РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 ноември 2013 година
за одобряване на годишните и многогодишните програми за ликвидирането, контрола и мониторинга на някои болести по животните и зоонози, представени от държавите членки за 2014 г. и следващите години, и за одобряване на финансовото участие на Съюза за тези програми
(нотифицирано под номер C(2013) 8417)
(2013/722/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 27, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2009/470/ЕО се установяват процедурите, уреждащи финансовото участие на Съюза за програмите за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните и зоонозите.
(2)
Освен това в член 27, параграф 1 от Решение 2009/470/ЕО се предвижда въвеждането на финансова мярка на Съюза за възстановяване на разходите, направени от държавите членки за финансиране на националните програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните и зоонозите, изброени в приложение I към същото решение.
(3)
В Решение 2008/341/ЕО на Комисията от 25 април 2008 г. за определяне на критерии на Общността за национални програми за ликвидирането, контрола и мониторинга на някои болести по животните и зоонози (2) се предвижда, че за да бъдат одобрени съгласно финансовите мерки на Съюза, представените от държавите членки програми трябва да отговарят най-малко на критериите, определени в приложението към същото решение.
(4)
В Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (3) се предвижда държавите членки да представят годишни програми за мониторинг на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) при говедата, овцете и козите.
(5)
Също така в Директива 2005/94/ЕО на Съвета от 20 декември 2005 г. относно мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците (4) се предвижда държавите членки да изпълняват програми за надзор във връзка с домашните и дивите птици, за да допринесат, inter alia, на базата на редовно актуализирани оценки на риска, за познанията относно опасностите, свързани с дивите птици, по отношение на всеки вирус на инфлуенца с птичи произход при птиците. Тези годишни програми за мониторинг, както и тяхното финансиране, също следва да бъдат одобрени.
(6)
Някои държави членки представиха на Комисията годишни и многогодишни програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните, програми за проверки, предназначени за превенция на зоонозите, както и годишни програми за ликвидиране и мониторинг на някои ТСЕ, за които биха искали да получат финансово участие от Съюза.
(7)
В зависимост от значението на тези програми за постигането на целите на Съюза в областта на общественото здраве и здравеопазването на животните е целесъобразно да се определи финансовото участие на Съюза в разходите, направени от съответните държави членки за посочените в настоящото решение мерки, до определена максимална сума за всяка програма.
(8)
Въпреки че през последните няколко години епидемиологичната обстановка по отношение на ТСЕ в Съюза се е подобрила значително, мониторингът на ТСЕ, насочен към отделни субпопулации животни, продължава да има голямо значение за предоставяне на достоверни данни относно разпространението и развитието на ТСЕ в държавите членки, както и за проверка на ефективността на провежданите превантивни мерки. Поради това е целесъобразно финансовото участие на Съюза да бъде определено на 100 % от разходите на държавите членки за осъществяване на определени лабораторни изследвания за мониторинга на ТСЕ в рамките на одобрените програми.
(9)
Програмите за ликвидиране на болестта бяс в някои държави членки вече наближават етапа, на който ще бъде постигната целта за ликвидиране на тази значима за общественото здраве заплаха, докато в други държави членки те са съществен фактор за предотвратяването на повторно въвеждане на болестта в останалата част на Съюза. Целесъобразно е да се запази по-голям процент на финансово участие на Съюза в размер на 75 %, за да се подпомогнат усилията на държавите членки за възможно най-скорошно ликвидиране на болестта.
(10)
Някои държави членки, които успешно изпълняват съфинансирани от няколко години програми за ликвидиране на болестта бяс, имат общи сухоземни граници с трети държави, където се среща тази болест. За да се ликвидира напълно болестта бяс, е необходимо да бъдат извършени някои дейности по ваксинация на територията на тези трети държави, които граничат със Съюза. Целесъобразно е да се предостави пълна подкрепа за дейностите в граничните зони с тези трети държави чрез 100 % финансово участие от страна на Съюза за разходите за закупуване и разпространение на ваксини за перорално приложение.
(11)
За да се гарантира, че всички засегнати от болестта бяс държави членки продължават без прекъсване пероралните ваксинации, предвидени в техните програми, е необходимо да се предвиди възможността - по искане на съответната държава членка и в зависимост от наличните бюджетни средства - да се отпусне авансово плащане в размер до 60 % от максималната сума, определена за всяка от програмите.
(12)
От 2012 г. насам в популация от диви свине в област в Латвия, граничещи с Руската федерация и Беларус, се установява класическата чума по свинете. В Решение за изпълнение 2013/427/ЕС на Комисията (5) се предвижда спешно финансово участие на Съюза за 2013 г. за пероралната ваксинация на диви свине срещу класическа чума по свинете в райони на Беларус, съседни на заразените райони в Латвия, за да се ограничи разпространението на заразата и да се предотврати повторно заразяване на латвийска територия. Целесъобразно е подкрепата за тези дейности в Беларус да продължи чрез 100 % финансово участие на Съюза за някои от съответните разходи.
(13)
Поради специфичната епидемиологична обстановка и поради финансовите, техническите и административните проблеми, възпрепятстващи правилното изпълнение на програмата за ликвидиране на бруцелозата по овцете и козите в Гърция, е целесъобразно да се предвиди по-голям процент на финансиране за някои мерки, както и с цел да се подпомогне изплащането на възнаграждения на частно практикуващи ветеринарни лекари и сезонни работници, за да се гарантира правилното изпълнение на програмата.
(14)
Наличието на африканска чума по свинете в Сардиния представлява заплаха за разпространението на болестта в други райони на Съюза чрез незаконно движение на продукти или животни. За да се намали рискът до минимум, е целесъобразно да се одобри мярка за финансова подкрепа за Италия за засилен контрол в пристанищата и летищата в Сардиния.
(15)
Комисията направи оценка на годишните и многогодишните програми, представени от държавите членки, както от ветеринарна, така и от финансова гледна точка. Програмите са в съответствие със законодателството на Съюза във ветеринарната област, и по-конкретно отговарят на критериите, посочени в Решение 2008/341/ЕО.
(16)
Мерките, по които може да бъде отпусната финансова подкрепа от Съюза, се определят съгласно настоящото решение за изпълнение на Комисията. В случаите, когато бе счетено за целесъобразно, Комисията обаче уведоми писмено държавите членки за ограниченията в допустимостта на някои мерки по отношение на максималния брой осъществени дейности или по отношение на обхванатите от програмите географски райони.
(17)
Предвид значението на годишните и многогодишните програми за постигането на целите на Съюза в областта на здравеопазването на животните и на общественото здраве, както и с оглед на задължителното изпълнение във всички държави членки на програмите във връзка с ТСЕ и инфлуенцата по птиците, е целесъобразно да се определи подходящият размер на финансовото участие на Съюза за възстановяване на разходите, които съответните държави членки трябва да направят във връзка с посочените в настоящото решение мерки, до определена максимална сума за всяка програма.
(18)
В съответствие с член 84 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (6) и член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (7) поемането на разходи от бюджета на ЕС се предхожда от решение за финансиране, в което се предвиждат съществените елементи на предполагащото разход действие, прието от институцията или от органите, на които институцията е делегирала правомощия.
(19)
За целите на опростяването и намаляването на административната тежест във връзка с финансовото управление на програмите от държавите членки и от Комисията е целесъобразно да се прилага система на разходи за единица, за да се определи участието на Съюза в допустимите дейности по вземане и изпитване на проби в рамките на одобрените програми.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение за изпълнение се прилагат следните определения:
а) вземане на проби от домашни животни: събиране на биологичен материал от животни в стопанството, извършвано от компетентния за лабораторни изпитвания орган или от негово име;
б) вземане на проби от стада домашни птици: вземане на проби от околната среда на стадо домашни птици, извършвано от компетентния орган или от негово име в рамките на програма за контрол на някои зоонозни салмонели;
в) изпитване: процедура, извършвана в лаборатория върху проба с цел откриване, диагностициране или оценяване на наличието на болестотворен агент, процес на заболяване или податливост на специфичен болестотворен агент;
г) туберкулинов тест: провеждане на туберкулинов кожен тест съгласно точка 2 от приложение Б към Директива 64/432/ЕИО на Съвета (8) в рамките на програма за ликвидиране на туберкулозата по говедата.
Член 2
Бруцелоза по говедата
1. Програмите за ликвидиране на бруцелозата по говедата, представени от Испания, Хърватия, Италия, Португалия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква а) и точка 4, буква а), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
роз бенгал тестове;
iii)
изследвания чрез pеакция за свързване на комплемента;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
серум аглутинационни тестове (SAT) - до максимум, възлизащ средно на 0,25 EUR за един тест;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA) - до максимум, възлизащ средно на 0,5 EUR за един анализ;
iii)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно изследване;
iv)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
v)
компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 375 EUR за едно животно;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
4 900 000 ЕUR за Испания;
ii)
150 000 ЕUR за Хърватия;
iii)
2 715 000 ЕUR за Италия;
iv)
805 000 ЕUR за Португалия;
v)
1 355 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 3
Туберкулоза по говедата
1. Програмите за ликвидиране на туберкулозата по говедата, представени от Ирландия, Испания, Хърватия, Италия, Португалия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза за посочените в параграф 1 държави членки, с изключение на Ирландия:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 3 и точка 4, буква б), за:
i)
туберкулинови тестове;
ii)
тестове за гама-интерферон;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно изследване;
ii)
компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 375 EUR за едно животно;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
11 780 000 ЕUR за Испания;
ii)
330 000 ЕUR за Хърватия;
iii)
4 570 000 ЕUR за Италия;
iv)
1 035 000 ЕUR за Португалия;
v)
31 000 000 ЕUR за Обединеното кралство.
3. Финансовото участие на Съюза за Ирландия:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква б), за тестове за гама-интерферон;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от Ирландия за компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 375 EUR за едно животно;
в)
не надвишава 7 390 000 EUR.
Член 4
Бруцелоза по овцете и козите
1. Програмите за ликвидиране на бруцелозата по овцете и козите, представени от Гърция, Испания, Хърватия, Италия, Кипър и Португалия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза за посочените в параграф 1 държави членки, с изключение на Гърция:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква б) и точка 4, буква в), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
роз бенгал тестове;
iii)
изследвания чрез pеакция за свързване на комплемента;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно изследване;
ii)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
iii)
компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно животно;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
7 715 000 ЕUR за Испания;
ii)
385 000 ЕUR за Хърватия;
iii)
3 925 000 ЕUR за Италия;
iv)
175 000 ЕUR за Кипър;
v)
1 125 000 ЕUR за Португалия.
3. Финансовото участие на Съюза за Гърция:
а)
възлиза на 75 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква в), за:
i)
роз бенгал тестове;
ii)
изследвания чрез pеакция за свързване на комплемента;
б)
възлиза на 75 % от допустимите разходи, направени за:
i)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 15 EUR за едно изследване;
ii)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,75 EUR за една доза;
iii)
възнаграждения на частно практикуващи ветеринарни лекари, които извършват ваксинации и вземат проби в рамките на програмата;
iv)
заплати на сезонни работници, специално назначени за управлението на данни във връзка с изпълнението на мерките по програмата;
в)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени за компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно животно;
г)
не надвишава 3 290 000 EUR.
Член 5
Син език в ендемични или високорискови зони
1. Програмите за ликвидиране и мониторинг на болестта син език, представени от Белгия, България, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Италия, Латвия, Литва, Малта, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия и Финландия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква в) и точка 4, буква г), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA);
iii)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR);
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
в)
не надвишава следните суми:
i)
11 000 ЕUR за Белгия;
ii)
7 000 ЕUR за България;
iii)
70 000 ЕUR за Германия;
iv)
3 000 ЕUR за Естония;
v)
75 000 EUR за Гърция;
vi)
590 000 ЕUR за Испания;
vii)
170 000 EUR за Франция;
viii)
350 000 ЕUR за Италия;
ix)
15 000 ЕUR за Латвия,
x)
8 000 ЕUR за Литва;
xi)
5 000 ЕUR за Малта;
xii)
5 000 EUR за Австрия,
xiii)
25 000 ЕUR за Полша;
xiv)
125 000 ЕUR за Португалия;
xv)
35 000 ЕUR за Румъния;
xvi)
13 000 ЕUR за Словения;
xvii)
25 000 ЕUR за Словакия;
xviii)
5 000 EUR за Финландия.
Член 6
Зоонозни салмонели
1. Годишните програми за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus и при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представени от България, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Португалия, Румъния, Словения, Словакия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Годишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представена от Полша, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
3. Годишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод от вида Gallus gallus, представена от Чешката република, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
4. Многогодишните програми за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus и при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представени от Чешката република, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
5. Многогодишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus и при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представена от Испания, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
6. Многогодишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus, представена от Полша, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
7. Многогодишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод и птици носачки от вида Gallus gallus, представена от Белгия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2019 г.
8. Финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 2 и точка 4, буква д), за:
i)
вземането на проби от стада домашни птици;
ii)
бактериологични изследвания;
iii)
тестове за определяне на серотипа;
iv)
тестове за проверка на ефективността на дезинфекцията;
v)
изследвания за откриване на антимикробни средства;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграфи 1-7 държава членка за:
i)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,05 EUR за една доза;
ii)
за компенсация на собствениците за стойността на:
-
умъртвените птици за разплод от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 4 EUR за една птица,
-
умъртвените птици носачки от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 2,20 EUR за една птица,
-
умъртвените възрастни пуйки за разплод от вида Meleagris gallopavo до максимум, възлизащ средно на 12 EUR за една птица,
-
унищожените яйца за люпене на възрастни птици за разплод от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 0,20 EUR за едно яйце,
-
унищожените яйца за консумация от птици от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 0,04 EUR за едно яйце,
-
унищожените яйца за люпене на възрастни птици за разплод от вида Meleagris gallopavo до максимум, възлизащ средно на 0,40 EUR за едно яйце;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
1 070 000 ЕUR за Белгия;
ii)
50 000 ЕUR за България;
iii)
175 000 EUR за програмата на Чешката република, посочена в параграф 3;
iv)
710 000 EUR за програмата на Чешката република, посочена в параграф 4;
v)
90 000 ЕUR за Дания;
vi)
1 335 000 ЕUR за Германия;
vii)
20 000 ЕUR за Естония;
viii)
25 000 ЕUR за Ирландия;
ix)
620 000 EUR за Гърция;
x)
760 000 ЕUR за Испания;
xi)
860 000 EUR за Франция;
xii)
160 000 ЕUR за Хърватия;
xiii)
550 000 ЕUR за Италия;
xiv)
95 000 ЕUR за Кипър;
xv)
240 000 ЕUR за Латвия;
xvi)
10 000 ЕUR за Люксембург;
xvii)
1 940 000 ЕUR за Унгария;
xviii)
30 000 ЕUR за Малта;
xix)
2 700 000 ЕUR за Нидерландия;
xx)
1 190 000 EUR за Австрия;
xxi)
20 000 EUR за програмата на Полша, посочена в параграф 2;
xxii)
2 610 000 EUR за програмата на Полша, посочена в параграф 6;
xxiii)
35 000 ЕUR за Португалия;
xxiv)
1 170 000 ЕUR за Румъния;
xxv)
35 000 ЕUR за Словения;
xxvi)
970 000 ЕUR за Словакия;
xxvii)
40 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 7
Класическа чума по свинете
1. Програмите за контрол и мониторинг на класическата чума по свинете, представени от България, Германия, Франция, Хърватия, Латвия, Унгария, Румъния и Словакия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква г) и точка 4, буква е), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA);
iii)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR);
iv)
вирусологични тестове;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
транспорта на дивите свине до съответните органи за лабораторни изпитвания - до максимум, възлизащ средно на 5 EUR за едно животно;
ii)
закупуване на ваксини за перорално приложение - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
в)
не надвишава следните суми:
i)
150 000 ЕUR за България;
ii)
670 000 ЕUR за Германия;
iii)
15 000 EUR за Франция;
iv)
65 000 ЕUR за Хърватия;
v)
295 000 ЕUR за Латвия;
vi)
40 000 ЕUR за Унгария;
vii)
1 435 000 ЕUR за Румъния;
viii)
345 000 ЕUR за Словакия.
3. Независимо от посоченото в параграф 2, букви а) и б), за тази част от програмата на Латвия, която ще бъде изпълнявана в Беларус, финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
се предоставя само за допустимите разходи за закупуване на примамки за перорално ваксиниране - до максимум, възлизащ средно на 1 EUR за една доза;
б)
възлиза на 100 %; и
в)
не надвишава 135 000 EUR.
Член 8
Везикулозна болест по свинете
1. Програмата за ликвидиране на везикулозната болест по свинете, представена от Италия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква д), за вземането на проби от домашни животни;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от Италия за:
i)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA) - до максимум, възлизащ средно на 1 EUR за един анализ;
ii)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR) - до максимум, възлизащ средно на 5 EUR за едно изследване;
iii)
вирусологични тестове - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за един тест;
в)
не надвишава 790 000 EUR за Италия.
Член 9
Инфлуенца по домашните и дивите птици
1. Годишните програми за надзор на инфлуенцата по домашните птици и дивите птици, представени от Белгия, България, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Австрия, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Многогодишните програми за надзор на инфлуенцата по домашните птици и дивите птици, представени от Чешката република и Полша, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
3. Многогодишната програма за надзор на инфлуенцата по домашните птици и дивите птици, представена от Нидерландия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2017 г.
4. Финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква е) и точка 4, буква ж), за:
i)
вземането на проби от домашни птици;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA);
iii)
агар гел имунодифузионни тестове;
iv)
HI тестове за H5/H7;
v)
тестове за изолиране на вируси;
vi)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR);
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграфи 1-3 държава членка за транспорта на дивите птици до съответните органи за лабораторни изпитвания в рамките на пасивния надзор - до максимум, възлизащ средно на 5 EUR за една птица;
в)
не надвишава следните суми:
i)
50 000 ЕUR за Белгия;
ii)
25 000 ЕUR за България;
iii)
20 000 EUR за Чешката република;
iv)
50 000 ЕUR за Дания;
v)
55 000 ЕUR за Германия;
vi)
5 000 ЕUR за Естония;
vii)
70 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
15 000 EUR за Гърция;
ix)
65 000 ЕUR за Испания;
x)
120 000 EUR за Франция;
xi)
75 000 ЕUR за Хърватия;
xii)
905 000 ЕUR за Италия;
xiii)
20 000 ЕUR за Кипър;
xiv)
20 000 ЕUR за Латвия;
xv)
10 000 ЕUR за Литва;
xvi)
10 000 ЕUR за Люксембург;
xvii)
160 000 ЕUR за Унгария;
xviii)
5 000 ЕUR за Малта;
xix)
160 000 ЕUR за Нидерландия;
xx)
25 000 EUR за Австрия;
xxi)
95 000 ЕUR за Полша;
xxii)
25 000 ЕUR за Португалия;
xxiii)
260 000 ЕUR за Румъния;
xxiv)
45 000 ЕUR за Словения;
xxv)
25 000 ЕUR за Словакия;
xxvi)
40 000 EUR за Финландия;
xxvii)
30 000 EUR за Швеция;
xxviii)
135 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 10
Трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
1. Програмите за мониторинг и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ), представени от Белгия, България, Чешката република, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия и Швеция, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Многогодишните програми за мониторинг и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ), представени от Гърция и Люксембург, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2015 г.
3. Многогодишната програма за мониторинг и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ), представена от Обединеното кралство, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2018 г.
4. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 100 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква з), за:
i)
бързи тестове, извършвани на говеда с цел изпълнение на изискванията на член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 999/2001 и точки 2.1 и 3 от част I на глава А от приложение III към същия регламент;
ii)
бързи тестове, извършвани на говеда с цел изпълнение на изискванията на точка 2.2 от част I на глава А от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001 в рамките на програмите на България, Хърватия и Румъния, или в рамките на програмите на други държави членки, посочени в параграфи 1-3, на говеда с произход от държави членки, които не са включени в приложението към Решение 2009/719/ЕО на Комисията (9), или от трети държави;
iii)
бързи тестове на овце и кози:
-
в съответствие с изискванията на член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 999/2001, приложение III, глава А, част II, точка 5 и приложение VII към същия регламент,
-
до броя, необходим за изпълнение на минималните изисквания на приложение III, глава А, част II, точки 2 и 3;
iv)
първоначални тестове за молекулярна идентификация чрез дискриминационен имуноблотинг съгласно точка 3, параграф 2, буква в), подточка i) на глава В от приложение Х към Регламент (ЕО) № 999/2001;
б)
възлиза на 75 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква з), за бързи тестове, извършвани на говеда с цел изпълнение на изискванията на точка 2.2 от част I на глава А от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001, които не попадат в обхвата на буква а), подточка ii);
в)
възлиза на 100 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграфи 1-3 държава членка за:
i)
потвърждаващи изследвания, различни от бързите тестове, посочени в глава В от приложение Х към Регламент (ЕО) № 999/2001 - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно изследване;
ii)
тестове за определяне на генотипа - до максимум, възлизащ средно на 6 EUR за един тест;
г)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка държава членка за компенсация на собствениците на животни:
-
за умъртвени и унищожени говеда - до максимум, възлизащ средно на 500 EUR за едно животно,
-
за умъртвени и унищожени овце и кози - до максимум, възлизащ средно на 70 EUR за едно животно,
-
за овце и кози, заклани принудително в съответствие с точка 2.2.2, букви б) и в) на глава Б от приложение VII към Регламент (ЕО) № 999/2001 - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно животно;
д)
не надвишава следните суми:
i)
260 000 ЕUR за Белгия;
ii)
310 000 ЕUR за България;
iii)
250 000 EUR за Чешката република;
iv)
235 000 ЕUR за Дания;
v)
2 390 000 ЕUR за Германия;
vi)
45 000 ЕUR за Естония;
vii)
660 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
1 355 000 EUR за Гърция;
ix)
1 525 000 ЕUR за Испания;
x)
7 615 000 ЕUR за Франция;
xi)
2 115 000 ЕUR за Италия;
xii)
355 000 ЕUR за Хърватия;
xiii)
1 060 000 ЕUR за Кипър;
xiv)
65 000 ЕUR за Латвия;
xv)
55 000 ЕUR за Литва;
xvi)
30 000 ЕUR за Люксембург;
xvii)
660 000 ЕUR за Унгария;
xviii)
15 000 ЕUR за Малта;
xix)
435 000 ЕUR за Нидерландия;
xx)
345 000 EUR за Австрия;
xxi)
1 220 000 ЕUR за Полша;
xxii)
475 000 ЕUR за Португалия;
xxiii)
1 675 000 ЕUR за Румъния;
xxiv)
115 000 ЕUR за Словения;
xxv)
170 000 ЕUR за Словакия;
xxvi)
100 000 EUR за Финландия;
xxvii)
105 000 EUR за Швеция;
xxviii)
1 475 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 11
Бяс
1. Годишните програми за ликвидиране на болестта бяс, представени от България, Естония, Италия, Литва, Унгария, Полша, Румъния и Словакия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Гърция, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2015 г.
3. Многогодишните програми за ликвидиране на болестта бяс, представени от Латвия и Финландия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
4. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Хърватия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2018 г.
5. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Словения, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2019 г.
6. Финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
възлиза на 75 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква и), за:
i)
флуоресцентни тестове за антитела (FAT);
ii)
серологични изследвания;
б)
възлиза на 75 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
транспорта на дивите животни до съответните органи за лабораторни изпитвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно животно;
ii)
тестове за откриване на биомаркера - до максимум, възлизащ средно на 7,50 EUR за един тест;
iii)
изолиране и характеризиране на вируса на болестта бяс - до максимум, възлизащ средно на 30 EUR за едно проучване;
iv)
титриране на вируса, съдържащ се в извадка от ваксинални примамки - до максимум, възлизащ средно на 75 EUR за една изследвана извадка от ваксинални примамки;
v)
закупуване на примамки за перорално ваксиниране - до максимум, възлизащ средно на 0,60 EUR за една примамка;
vi)
разпространение на примамки за перорално ваксиниране - до максимум, възлизащ средно на 0,35 EUR за една примамка;
в)
не надвишава следните суми:
i)
1 790 000 ЕUR за България;
ii)
3 210 000 EUR за Гърция;
iii)
510 000 ЕUR за Естония;
iv)
165 000 ЕUR за Италия;
v)
1 700 000 ЕUR за Хърватия;
vi)
1 225 000 EUR за Латвия;
vii)
2 600 000 ЕUR за Литва;
viii)
1 970 000 ЕUR за Унгария;
ix)
7 470 000 ЕUR за Полша;
х)
5 500 000 ЕUR за Румъния;
xi)
800 000 ЕUR за Словения;
xii)
285 000 ЕUR за Словакия;
xiii)
250 000 EUR за Финландия.
7. Независимо от посоченото в параграф 6, букви а) и б), за тази част от програмите на Естония, Латвия, Литва, Полша и Финландия, която ще бъде изпълнявана извън териториите на тези държави членки, финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
се предоставя само за допустимите разходи за закупуване и разпространение на примамки за перорално ваксиниране;
б)
възлиза на 100 %; и
в)
не надвишава:
i)
110 000 EUR за тази част от програмата на Естония, която ще бъде изпълнявана в Руската федерация;
ii)
475 000 EUR за тази част от програмата на Латвия, която ще бъде изпълнявана в Беларус;
iii)
1 570 000 EUR за тази част от програмата на Литва, която ще бъде изпълнявана в Беларус;
iv)
1 500 000 EUR за тази част от програмата на Полша, която ще бъде изпълнявана в Украйна;
v)
660 000 EUR за тази част от програмата на Полша, която ще бъде изпълнявана в Беларус;
vi)
95 000 EUR за тази част от програмата на Финландия, която ще бъде изпълнявана в Руската федерация.
8. Максимално допустимите суми за възстановяване на разходите, посочени в параграф 7, не надвишават средно 0,95 EUR на доза за закупуване и разпространение на примамки за перорално ваксиниране.
9. Независимо от разпоредбите на член 13, параграф 2 за програмите, посочени в настоящия член:
а)
по искане на съответната държава членка Комисията може да извърши авансово плащане в размер до 60 % от посочения максимален размер в срок от три месеца след получаване на искането;
б)
посочените в параграф 7 разходи са допустими, ако са изплатени от органите на третата държава, на чиято територия са били осъществени дейностите, и ако на съответната държава членка са представени окончателен доклад и искане за плащане.
Член 12
Африканска чума по свинете
1. За периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г. се одобрява предоставянето на финансово участие за Италия за прилагане на засилени мерки за контрол в пристанищата и летищата на Сардиния за предотвратяване на разпространението на африканска чума по свинете.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от Италия за изпълнение на посочените в параграф 1 мерки;
б)
не надвишава 50 000 EUR.
ГЛАВА II
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
1. Финансовото участие на Съюза, предвидено в членове 2-11, се равнява на посочения в тези членове процент от:
а)
разходите за единица, определени за всяка програма в приложение I;
б)
допустимите разходи, ограничени до посочените в приложение II разходи.
2. Само разходите, направени при изпълнение на годишните или многогодишните програми, посочени в членове 2-12 и платени преди представянето на окончателния доклад от държавите членки, са допустими за съфинансиране чрез финансово участие на Съюза.
Член 14
1. Разходите, представени от държавите членки за получаване на финансово участие на Съюза, се посочват в евро и не включват данък добавена стойност и други данъци.
2. Когато разходите на дадена държава членка са във валута, различна от евро, съответната държава членка ги конвертира в евро, като прилага последния обменен курс, определен от Европейската централна банка преди първия ден на месеца, в който е подадено заявлението от държавата членка.
Член 15
1. Финансовото участие на Съюза в годишните и многогодишните програми, посочени в членове 2-12, се предоставя, при условие че съответните държави членки:
а)
изпълняват дейностите и мерките, описани в одобрените програми;
б)
изпълняват програмите съгласно съответните разпоредби на законодателството на Съюза, включително правилата за разрешения за търговия с ветеринарномедицински продукти и правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
в)
най-късно до 1 януари 2014 г. въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за реалното и пълното изпълнение на програмите от 1 януари 2014 г.;
г)
изпращат на Комисията междинните технически и финансови доклади за програмите в съответствие с член 27, параграф 7, буква а) от Решение 2009/470/ЕО и член 3 от Решение 2008/940/ЕО на Комисията (10);
д)
изпращат на Комисията годишен подробен доклад за програмите в съответствие с член 27, параграф 7, буква б) от Решение 2009/470/ЕО и член 4 от Решение 2008/940/ЕО;
е)
не представят други искания за финансово участие на Съюза за същите мерки и не са представяли по-рано такива искания.
2. В случай че държава членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията може да намали финансовото участие на Съюза, като взема предвид естеството и сериозността на нарушението, както и финансовите загуби за Съюза.
Член 16
Настоящото решение представлява решение за финансиране по смисъла на член 84 от Финансовия регламент.
Член 17
Настоящото решение за финансиране зависи от наличността на бюджетните кредити, предвидени в проектобюджета за 2014 г., след приемането на бюджета за 2014 г. от бюджетния орган, или - ако бюджетът не бъде приет - на бюджетните кредити, предвидени в режима „временна суми от една дванадесета“.
Член 18
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г.
Член 19
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 29 ноември 2013 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 29 novembre 2013
recante approvazione dei programmi annuali e pluriennali di eradicazione, lotta e sorveglianza di talune malattie animali e zoonosi presentati dagli Stati membri per il 2014 e gli anni successivi, nonché del contributo finanziario dell’Unione a detti programmi
[notificata con il numero C(2013) 8417]
(2013/722/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la decisione 2009/470/CE del Consiglio, del 25 maggio 2009, relativa a talune spese nel settore veterinario (1), in particolare l’articolo 27, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1)
La decisione 2009/470/CE stabilisce le modalità della partecipazione finanziaria dell’Unione a programmi di eradicazione, lotta e sorveglianza di malattie animali e zoonosi.
(2)
L’articolo 27, paragrafo 1, della decisione 2009/470/CE dispone inoltre l’introduzione di un’azione finanziaria dell’Unione al fine di rimborsare le spese sostenute dagli Stati membri per finanziare i programmi nazionali di eradicazione, lotta e sorveglianza relativi alle malattie animali e alle zoonosi elencate nell’allegato I di tale decisione.
(3)
La decisione 2008/341/CE della Commissione, del 25 aprile 2008, che fissa i criteri comunitari applicabili ai programmi nazionali di eradicazione, di lotta e di sorveglianza relativi a talune malattie degli animali e zoonosi (2) dispone che, per essere approvati nel quadro dell’azione finanziaria dell’Unione, i programmi presentati dagli Stati membri devono rispettare almeno i criteri fissati nell’allegato di tale decisione.
(4)
Il regolamento (CE) n. 999/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 maggio 2001, recante disposizioni per la prevenzione, il controllo e l’eradicazione di alcune encefalopatie spongiformi trasmissibili (3), dispone l’attuazione, da parte degli Stati membri, di programmi annuali per la sorveglianza delle encefalopatie spongiformi trasmissibili (transmissible spongiform encephalopathies - TSE) nei bovini, negli ovini e nei caprini.
(5)
La direttiva 2005/94/CE del Consiglio, del 20 dicembre 2005, relativa a misure comunitarie di lotta contro l’influenza aviaria (4), prevede altresì che gli Stati membri attuino programmi di sorveglianza del pollame e dei volatili selvatici per contribuire, tra l’altro, in base a una valutazione del rischio regolarmente aggiornata, alla conoscenza del pericolo connesso ai volatili selvatici in rapporto ai virus influenzali aviari nei volatili. Occorre quindi approvare anche tali programmi annuali di sorveglianza e il loro finanziamento.
(6)
Alcuni Stati membri hanno presentato alla Commissione programmi annuali e pluriennali di eradicazione, lotta e sorveglianza delle malattie animali, programmi di controllo miranti alla prevenzione di zoonosi e programmi annuali di eradicazione e sorveglianza di talune TSE, per i quali desiderano ricevere un contributo finanziario dell’Unione.
(7)
Data l’importanza di tali programmi ai fini del conseguimento degli obiettivi dell’Unione in materia di sanità pubblica e di salute degli animali, è opportuno fissare il contributo finanziario dell’Unione alle spese che gli Stati membri interessati sosterranno per le misure indicate nella presente decisione, sino a un importo massimo stabilito per ciascun programma.
(8)
Sebbene la situazione epidemiologica delle TSE nell’Unione sia notevolmente migliorata negli ultimi anni, la sorveglianza rivolta a specifiche sottopopolazioni animali resta di grande rilevanza per offrire informazioni affidabili circa la prevalenza e l’evoluzione delle TSE negli Stati membri e, al tempo stesso, verificare l’efficacia delle misure preventive in essere. È pertanto opportuno fissare il contributo finanziario dell’Unione al 100 % dei costi sostenuti dagli Stati membri per l’espletamento di determinate prove di laboratorio per la sorveglianza delle TSE nell’ambito dei programmi approvati.
(9)
I programmi di eradicazione della rabbia in alcuni Stati membri stanno attualmente per raggiungere l’obiettivo di eradicare questa malattia che rappresenta una grave minaccia per la salute pubblica, mentre in altri Stati membri svolgono un ruolo chiave nella prevenzione della reintroduzione della malattia nel resto dell’Unione. È opportuno mantenere un livello elevato di contributo finanziario da parte dell’Unione, pari al 75 %, al fine di potenziare gli sforzi degli Stati membri volti a eradicare al più presto tale malattia.
(10)
Alcuni Stati membri, che per diversi anni hanno attuato con successo programmi cofinanziati di eradicazione della rabbia, confinano con paesi terzi in cui tale malattia è presente. Per eradicare definitivamente la rabbia occorre attuare programmi di vaccinazione nei territori di tali paesi terzi confinanti con l’Unione. È opportuno fornire pieno sostegno alle attività nelle zone confinanti di tali paesi terzi per mezzo di un contributo finanziario dell’Unione pari al 100 % per le spese di acquisto e la distribuzione di vaccini orali.
(11)
Per consentire a tutti gli Stati membri aventi focolai di rabbia di proseguire senza interruzione le attività di vaccinazione orale previste dai rispettivi programmi, occorre prevedere la possibilità, su richiesta dello Stato membro interessato, di erogare anticipi fino al 60 % dell’importo massimo fissato per ciascun programma e nei limiti delle disponibilità di stanziamento.
(12)
Dal 2012 la peste suina classica è stata riscontrata nella popolazione di cinghiali in Lettonia, in un’area di confine fra la Federazione russa e la Bielorussia. La decisione di esecuzione 2013/427/UE della Commissione (5) ha disposto un contributo finanziario di emergenza dell’Unione per la vaccinazione dei cinghiali contro la peste suina classica nei territori della Bielorussia vicini alle zone infette in Lettonia per il 2013, per controllare la diffusione dell’infezione e prevenire la reinfezione del territorio lettone. È opportuno mantenere il sostegno a tali attività in Bielorussia con un contributo finanziario dell’Unione del 100 % per alcuni dei costi in questione.
(13)
In ragione della specifica situazione epidemiologica e dei problemi finanziari, tecnici e amministrativi incontrati nella corretta attuazione del programma di eradicazione della brucellosi ovina e caprina in Grecia, è opportuno fornire un maggiore livello di finanziamento di alcune misure e sostenere la retribuzione di veterinari privati e di personale stagionale al fine di una corretta attuazione di tale programma.
(14)
La presenza di peste suina africana in Sardegna rappresenta una minaccia di diffusione della malattia in altre zone nell’Unione attraverso i movimenti illegali di prodotti o di animali. Per ridurre al minimo tale rischio è opportuno approvare una misura di sostegno finanziario all’Italia per l’attuazione di un rafforzamento dei controlli nei porti e aeroporti della Sardegna.
(15)
La Commissione ha esaminato sotto il profilo veterinario e finanziario ciascun programma annuale e pluriennale presentato dagli Stati membri. Tali programmi sono conformi alla legislazione veterinaria dell’Unione e in particolare ai criteri di cui alla decisione 2008/341/CE.
(16)
Le misure ammissibili al sostegno finanziario dell’UE sono definite nella presente decisione di esecuzione della Commissione. In casi in cui l’ha ritenuto opportuno, la Commissione ha tuttavia informato per iscritto gli Stati membri sui limiti posti all’ammissibilità di talune misure in termini di numero massimo di attività realizzate o di aree geografiche interessate dai programmi.
(17)
Data l’importanza dei programmi annuali e pluriennali per il conseguimento degli obiettivi dell’Unione in materia di sanità pubblica e di salute degli animali e visto il carattere obbligatorio dell’applicazione in tutti gli Stati membri dei programmi sulle TSE e sull’influenza aviaria, è opportuno fissare il livello del contributo finanziario dell’Unione per il rimborso delle spese che gli Stati membri interessati dovranno sostenere per le misure indicate nella presente decisione, sino a un importo massimo stabilito per ciascun programma.
(18)
Ai sensi dell’articolo 84 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 ottobre 2012, che stabilisce le regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell’Unione e che abroga il regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio (6), e dell’articolo 94 del regolamento delegato (UE) n. 1268/2012 della Commissione, del 29 ottobre 2012, recante le modalità di applicazione del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio che stabilisce le regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell'Unione (7), l’impegno di spesa a carico del bilancio dell’UE deve essere preceduto da una decisione di finanziamento che stabilisca gli elementi essenziali dell’azione comportante la spesa e adottata dall’istituzione o dalle autorità da essa delegate.
(19)
A fini di semplificazione e di riduzione dell’onere amministrativo concernente la gestione finanziaria dei programmi da parte degli Stati membri e della Commissione, è opportuno applicare un sistema di costi unitari per determinare il contributo dell’Unione alle attività ammissibili per il campionamento e le verifiche nell’ambito dei programmi approvati.
(20)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
CAPO I
Articolo 1
Definizioni
Ai fini della presente decisione di esecuzione si applicano le seguenti definizioni:
a) campionamento di animali domestici: la procedura della raccolta di materiale biologico degli animali dell’allevamento, effettuata da o per conto dell’autorità competente a fini di prove e test di laboratorio;
b) campionamento degli allevamenti di pollame: la raccolta di campioni dall’ambiente di un allevamento di pollame effettuata da o per conto dell’autorità competente nell’ambito di un programma di controllo di taluni tipi di salmonella zoonotica;
c) prova: la procedura eseguita su un campione in un laboratorio per individuare, diagnosticare o valutare la presenza o l’assenza di un agente patogeno, un processo di sviluppo della malattia o la suscettibilità a un determinato agente patogeno;
d) tubercolinizzazione: la procedura di esecuzione di un test cutaneo di reazione alla tubercolina quale definito nell’allegato B, punto 2, alla direttiva 64/432/CEE del Consiglio (8), nel quadro di un programma per la tubercolosi bovina.
Articolo 2
Brucellosi bovina
1. I programmi di eradicazione della brucellosi bovina presentati da Spagna, Croazia, Italia, Portogallo e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario di cui all’allegato I, punto 1, lettera a), e punto 4, lettera a), per:
i)
il campionamento di animali domestici;
ii)
le prove del rosa bengala;
iii)
le prove di fissazione del complemento;
b)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
i test SAT, sino a un importo massimo di 0,25 EUR in media per test;
ii)
i test ELISA, sino a un importo massimo di 0,5 EUR in media per test;
iii)
gli esami batteriologici, sino a un importo massimo di 10 EUR in media per esame;
iv)
l’acquisto di vaccini, sino a un importo massimo di 0,50 EUR in media per dose;
v)
l’indennizzo versato ai proprietari degli animali abbattuti nell’ambito di tali programmi, sino a un importo massimo di 375 EUR in media per animale;
c)
e non supera i seguenti importi:
i)
4 900 000 EUR per la Spagna;
ii)
150 000 EUR per la Croazia;
iii)
2 715 000 EUR per l’Italia;
iv)
805 000 EUR per il Portogallo;
v)
1 355 000 EUR per il Regno Unito.
Articolo 3
Tubercolosi bovina
1. I programmi di eradicazione della tubercolosi bovina presentati da Irlanda, Spagna, Croazia, Italia, Portogallo e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell’Unione agli Stati membri di cui al paragrafo 1, fatta eccezione per l’Irlanda:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario di cui all’allegato I, punto 3 e punto 4, lettera b), per:
i)
la tubercolinizzazione;
ii)
i test del gamma interferone;
b)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
gli esami batteriologici, sino a un importo massimo di 10 EUR in media per test;
ii)
l’indennizzo da versare ai proprietari degli animali abbattuti nell’ambito di tali programmi, sino a un importo massimo di 375 EUR in media per animale;
c)
e non supera i seguenti importi:
i)
11 780 000 EUR per la Spagna;
ii)
330 000 EUR per la Croazia;
iii)
4 570 000 EUR per l’Italia;
iv)
1 035 000 EUR per il Portogallo;
v)
31 000 000 EUR per il Regno Unito.
3. Il contributo finanziario dell’Unione all’Irlanda:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario di cui all’allegato I, punto 4, lettera b), per il test del gamma interferone;
b)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute dall’Irlanda per l’indennizzo da versare ai proprietari degli animali macellati nell’ambito di tali programmi sino a un importo massimo di 375 EUR in media per animale;
c)
non supera 7 390 000 EUR.
Articolo 4
Brucellosi degli ovini e dei caprini
1. I programmi di eradicazione della brucellosi degli ovini e dei caprini presentati da Grecia, Spagna, Croazia, Italia, Cipro e Portogallo sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell’Unione agli Stati membri di cui al paragrafo 1, fatta eccezione per la Grecia:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario definito all’allegato I, punto 1, lettera b) e punto 4, lettera c), per:
i)
il campionamento di animali domestici;
ii)
le prove del rosa bengala;
iii)
le prove di fissazione del complemento;
b)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
gli esami batteriologici, sino a un importo massimo di 10 EUR in media per test;
ii)
l’acquisto di vaccini, sino a un importo massimo di 0,50 EUR in media per dose;
iii)
l’indennizzo da versare ai proprietari degli animali abbattuti nell’ambito di tali programmi, sino a un importo massimo di 50 EUR in media per animale;
c)
e non supera i seguenti importi:
i)
7 715 000 EUR per la Spagna;
ii)
385 000 EUR per la Croazia;
iii)
3 925 000 EUR per l’Italia;
iv)
175 000 EUR per Cipro;
v)
1 125 000 EUR per il Portogallo.
3. Il contributo finanziario dell’Unione alla Grecia:
a)
è fissato al 75 % del costo unitario definito all’allegato I, punto 4, lettera c), per:
i)
le prove del rosa bengala;
ii)
le prove di fissazione del complemento;
b)
è fissato al 75 % delle spese sostenute per:
i)
gli esami batteriologici, sino a un importo massimo di 15 EUR in media per test;
ii)
l’acquisto di vaccini, sino a un importo massimo di 0,75 EUR in media per dose;
iii)
la retribuzione di veterinari privati che effettuano operazioni di vaccinazione e attività di campionamento nel quadro del programma;
iv)
gli stipendi del personale stagionale assunto appositamente per la gestione dei dati sull’attuazione delle misure del programma;
c)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute per l’indennizzo da versare ai proprietari di animali macellati nell’ambito di tale programma, sino a un importo massimo di 50 EUR in media per animale; e
d)
non supera 3 290 000 EUR.
Articolo 5
Febbre catarrale degli ovini in zone endemiche o a rischio elevato
1. I programmi di eradicazione e di sorveglianza della febbre catarrale presentati da Belgio, Bulgaria, Germania, Estonia, Grecia, Spagna, Francia, Italia, Lettonia, Lituania, Malta, Austria, Polonia, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia e Finlandia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario cui all’allegato I, punto 1, lettera c), e punto 4, lettera d), per:
i)
il campionamento di animali domestici;
ii)
i test ELISA;
iii)
i saggi PCR;
b)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per l’acquisto di vaccini, sino a un importo massimo di 0,50 EUR in media per dose;
c)
non supera i seguenti importi:
i)
11 000 EUR per il Belgio;
ii)
7 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
70 000 EUR per la Germania;
iv)
3 000 EUR per l’Estonia;
v)
75 000 EUR per la Grecia;
vi)
590 000 EUR per la Spagna;
vii)
170 000 EUR per la Francia;
viii)
350 000 EUR per l’Italia;
ix)
15 000 EUR per la Lettonia;
x)
8 000 EUR per la Lituania;
xi)
5 000 EUR per Malta;
xii)
5 000 EUR per l’Austria;
xiii)
25 000 EUR per la Polonia;
xiv)
125 000 EUR per il Portogallo;
xv)
35 000 EUR per la Romania;
xvi)
13 000 EUR per la Slovenia;
xvii)
25 000 EUR per la Slovacchia;
xviii)
5 000 EUR per la Finlandia.
Articolo 6
Salmonella zoonotica
1. I programmi annuali di lotta a taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi da riproduzione, ovaioli e da carne di Gallus gallus e in gruppi di tacchini (Meleagris gallopavo) presentati da Bulgaria, Danimarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Francia, Croazia, Italia, Cipro, Lettonia, Lussemburgo, Ungheria, Malta, Paesi Bassi, Austria, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il programma annuale di lotta a taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi di tacchini (Meleagris gallopavo) presentati dalla Polonia è approvato per il periodo compreso tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2014.
3. Il programma annuale di lotta a taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi da riproduzione di Gallus gallus presentati dalla Repubblica ceca è approvato per il periodo compreso tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2014.
4. I programmi pluriennali di lotta a taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi ovaioli e da carne di Gallus gallus e in gruppi di tacchini (Meleagris gallopavo) presentati dalla Repubblica ceca sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2016.
5. Il programma pluriennale di lotta a taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi da riproduzione, ovaioli e da carne di Gallus gallus e in gruppi di tacchini (Meleagris gallopavo) presentato dalla Spagna è approvato per il periodo compreso tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2016.
6. Il programma pluriennale di lotta a taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi da riproduzione, ovaioli e da carne di Gallus gallus presentato dalla Polonia è approvato per il periodo compreso tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2016.
7. Il programma pluriennale di lotta a taluni tipi di salmonella zoonotica in gruppi da riproduzione e ovaioli di Gallus gallus presentato dal Belgio è approvato per il periodo compreso tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2019.
8. Il contributo finanziario dell’Unione per l’anno 2014:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario di cui all’allegato I, punti 2 e 4, lettera e), per:
i)
il campionamento degli allevamenti di pollame;
ii)
gli esami batteriologici;
iii)
gli esami di sierotipizzazione;
iv)
i test per verificare l’efficacia delle operazioni di disinfezione;
v)
i test per l’individuazione di agenti antimicrobici;
b)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro di cui ai paragrafi da 1 a 7 per:
i)
l’acquisto del vaccino, sino a un importo massimo di 0,05 EUR in media per dose;
ii)
l’indennizzo da versare ai proprietari per:
-
l’abbattimento di volatili da riproduzione di Gallus gallus, sino a un importo massimo di 4 EUR in media per volatile;
-
l’abbattimento di volatili ovaioli di Gallus gallus, sino a un importo massimo di 2,20 EUR in media per volatile;
-
l’abbattimento di volatili da riproduzione di tacchino Meleagris gallopavo sino a un massimo di 12 EUR in media per volatile;
-
la distruzione di uova da cova di esemplari da riproduzione di Gallus gallus, sino a un importo massimo di 0,20 EUR in media per uovo;
-
la distruzione di uova da tavola di Gallus gallus, sino a un importo massimo di 0,04 EUR in media per uovo;
-
la distruzione di uova da cova di esemplari da riproduzione di Meleagris gallopavo, sino a un importo massimo di 0,40 EUR in media per uovo;
c)
e non supera i seguenti importi:
i)
1 070 000 EUR per il Belgio;
ii)
50 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
175 000 EUR per il programma della Repubblica ceca di cui al paragrafo 3;
iv)
710 000 EUR per il programma della Repubblica ceca di cui al paragrafo 4;
v)
90 000 EUR per la Danimarca;
vi)
1 335 000 EUR per la Germania;
vii)
20 000 EUR per l’Estonia;
viii)
25 000 EUR per l’Irlanda;
ix)
620 000 EUR per la Grecia;
x)
760 000 EUR per la Spagna;
xi)
860 000 EUR per la Francia;
xii)
160 000 EUR per la Croazia;
xiii)
550 000 EUR per l’Italia;
xiv)
95 000 EUR per Cipro;
xv)
240 000 EUR per la Lettonia;
xvi)
10 000 EUR per il Lussemburgo;
xvii)
1 940 000 EUR per l’Ungheria;
xviii)
30 000 EUR per Malta;
xix)
2 700 000 EUR per i Paesi Bassi;
xx)
1 190 000 EUR per l’Austria;
xxi)
20 000 di euro per il programma della Polonia di cui al paragrafo 2;
xxii)
2 610 000 di euro per il programma della Polonia di cui al paragrafo 6;
xxiii)
35 000 EUR per il Portogallo;
xxiv)
1 170 000 EUR per la Romania;
xxv)
35 000 EUR per la Slovenia;
xxvi)
970 000 EUR per la Slovacchia;
xxvii)
40 000 EUR per il Regno Unito.
Articolo 7
Peste suina classica
1. I programmi di lotta e di sorveglianza della peste suina classica presentati da Bulgaria, Germania, Francia, Croazia, Lettonia, Ungheria, Romania Slovacchia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario cui all’allegato I, punto 1, lettera d), e punto 4, lettera f), per:
i)
il campionamento di animali domestici;
ii)
i test ELISA;
iii)
i saggi PCR;
iv)
i test virologici;
b)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
la consegna dei cinghiali alle autorità per le prove di laboratorio, sino a un importo massimo di 5 EUR in media per animale;
ii)
l’acquisto di vaccini orali, sino a un massimo di 0,50 EUR in media per dose;
c)
non supera i seguenti importi:
i)
150 000 EUR per la Bulgaria;
ii)
670 000 EUR per la Germania;
iii)
15 000 EUR per la Francia;
iv)
65 000 EUR per la Croazia;
v)
295 000 EUR per la Lettonia;
vi)
40 000 EUR per l’Ungheria;
vii)
1 435 000 EUR per la Romania;
viii)
345 000 EUR per la Slovacchia.
3. Fatto salvo il paragrafo 2, lettere a) e b), per la parte del programma lettone che sarà attuato in Bielorussia il contributo finanziario dell’Unione per l’anno 2014:
a)
è concesso solo per i costi ammissibili relativi all’acquisto di esche vaccinali orali sino ad un importo massimo di 1 EUR in media per dose;
b)
è fissato al 100 %; e
c)
non supera 135 000 EUR.
Articolo 8
Malattia vescicolare dei suini
1. Il programma di eradicazione della malattia vescicolare suina presentato dall’Italia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario di cui all’allegato I, punto 1, lettera e), per il campionamento di animali domestici;
b)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute dall’Italia per:
i)
i test ELISA sino a un importo massimo di 1 EUR n media per test;
ii)
i saggi PCR sino a un importo massimo di 5 EUR in media per test;
iii)
i test virologici sino a un importo massimo di 10 EUR in media per test;
c)
non supera i 790 000 EUR per l’Italia.
Articolo 9
Influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici
1. I programmi annuali di sorveglianza dell’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici presentati da Belgio, Bulgaria, Danimarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Spagna, Francia, Croazia, Italia, Cipro, Lettonia, Lituania, Lussemburgo, Ungheria, Malta, Austria, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia, Finlandia, Svezia e Regno Unito sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. I programmi pluriennali di sorveglianza dell’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici presentati dalla Repubblica ceca e dalla Polonia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2016.
3. Il programma pluriennale di sorveglianza dell’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici presentato dai Paesi Bassi è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2017.
4. Il contributo finanziario dell’Unione per l’anno 2014:
a)
è fissato al 50 % del costo unitario cui all’allegato I, punto 1, lettera f), e punto 4, lettera g), per:
i)
il campionamento di volatili domestici;
ii)
i test ELISA;
iii)
i test di immunodiffusione in gel di agar;
iv)
i test HI per H5/H7;
v)
le prove di isolamento del virus;
vi)
i saggi PCR;
b)
è fissato al 50 % dei costi ammissibili di ciascuno Stato membro di cui ai paragrafi da 1 a 3 per la consegna dei volatili selvatici alle autorità per le prove di laboratorio nel quadro della sorveglianza passiva, sino a un importo massimo di 5 EUR in media per volatile;
c)
non supera i seguenti importi:
i)
50 000 EUR per il Belgio;
ii)
25 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
20 000 EUR per la Repubblica ceca;
iv)
50 000 EUR per la Danimarca;
v)
55 000 EUR per la Germania;
vi)
5 000 EUR per l’Estonia;
vii)
70 000 EUR per l’Irlanda;
viii)
15 000 EUR per la Grecia;
ix)
65 000 EUR per la Spagna;
x)
120 000 EUR per la Francia;
xi)
75 000 EUR per la Croazia;
xii)
905 000 EUR per l’Italia;
xiii)
20 000 EUR per Cipro;
xiv)
20 000 EUR per la Lettonia;
xv)
10 000 EUR per la Lituania;
xvi)
10 000 EUR per il Lussemburgo;
xvii)
160 000 EUR per l’Ungheria;
xviii)
5 000 EUR per Malta;
xix)
160 000 EUR per i Paesi Bassi;
xx)
25 000 EUR per l’Austria;
xxi)
95 000 EUR per la Polonia;
xxii)
25 000 EUR per il Portogallo;
xxiii)
260 000 EUR per la Romania;
xxiv)
45 000 EUR per la Slovenia;
xxv)
25 000 EUR per la Slovacchia;
xxvi)
40 000 EUR per la Finlandia;
xxvii)
30 000 EUR per la Svezia;
xxviii)
135 000 EUR per il Regno Unito.
Articolo 10
Encefalopatie spongiformi trasmissibili
1. I programmi di sorveglianza e di eradicazione di alcune encefalopatie spongiformi trasmissibili presentati da Belgio, Bulgaria, Repubblica ceca, Danimarca, Germania, Estonia, Irlanda, Spagna, Francia, Croazia, Italia, Cipro, Lettonia, Lituania, Ungheria, Malta, Paesi Bassi, Austria, Polonia, Portogallo, Romania, Slovenia, Slovacchia, Finlandia e Svezia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. I programmi pluriennali di sorveglianza e di eradicazione di alcune encefalopatie spongiformi trasmissibili presentati dalla Grecia e dal Lussemburgo sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2015.
3. Il programma pluriennale di sorveglianza e di eradicazione di alcune encefalopatie spongiformi trasmissibili presentato dal Regno Unito è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2018.
4. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è fissato al 100 % del costo unitario di cui all’allegato I, punto 4, lettera h), per:
i)
i test rapidi su bovini effettuati conformemente alle prescrizioni di cui all’articolo 12, paragrafo 2, e all’allegato III, capitolo A, parte I, punti 2.1 e 3 del regolamento (CE) n. 999/2001;
ii)
i test rapidi su bovini effettuati conformemente alle prescrizioni di cui all’allegato III, capitolo A, parte I, punto 2.2 del regolamento (CE) n. 999/2001, nell’ambito dei programmi di Bulgaria, Croazia e Romania o nell’ambito dei programmi di altri Stati membri di cui ai paragrafi da 1 a 3 in bovini provenienti da Stati membri non inclusi nell’allegato della decisione 2009/719/CE della Commissione (9) o da paesi terzi;
iii)
i test rapidi su ovini e caprini:
-
conformemente alle prescrizioni di cui all’articolo 12, paragrafo 2, all’allegato III, capitolo A, parte II, punto 5, e all’allegato VII del regolamento (CE) n. 999/2001,
-
fino al numero intero necessario a soddisfare le prescrizioni minime di cui all’allegato III, capitolo A, parte II, punti 2 e 3,
iv)
i test molecolari iniziali a rilevazione mirata da eseguire conformemente all’allegato X, capitolo C, punto 3.2, lettera c), punto i) del regolamento (CE) n. 999/2001;
b)
è fissato al 75 % del costo unitario di cui all’allegato I, punto 4, lettera h), per i test rapidi sui bovini effettuati conformemente alle prescrizioni di cui all’allegato III, capitolo A, parte I, punto 2.2 del regolamento (CE) n. 999/2001, che non rientrano nella lettera (a), punto ii);
c)
è fissato al 100 % delle spese ammissibili sostenute da ciascuno Stato membro di cui ai paragrafi da 1 a 3 per:
i)
gli esami di verifica, diversi dai test rapidi, di cui all’allegato X, capitolo C, del regolamento (CE) n. 999/2001, sino a un importo massimo di 50 EUR in media per test;
ii)
gli esami di genotipizzazione, sino a un importo massimo di 6 EUR in media per test;
d)
è fissato al 50 % delle spese sostenute da ciascuno Stato membro per l’indennizzo da versare ai proprietari degli animali in caso di:
-
abbattimento e distruzione di bovini sino a un importo massimo di 500 EUR in media per animale;
-
abbattimento e distruzione di ovini e caprini sino a un importo massimo di 70 EUR in media per animale;
-
macellazione obbligatoria di ovini e caprini a norma dell’allegato VII, capitolo B, punto 2.2.2, lettere b) e c), del regolamento (CE) n. 999/2001, sino a un importo massimo di 50 EUR in media per animale, e
e)
non supera i seguenti importi:
i)
260 000 EUR per il Belgio;
ii)
310 000 EUR per la Bulgaria;
iii)
250 000 EUR per la Repubblica ceca;
iv)
235 000 EUR per la Danimarca;
v)
2 390 000 EUR per la Germania;
vi)
45 000 EUR per l’Estonia;
vii)
660 000 EUR per l’Irlanda;
viii)
1 355 000 EUR per la Grecia;
ix)
1 525 000 EUR per la Spagna;
x)
7 615 000 EUR per la Francia;
xi)
2 115 000 EUR per l’Italia;
xii)
355 000 EUR per la Croazia;
xiii)
1 060 000 EUR per Cipro;
xiv)
65 000 EUR per la Lettonia;
xv)
55 000 EUR per la Lituania;
xvi)
30 000 EUR per il Lussemburgo;
xvii)
660 000 EUR per l’Ungheria;
xviii)
15 000 EUR per Malta;
xix)
435 000 EUR per i Paesi Bassi;
xx)
345 000 EUR per l’Austria;
xxi)
1 220 000 EUR per la Polonia;
xxii)
475 000 EUR per il Portogallo;
xxiii)
1 675 000 EUR per la Romania;
xxiv)
115 000 EUR per la Slovenia;
xxv)
170 000 EUR per la Slovacchia;
xxvi)
100 000 EUR per la Finlandia;
xxvii)
105 000 EUR per la Svezia;
xxviii)
1 475 000 EUR per il Regno Unito.
Articolo 11
Rabbia
1. I programmi annuali di eradicazione della rabbia presentati da Bulgaria, Estonia, Italia, Lituania, Ungheria, Polonia, Romania e Slovacchia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il programma pluriennale di eradicazione della rabbia presentato dalla Grecia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2015.
3. I programmi pluriennali di eradicazione della rabbia presentati da Lettonia e Finlandia sono approvati per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2016.
4. Il programma pluriennale di eradicazione della rabbia presentato dalla Croazia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2018.
5. Il programma pluriennale di eradicazione della rabbia presentato dalla Slovenia è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2019.
6. Il contributo finanziario dell’Unione per l’anno 2014:
a)
è fissato al 75 % del costo unitario definito all’allegato I, punto 4, lettera i), per:
i)
le prove di fluorescenza degli anticorpi (FAT);
ii)
gli esami sierologici;
b)
è fissato al 75 % delle spese ammissibili sostenute da ciascuno Stato membro di cui al paragrafo 1 per:
i)
la consegna di animali selvatici alle autorità per le prove di laboratorio, sino a un importo massimo di 10 EUR in media per animale;
ii)
i test di ricerca di biomarcatori, sino a un importo massimo di 7,50 EUR in media per test;
iii)
l’isolamento e la caratterizzazione del virus della rabbia, sino a un importo massimo di 30 EUR in media per indagine;
iv)
la titolazione del virus contenuto in campione di esche vaccinali, sino a un importo massimo di 75 EUR in media per partita di esche vaccinali esaminate;
v)
l’acquisto di esche vaccinali, sino a un importo massimo di 0,60 EUR in media per esca;
vi)
la distribuzione di esche vaccinali orali, sino a un massimo di 0,35 EUR in media per dose;
c)
non supera i seguenti importi:
i)
1 790 000 EUR per la Bulgaria;
ii)
3 210 000 EUR per la Grecia;
iii)
510 000 EUR per l’Estonia;
iv)
165 000 EUR per l’Italia;
v)
1 700 000 EUR per la Croazia;
vi)
1 225 000 EUR per la Lettonia;
vii)
2 600 000 EUR per la Lituania;
viii)
1 970 000 EUR per l’Ungheria;
ix)
7 470 000 EUR per la Polonia;
x)
5 500 000 EUR per la Romania;
xi)
800 000 EUR per la Slovenia;
xii)
285 000 EUR per la Slovacchia;
xiii)
250 000 EUR per la Finlandia.
7. Fatto salvo il paragrafo 6, lettere a) e b), per le parti dei programmi estoni, lettoni, lituani, polacchi e finlandesi che saranno attuate al di fuori dei territori di tali Stati membri, il contributo finanziario dell’Unione per l’anno 2014:
a)
è concesso esclusivamente per i costi ammissibili per l’acquisto e la distribuzione di esche vaccinali orali;
b)
è fissato al 100 %; e
c)
non supera:
i)
110 000 EUR per la parte del programma estone attuata nella Federazione russa;
ii)
475 000 EUR per la parte del programma lettone attuata in Bielorussia;
iii)
1 570 000 EUR per la parte del programma lituano attuata in Bielorussia;
iv)
1 500 000 EUR per la parte del programma polacco attuata in Ucraina;
v)
660 000 EUR per la parte del programma polacco attuata in Bielorussia;
vi)
95 000 di euro per la parte del programma finlandese attuata nella Federazione russa.
8. L’importo massimo rimborsabile per le spese di cui al paragrafo 7 non deve superare in media, per l’acquisto e la distribuzione di esche vaccinali orali, 0,95 EUR per dose.
9. Fatte salve le disposizioni di cui all’articolo 13, paragrafo 2, per i programmi di cui al presente articolo:
a)
la Commissione, su richiesta dello Stato membro interessato, può versare un anticipo, non superiore al 60 % dell’importo massimo stabilito, entro 3 mesi dalla data di ricevimento della domanda;
b)
le spese ammissibili di cui al paragrafo 7 sono ammissibili se versate dalle autorità del paese terzo nel cui territorio le attività sono state attuate e sono state presentate allo Stato membro interessato una relazione finale e una domanda di pagamento.
Articolo 12
Peste suina africana
1. Un contributo finanziario all’Italia per l’attuazione di misure di controllo rafforzate nei porti e negli aeroporti della Sardegna per prevenire la diffusione della peste suina africana è approvato per il periodo dal 1o gennaio 2014 al 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell’Unione:
a)
è fissato al 50 % delle spese ammissibili sostenute dall’Italia per l’attuazione delle misure di cui al paragrafo 1;
b)
non supera 50 000 EUR.
CAPO II
DISPOSIZIONI GENERALI E FINALI
Articolo 13
1. Il contributo finanziario dell’Unione di cui agli articoli da 2 a 11 è la proporzione specificata in tali articoli:
a)
dei costi unitari stabiliti per ciascun programma nell’allegato I;
b)
dei costi ammissibili, limitati ai costi di cui all’allegato II.
2. Sono ammissibili al cofinanziamento attraverso un contributo finanziario dell’UE unicamente le spese sostenute per l’esecuzione dei programmi annuali o pluriennali di cui agli articoli da 2 a 12, versate prima della presentazione della relazione finale da parte degli Stati membri.
Articolo 14
1. Le spese presentate dagli Stati membri ai fini di un contributo finanziario dell’Unione sono espresse in euro al netto dell’imposta sul valore aggiunto e di qualsiasi altro tributo.
2. Se le spese di uno Stato membro sono state pagate in una valuta diversa dall’euro, tale Stato membro le converte in euro applicando l’ultimo tasso di cambio fissato dalla Banca centrale europea anteriormente al primo giorno del mese in cui lo Stato membro interessato ha presentato la domanda.
Articolo 15
1. Il contributo finanziario dell’Unione per i programmi annuali e pluriennali di cui agli articoli da 2 a 12 è concesso a condizione che gli Stati membri:
a)
attuino le attività e le misure descritte nei programmi approvati;
b)
attuino i programmi in conformità alle disposizioni pertinenti della legislazione UE, tra cui le norme sull’immissione in commercio di medicinali veterinari e le norme sulla concorrenza e sull’aggiudicazione degli appalti pubblici;
c)
mettano in vigore entro il 1o gennaio 2014 le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per dare piena ed efficace attuazione ai programmi a partire dal 1o gennaio 2014;
d)
inviino alla Commissione le relazioni tecniche e finanziarie intermedie relative ai programmi in conformità dell’articolo 27, paragrafo 7, lettera a), della decisione 2009/470/CE e dell’articolo 3 della decisione 2008/940/CE della Commissione (10);
e)
trasmettano annualmente una relazione dettagliata alla Commissione sui programmi in conformità dell’articolo 27, paragrafo 7, lettera b), della decisione 2009/470/CE e dell’articolo 4 della decisione 2008/940/CE;
f)
non presentino all’UE altre richieste di contributo per le misure in questione, né lo abbiano fatto in precedenza.
2. Se lo Stato membro non rispetta le norme di cui al paragrafo 1, la Commissione può ridurre il contributo finanziario UE a seconda della natura e della gravità dell’infrazione, nonché della perdita finanziaria subita dall’Unione.
Articolo 16
La presente decisione costituisce una decisione di finanziamento ai sensi dell’articolo 84 del regolamento finanziario.
Articolo 17
La presente decisione di finanziamento è subordinata alla disponibilità degli stanziamenti previsti nel progetto di bilancio 2014 in seguito all’adozione del bilancio 2014 da parte dell’autorità di bilancio o, se il bilancio non è adottato, in base alle disposizioni del regime dei dodicesimi provvisori.
Articolo 18
La presente decisione si applica a decorrere dal 1o gennaio 2014.
Articolo 19
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 29 novembre 2013