti nell'inventario dei gas a effetto serra di uno Stato membro, di cui all'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 525/2013, si fondano sui metodi e sui dati seguenti:
a)
se nel precedente anno di comunicazione lo Stato membro ha presentato, per la categoria di fonti interessata, una serie storica coerente di stime che non abbia subito adattamenti ai sensi dell'articolo 5, paragrafo 2, del protocollo di Kyoto e si verifica una delle seguenti situazioni:
i)
per l'anno X - 1 lo Stato membro ha presentato un inventario approssimativo dei gas a effetto serra, conformemente all'articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 525/2013, che include le stime dei dati mancanti, le stime si fondano sui dati di tale inventario approssimativo dei gas a effetto serra;
ii)
per l'anno X - 1 lo Stato membro non ha presentato un inventario approssimativo dei gas a effetto serra, conformemente all'articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 525/2013, ma l'Unione ha stimato le emissioni approssimative dei gas a effetto serra per l'anno X - 1 per gli Stati membri a norma dell'articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 525/2013, le stime si fondano sui dati di tale inventario approssimativo dell'Unione dei gas a effetto serra;
iii)
per le stime mancanti nel settore dell'energia, non è possibile utilizzare i dati dell'inventario approssimativo dei gas a effetto serra oppure non è opportuno in quanto si rischia di ottenere una stima molto imprecisa, le stime si fondano sui dati ottenuti a norma del regolamento (CE) n. 1099/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (4);
iv)
per le stime mancanti nei settori non energetici, non è possibile utilizzare i dati dell'inventario approssimativo dei gas a effetto serra oppure non è opportuno in quanto si rischia di ottenere una stima molto imprecisa, le stime si fondano su quelle ricavate applicando gli orientamenti tecnici sulle metodologie per gli adattamenti ai sensi dell'articolo 5, paragrafo 2, del protocollo di Kyoto, senza applicare il fattore cautelativo di cui agli orientamenti medesimi;
b)
se in anni precedenti la stima per la categoria di fonti interessata è stata oggetto di adattamenti ai sensi dell'articolo 5, paragrafo 2, del protocollo di Kyoto e lo Stato membro non ha presentato una nuova stima, le stime si ricavano applicando il metodo di adattamento di base utilizzato dal gruppo di esperti incaricati della revisione e indicato negli orientamenti tecnici sulle metodologie per gli adattamenti ai sensi dell'articolo 5, paragrafo 2, del protocollo di Kyoto senza applicare il fattore cautelativo di cui agli orientamenti medesimi;
c)
se in anni precedenti la stima per la categoria interessata è stata oggetto di correzioni tecniche a norma dell'articolo 19, paragrafo 3, lettera c), del regolamento (UE) n. 525/2013 e lo Stato membro non ha presentato una nuova stima, le stime si ricavano applicando il metodo utilizzato dal gruppo di esperti incaricati della revisione tecnica per calcolare la correzione tecnica;
d)
se non è disponibile una serie storica coerente di stime per la categoria di fonti interessata e se la stima per la categoria di fonti non è stata oggetto di adattamenti a norma dell'articolo 5, paragrafo 2, del protocollo di Kyoto, le stime si fondano sugli orientamenti tecnici per gli adattamenti, senza applicare il fattore cautelativo di cui agli orientamenti medesimi.
2. La Commissione prepara le stime di cui al paragrafo 1 entro il 31 marzo dell'anno di comunicazione in consultazione con lo Stato membro interessato.
3. Per garantire la coerenza tra l'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra e gli inventari dei gas a effetto serra degli Stati membri, lo Stato membro utilizza le stime di cui al paragrafo 1 per la comunicazione dei dati nazionali al segretariato della convenzione UNFCCC da effettuare entro il 15 aprile.
Articolo 5
Tempi per la cooperazione e il coordinamento durante il processo di comunicazione annuale e il processo di revisione in ambito UNFCCC
1. Lo Stato membro che intende trasmettere nuovamente il proprio inventario al segretariato della convenzione UNFCCC entro il 27 maggio trasmette prima detto inventario alla Commissione entro l'8 maggio. Le informazioni comunicate alla Commissione non sono diverse da quelle trasmesse al segretariato della convenzione UNFCCC.
2. Lo Stato membro che intende trasmettere nuovamente il proprio inventario al segretariato della convenzione UNFCCC dopo il 27 maggio, con informazioni diverse da quelle già comunicate alla Commissione, comunica dette informazioni alla Commissione al massimo una settimana dopo averle trasmesse nuovamente al segretariato della convenzione UNFCCC.
3. Lo Stato membro comunica alla Commissione le seguenti informazioni:
a)
le indicazioni ricevute dal gruppo di esperti incaricati della revisione dell'inventario nazionale dei gas a effetto serra in merito a qualsiasi problema potenziale inerente ai requisiti di carattere vincolante, che potrebbe rendere necessario un adattamento o sollevare una questione di attuazione (il cosiddetto «Saturday paper»), al massimo una settimana dopo aver ricevuto le informazioni dal segretariato dell'UNFCCC;
b)
le correzioni delle stime delle emissioni di gas a effetto serra concordate tra lo Stato membro e il gruppo di esperti incaricati della revisione e apportate all'inventario dei gas a effetto serra presentato nel corso del processo di revisione, contenute nella risposta alle indicazioni di cui alla lettera a), al massimo una settimana dopo aver trasmesso detta risposta al segretariato dell'UNFCCC;
c)
il progetto di relazione individuale sulla revisione dell'inventario contenente gli aggiustamenti delle stime delle emissioni di gas a effetto serra oppure la questione riguardante l'attuazione qualora lo Stato membro non abbia risolto il problema sollevato dal gruppo di esperti incaricati della revisione, al massimo una settimana dopo aver ricevuto la relazione dal segretariato della convenzione UNFCCC;
d)
la risposta dallo Stato membro al progetto di relazione individuale sulla revisione dell'inventario nel caso in cui l'adattamento proposto non sia accettato, corredata di una sintesi nella quale lo Stato membro indica se accetta o respinge uno degli adattamenti proposti, al massimo una settimana dopo aver trasmesso la risposta al segretariato dell'UNFCCC;
e)
la relazione individuale definitiva sulla revisione dell'inventario, al massimo una settimana dopo averla ricevuta dal segretariato dell'UNFCCC;
f)
qualsiasi questione riguardante l'attuazione che sia stato presentata al comitato per il controllo dell'adempimento del protocollo di Kyoto, la notifica del suddetto comitato a procedere su una questione riguardante l'attuazione e tutti i risultati preliminari e le decisioni che il comitato e i suoi organi abbiano adottato riguardo allo Stato membro, al massimo una settimana dopo avere ricevuto detta notifica dal segretariato dell'UNFCCC.
4. I servizi della Commissione forniscono a tutti gli Stati membri una sintesi delle informazioni di cui al paragrafo 3.
5. I servizi della Commissione forniscono agli Stati membri le informazioni di cui al paragrafo 3 applicando tale paragrafo, mutatis mutandis, all'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra.
6. Le eventuali correzioni di cui al paragrafo 3, lettera b), da apportare all'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra presentato sono effettuate in collaborazione con lo Stato membro interessato.
7. Se nell'ambito del sistema di controllo della conformità del protocollo di Kyoto sono apportati adattamenti all'inventario dei gas a effetto serra di uno Stato membro, quest'ultimo concorda con la Commissione la propria risposta al processo di revisione in relazione agli obblighi imposti dal regolamento (UE) n. 525/2013, secondo il seguente calendario:
a)
entro i tempi previsti dal protocollo di Kyoto, qualora gli aggiustamenti delle stime riferite ad un unico anno o gli aggiustamenti cumulativi riferiti a più anni successivi del periodo di impegno per uno o più Stati membri comportino un adattamento dell'inventario dell'Unione dei gas serra tale da causare un'inadempienza degli obblighi in materia di metodo e di comunicazione delle informazioni stabiliti all'articolo 7, paragrafo 1, del protocollo di Kyoto ai fini delle disposizioni in materia di ammissibilità definite nelle linee guida adottate a norma dell'articolo 7 del protocollo di Kyoto;
b)
entro due settimane prima della presentazione dei seguenti documenti:
i)
la domanda, ai pertinenti organi del protocollo di Kyoto, di ripristino dell'ammissibilità;
ii)
la risposta alla decisione di procedere in merito a una questione riguardante l'attuazione o la risposta al risultato preliminare cui è giunto il comitato per il controllo dell'adempimento.
8. Durante la settimana in cui è in corso la revisione dell'inventario dell'Unione condotta in ambito UNFCCC, gli Stati membri forniscono nel più breve tempo possibile le risposte alle domande poste dai revisori della convenzione UNFCCC in merito alle questioni di loro competenza a norma dell'articolo 4, paragrafi 2 e 3, del presente regolamento.
Articolo 6
Linee guida per gli inventari dei gas a effetto serra
Gli Stati membri e la Commissione determinano gli inventari dei gas a effetto serra di cui all'articolo 7, paragrafi da 1 a 5, del regolamento (UE) n. 525/2013, conformemente ai seguenti documenti:
a)
le linee guide per gli inventari nazionali dei gas a effetto serra redatte nel 2006 dal gruppo intergovernativo di esperti sul cambiamento climatico (IPCC) (2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories);
b)
la versione riveduta del 2013 dei metodi integrativi e degli orientamenti per le buone pratiche derivanti dal protocollo di Kyoto, elaborata dall'IPCC (IPCC 2013 Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol);
c)
il supplemento del 2013 sulle zone umide delle linee guide IPCC del 2006 per gli inventari nazionali dei gas a effetto serra (2013 Supplement to the 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas inventories: Wetlands), per le attività di drenaggio e riumidificazione delle zone umide di cui all'articolo 7, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (UE) n. 525/2013;
d)
le linee guida della convenzione UNFCCC per la redazione delle comunicazioni nazionali cui sono tenute le parti che figurano nell'allegato I, parte I, della convenzione (Guidelines for the preparation of national communications by Parties included in Annex I to the Convention, part I): linee guida della convenzione UNFCCC per la comunicazione degli inventari annuali definite nella decisione 24/CP.19 della conferenza delle parti della convenzione UNFCCC;
e)
le linee guida per la preparazione delle informazioni richieste dall'articolo 7 del protocollo di Kyoto (Guidelines for the preparation of the information required under Article 7 of the Kyoto Protocol), adottate dalla conferenza delle parti della convenzione UNFCCC che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto.
Articolo 7
Potenziali di riscaldamento globale
Gli Stati membri e la Commissione utilizzano i potenziali di riscaldamento globale di cui all'allegato III della decisione 24/CP.19 della conferenza delle parti della convenzione UNFCCC per determinare e comunicare gli inventari dei gas a effetto serra ai sensi dell'articolo 7, paragrafi da 1 a 5, del regolamento (UE) n. 525/2013 e l'inventario dell'Unione dei gas a effetto serra.
Articolo 8
Entrata in vigore e applicazione
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2015.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 marzo 2014