РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2013 година
за предоставяне на дерогацията, поискана от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия по отношение на Англия, Шотландия и Уелс по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2013) 9167)
(само текстът на английски език е автентичен)
(2013/781/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално точка 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва годишно на хектар, е различно от определеното в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество следва да бъде определено така, че да не нарушава постигането на целите, определени в член 1 от тази директива, и следва да бъде обосновано с обективни критерии, като дълги периоди на развитие и култури с високо поглъщане на азот.
(2)
На 29 май 2009 г. Комисията прие Решение 2009/431/ЕО за предоставяне на поисканата от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия дерогация по отношение на Англия, Шотландия и Уелс по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (2), която позволява прилагането на оборски тор до максимална стойност от 250 kg азот на хектар на година при определени условия в рамките на програмите за действие в Англия (Регламент 2008 г. № 2349), Шотландия (Регламент 2008 г. № 298, както е изменен) и Уелс (Регламент 2008 г. № 3143) и която изтича на 31 декември 2012 г.
(3)
Дерогацията, предоставена с Решение 2009/431/ЕО, засягаше 433 стопанства през 2010 г. (425 в Англия, 6 в Шотландия и 2 в Уелс), 404 стопанства през 2011 г. (396 в Англия, 7 в Шотландия и 1 в Уелс) и 390 стопанства през 2012 г. (385 в Англия, 4 в Шотландия и 1 в Уелс). Дерогацията, предоставена с Решение 2009/431/ЕО, в периода 2009-2012 г. засягаше около 110 000 животински единици (съответстващи на 0,9 % от общия брой), 45 000 хектара пасища (съответстващи на 0,4 % от общата площ на пасищата) и 5 000 хектара обработваема земя (съответстващи на 0,1 % от общата площ на обработваемата земя) във Великобритания.
(4)
На 20 декември 2012 г. Обединеното кралство внесе в Комисията искане за подновяване на дерогацията по точка 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО, при същите условия като тези, определени в Решение 2009/431/ЕО.
(5)
Обединеното кралство създаде програми за действие за периода 2013-2016 г. в съответствие с член 5 от Директива 91/676/ЕИО, посредством следните регламенти: Nitrate Pollution Prevention Regulations 2008 (SI 2008/2349) и регламенти за изменение SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 и SI 2013/2619 в Англия; Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008 (Scottish SI 2008/298) и регламент за изменение Scottish SI 2013/123 в Шотландия и Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013 (SI 2013/2506 (W. 245) в Уелс.
(6)
Определените уязвими зони, за които се прилагат програмите за действие в съответствие с Регламент SI 2013/2619 за Англия, Scottish SI 2002 № 276 и Scottish SI 2002 № 546 за Шотландия и Регламент SI 2013/2506 (W. 245) за Уелс, обхващат 58 % от общата площ на Англия, 14 % от общата площ на Шотландия и 2,3 % от общата площ на Уелс.
(7)
Подадените данни относно качеството на водите показват, че за подземните води в Англия 85 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а 60 % са с концентрация на нитрати под 25 mg/l. За Уелс 95 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитратите по-ниска от 50 mg/l, а 87 % са с концентрация под 25 mg/l. За Шотландия 87 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитратите по-ниска от 50 mg/l, а 62 % са с концентрация под 25 mg/l. За повърхностните води в Англия в 59 % от мониторинговите пунктове е отчетена средна концентрация на нитратите под 25 mg/l, а 8 % са с концентрация на нитратите над 50 mg/l. За Шотландия и Уелс в над 95 % от мониторинговите пунктове са със средна концентрация на нитратите под 25 mg/l. В Шотландия няма мониторингови пунктове със средна концентрация на нитратите над 50 mg/l, а в Уелс 1 % от мониторинговите пунктове са с концентрация на нитратите над 50 mg/l.
(8)
След като разгледа искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и в светлината на опита, придобит от дерогацията, предвидена в Решение 2009/431/ЕО, Комисията счита, че количеството оборски тор, предложено от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия - 250 kg азот на хектар на година, няма да попречи на осъществяването на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че са изпълнени определени строги условия.
(9)
Подкрепящите документи, представени от Обединеното кралство, показват, че предложеното количество от 250 kg азот на хектар на година оборски тор от пасящ добитък в пасищните стопанства е оправдано въз основа на обективни критерии като високо нетно количество на валежите, дълги периоди на развитие и високи добиви на трева със високо поглъщане на азот.
(10)
Срокът на действие на Решение 2009/431/ЕО изтича на 31 декември 2012 г. За да се осигури възможност засегнатите фермери да продължат да се ползват от дерогацията, е целесъобразно срокът на действие на Решение 2009/431/ЕО да се удължи.
(11)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Обединеното кралство по отношение на Англия, Шотландия и Уелс с писмо от 20 декември 2012 г. с цел да се разреши прилагането на по-високо количество оборски тор от предвиденото в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, определени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„пасищни стопанства“ означава стопанства, в които 80 % или повече от земеделската земя, налична за прилагането на оборски тор, е заета с трева;
б)
„пасящ добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, сърни, кози и коне;
в)
„трева“ означава постоянно или временно пасище (под временно се разбира по-малко от четири години);
г)
„парцел“ означава отделен участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа към пасищните стопанства и подлежи на условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Ежегодно кандидатстване и поемане на ангажимент
1. Всяка година фермерите, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Прилагане на оборски тор и други торове
1. Количеството оборски тор от пасящ добитък, което се прилага всяка година в пасищните стопанства, включително и от самите животни, не трябва да надхвърля количеството оборски тор, съдържащо 250 kg азот на хектар, при условията, определени в параграфи 2-7.
2. Общото влагане на азот не трябва да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на разглежданата култура, трябва да отчита постъплението от почвата и не трябва да надхвърля максималната норма за прилагане, приложима за стопанството, която е установена в програмата за действие за нитратите.
3. За всяко стопанство трябва да се води план за наторяването, в който се описва редуването на културите на земеделската земя и планираното прилагане на оборски тор и други торове. Той трябва да бъде на разположение в стопанството всяка календарна година преди 1 март. Планът за наторяването съдържа най-малко следното:
а)
планът за редуването на културите, който трябва да посочва площта на парцелите с трева и на парцелите с други култури, включително скица, показваща местоположението на отделните парцели;
б)
броят на животните, описание на системата за подслон на животните и системата за съхранение, включително обема на наличните съоръжения за съхранение на оборски тор;
в)
изчисление на произведените в стопанството азот и фосфор от оборски тор;
г)
количеството, видът и характеристиките на оборския тор, доставен извън стопанството или на стопанството;
д)
предвидимите потребности от азот и фосфор на културите във всеки парцел;
е)
резултати от анализа на почвата за състоянието ѝ по отношение на азот и фосфор;
ж)
видът на тора, които ще се използва;
з)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от оборски тор за всеки парцел;
и)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от изкуствени и други торове за всеки парцел.
Плановете се преработват най-късно до седем дни след настъпването на каквито и да било промени в селскостопанските практики, за да се осигури съответствие между тях и действителните селскостопански практики.
4. Всеки фермер води отчет за наторяването, включително информация, свързана с управлението на вложените количества азот и фосфор. Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
5. За всяко пасищно стопанство, ползващо се от дерогация, фермерът приема, че заявлението, посочено в член 4, параграф 1, планът за наторяването и отчетите за наторяването могат да бъдат обект на проверка.
6. Всеки фермер, на който е предоставена дерогация, периодично извършва анализ на азота и фосфора в почвата за правилно наторяване.
Вземането на проби и анализът трябва да се извършват най-малко веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от стопанството, като се отчитат редуването на културите и почвените характеристики.
Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
Резултатите от анализа на азота и фосфора в почвата са на разположение в стопанството, ползващо се от дерогация.
7. Оборски тор не се разпръсква през есента преди култивирането на трева.
Член 6
Управление на земята
1. 80 % или повече от площта на стопанствата, налична за прилагането на оборски тор, се култивират с трева.
2. Фермерите, ползващи се от индивидуална дерогация, изпълняват следните мерки:
а)
временните тревни пасища върху песъчливи почви се орат напролет;
б)
на разораните тревни площи, независимо от вида на почвата, веднага следва култура с висока потребност от азот;
в)
редуването на култури не включва зеленчукови и други растения, които фиксират атмосферния азот.
3. Параграф 2, буква в) обаче не се отнася за детелината в тревни площи, в които тя заема под 50 %, нито за други зеленчукови растения, засети заедно с тревата.
Член 7
Мониторинг
1. Компетентният орган гарантира, че за всяка област се изготвят и актуализират ежегодно карти с процента на пасищните стопанства, процента на животните и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуална дерогация, както и карти на местното земеползване.
2. На почвата, повърхностните води и подземните води се извършва мониторинг, за да се осигурят данни за концентрацията на азот и фосфор във водата в почвата, за минералния азот в почвения профил и концентрацията на нитрати в подземните и повърхностните води, както с дерогация, така и без дерогация. Мониторингът се извършва на ниво земеделски участък и в селскостопанските водосбори, обект на мониторинг. Мониторинговите пунктове обхващат главните видове почви, практики за наторяване и култури.
3. Засилен мониторинг на водите се извършва в селскостопанските водосбори, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти.
4. В стопанствата, ползващи се от индивидуални дерогации, се извършват проучвания за местното земеползване, редуването на културите и селскостопанските практики. Събраната информация и данните от анализа на хранителните вещества, посочени в член 5, параграф 6, и от мониторинга, посочен в параграф 2 от настоящия член, се използват за изчисляване по съответния модел на количеството на изпуснатите нитрати и фосфор от стопанствата, ползващи се от дерогация.
Член 8
Проверки
1. Компетентните органи гарантират, че всички заявления за дерогация преминават през административна проверка. Когато от проверката стане ясно, че условията по членове 5 и 6 не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. Въвежда се програма за инспекции на място, които се основават на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общи проверки на случаен принцип на прилагането на законодателството, което изпълнява Директива 91/676/ЕИО. Инспекциите на място обхващат най-малко 5 % от стопанствата, ползващи се от индивидуална дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5 и 6 от настоящото решение. Когато проверката покаже несъответствие, фермерът се уведомява за това. В такъв случай искането за дерогация за следващата година се счита за отхвърлено.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 9
Докладване
Компетентните органи представят всяка година най-късно до месец юни доклад, съдържащ следната информация:
а)
карти с процента на стопанствата, процента на добитъка и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуални дерогации за всяка област, както и картите на местното земеползване, посочени в член 7, параграф 1;
б)
резултатите от мониторинга на подземните и повърхностните води по отношение на концентрацията на нитрати, включително информация за тенденциите в качеството на водите както с дерогация, така и без дерогация, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите съгласно член 7, параграф 2 от настоящото решение;
в)
резултатите от мониторинга на почвите по отношение на концентрацията на азот и фосфор във водата в почвата и минералния азот в почвения профил, както с дерогация, така и без дерогация, както е посочено в член 7, параграф 2;
г)
резюме и оценка на данните, получени от засиления мониторинг на водите, посочен в член 7, параграф 3;
д)
резултатите от проучванията на местното земеползване, редуването на културите и на селскостопанските практики съгласно член 7, параграф 4;
е)
резултатите от изчисленията по съответен модел на количеството изпуснат азот и фосфор в стопанствата, ползващи се от индивидуална дерогация, съгласно член 7, параграф 4;
ж)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и инспекциите на място съгласно член 8, параграфи 1 и 2.
Член 10
Прилагане
Настоящото решение се прилага в контекста на регламентите за определяне на уязвимите зони в Англия (SI 2013/2619), Шотландия (Scottish SI 2002 № 276 и Scottish SI 2002 № 546) и Уелс (SI 2013/2506 (W. 245) и в контекста на регламентите за изпълнение на програмата за действие в Англия (SI 2008/2349 и регламенти за изменение SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 и SI 2013/2619), Шотландия (Scottish SI 2008/298 и регламент за изменение Scottish SI 2013/123) и Уелс (SI 2013/2506 (W. 245).
Настоящото решение изтича на 31 декември 2016 г.
Член 11
Адресат на настоящото решение е Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2013 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 18 dicembre 2013
recante concessione della deroga chiesta dal Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord per l’Inghilterra, la Scozia e il Galles in applicazione della direttiva 91/676/CEE del Consiglio relativa alla protezione delle acque dall’inquinamento provocato dai nitrati provenienti da fonti agricole
[notificata con il numero C(2013) 9167]
(Il testo in lingua inglese è il solo facente fede)
(2013/781/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 91/676/CEE del Consiglio, del 12 dicembre 1991, relativa alla protezione delle acque dall’inquinamento provocato dai nitrati provenienti da fonti agricole (1), in particolare l’allegato III, paragrafo 2, terzo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Se il quantitativo di effluente per ettaro che uno Stato membro intende applicare ogni anno non corrisponde a quelli indicati nella direttiva 91/676/CEE, allegato III, paragrafo 2, secondo comma, prima frase e alla lettera a) del medesimo comma, detto quantitativo deve essere stabilito in maniera tale da non pregiudicare il conseguimento degli obiettivi di cui all’articolo 1 della medesima direttiva e deve essere giustificato in base a criteri oggettivi quali stagioni di crescita prolungate e colture con grado elevato di assorbimento di azoto.
(2)
Il 29 maggio 2009 la Commissione ha adottato la decisione 2009/431/CE recante concessione della deroga chiesta dal Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord per l’Inghilterra, la Scozia e il Galles in applicazione della direttiva 91/676/CErE del Consiglio relativa alla protezione delle acque dall’inquinamento provocato dai nitrati provenienti da fonti agricole (2), al fine di consentire l’applicazione di un quantitativo di effluenti di allevamento fino ad un limite di 250 kg di azoto per ettaro l’anno, in determinate condizioni, nell’ambito dei programmi di azione in Inghilterra (regolamento n. 2349/2008), Scozia (regolamento n. 298/2008 come modificato) e Galles (regolamento n. 3143/2008); la decisione rimarrà in vigore fino al 31 dicembre 2012.
(3)
La deroga concessa dalla decisione 2009/431/CE riguardava 433 aziende agricole nel 2010 (425 in Inghilterra, 6 in Scozia e 2 in Galles), 404 nel 2011 (396 in Inghilterra, 7 in Scozia e 1 in Galles), e 390 nel 2012 (385 in Inghilterra, 4 in Scozia e 1 in Galles). La deroga concessa dalla decisione 2009/431/CE negli anni 2009-2012 riguardava circa 110 000 capi di bestiame (corrispondenti allo 0,9 % del totale), 45 000 ettari di superficie prativa (corrispondenti allo 0,4 % del totale) e 5 000 ettari di seminativi (corrispondenti allo 0,1 % del totale) in Gran Bretagna.
(4)
Il 20 dicembre 2012, il Regno Unito ha presentato alla Commissione una domanda di rinnovo della deroga ai sensi dell’allegato III, paragrafo 2, terzo comma, della direttiva 91/676/CEE, alle medesime condizioni che figurano nella decisione 2009/431/CE.
(5)
Il Regno Unito ha istituito programmi di azione per il periodo 2013-2016, in conformità all’articolo 5 della direttiva 91/676/CEE, mediante i seguenti regolamenti: Nitrate Pollution Prevention Regulations 2008 (SI 2008/2349) e i regolamenti modificativi SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 e SI 2013/2619 in Inghilterra; Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008 (Scottish SI 2008/298) e i regolamenti modificativi Scottish SI 2013/123 in Scozia; Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013 (SI 2013/2506 (W. 245)] in Galles.
(6)
Le zone vulnerabili designate cui si applicano i programmi d’azione coprono, a norma del regolamento SI 2013/2619 per l’Inghilterra, dello Scottish SI n. 276 del 2002 e dello Scottish SI n. 546 del 2002 per la Scozia e del regolamento SI 2013/2506 (W. 245) per il Galles, il 58 % della superficie totale dell’Inghilterra, il 14 % della superficie totale della Scozia e il 2,3 % della superficie totale del Galles.
(7)
I dati trasmessi in merito alla qualità delle acque indicano che in Inghilterra l’85 % delle acque sotterranee presenta una concentrazione media di nitrati inferiore a 50 mg/l e il 60 % presenta una concentrazione media inferiore a 25 mg/l. In Galles il 95 % delle acque sotterranee presenta una concentrazione media di nitrati inferiore a 50 mg/l, e l’87 % presenta una concentrazione media inferiore a 25 mg/l. In Scozia oltre l’87 % delle acque sotterranee presenta una concentrazione media di nitrati inferiore a 50 mg/l e il 62 % presenta una concentrazione inferiore a 25 mg/l. Per quanto riguarda le acque superficiali in Inghilterra il 59 % dei siti di monitoraggio presentano una concentrazione media di nitrati inferiore a 25 mg/l e l’8 % una concentrazione media superiore a 50 mg/l. In Scozia e in Galles oltre il 95 % dei siti di monitoraggio presentano una concentrazione media di nitrato inferiore a 25 mg/l. In Scozia nessun sito di monitoraggio presenta una concentrazione di nitrato superiore a 50 mg/l e in Galles l’1 % dei siti di monitoraggio presenta una concentrazione superiore a 50 mg/l.
(8)
La Commissione, dopo aver valutato la richiesta del Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord e alla luce dell’esperienza acquisita con la deroga di cui alla decisione 2009/431/CE, ritiene che il quantitativo di effluente proposto dal Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord di 250 kg di azoto per ettaro l’anno non pregiudichi il conseguimento degli obiettivi fissati dalla direttiva 91/676/CEE, a condizione che siano rigorosamente rispettate determinate condizioni.
(9)
Dai documenti giustificativi trasmessi dal Regno Unito risulta che il quantitativo annuale di 250 kg per ettaro di azoto da effluente di allevamento proposto per le aziende agricole prative è giustificato in base a criteri oggettivi quali un forte grado di precipitazioni nette, la presenza di lunghe stagioni vegetative e l’elevata produttività delle superfici prative ad alto assorbimento di azoto.
(10)
La decisione 2009/431/CE rimane in vigore fino al 31 dicembre 2012. Per consentire agli agricoltori interessati di continuare a fruire della deroga, è opportuno prorogare la validità di detta decisione.
(11)
Le misure previste dalla presente decisione sono conformi al parere del comitato «Nitrati» istituito a norma dell’articolo 9 della direttiva 91/676/CEE,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La deroga concernente l’Inghilterra, la Scozia e il Galles chiesta dal Regno Unito con lettera del 20 dicembre 2012, intesa a consentire l’applicazione di un quantitativo di effluenti d’allevamento superiore a quello previsto all’allegato III, paragrafo 2, secondo comma, prima frase e alla lettera a), della direttiva 91/676/CEE, è concessa alle condizioni stabilite nella presente decisione.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente decisione si intende per:
a)
«azienda agricola a superficie prativa» un’azienda in cui l’80 % o più della superficie agricola disponibile per l’applicazione di effluente è costituita da prato;
b)
«bestiame erbivoro» bovini (tranne i vitelli da carne bianca), ovini, cervidi, caprini ed equini;
c)
«superficie prativa» una superficie a coltura prativa permanente o temporanea (intendendosi in quest’ultimo caso i prati avvicendati mantenuti per un periodo inferiore a quattro anni);
d)
«parcella», un singolo terreno o un insieme di terreni, omogenei per quanto riguarda le colture, il tipo di suolo e le pratiche di fertilizzazione.
Articolo 3
Campo di applicazione
La presente decisione si applica su base individuale alle aziende agricole a superficie prativa alle condizioni stabilite agli articoli 4, 5 e 6.
Articolo 4
Applicazione e impegno annuali
1. Gli agricoltori che intendono beneficiare della deroga di cui alla presente decisione presentano ogni anno una domanda alle autorità competenti.
2. La domanda annuale di cui al paragrafo 1 è corredata di un impegno scritto a rispettare le condizioni stabilite agli articoli 5 e 6.
Articolo 5
Applicazione di effluente e di altri fertilizzanti
1. Il quantitativo di effluente prodotto da bestiame erbivoro applicato ogni anno nelle aziende agricole a superficie prativa, compreso quello degli animali che pascolano su tali superfici, non supera un quantitativo corrispondente a 250 kg di azoto per ettaro l’anno, alle condizioni stabilite ai paragrafi da 2 a 7.
2. L’apporto complessivo di azoto non supera il fabbisogno prevedibile di nutrienti della coltura considerata, e tiene conto dell’azoto rilasciato dal suolo e non supera il livello massimo di applicazione relativo all’azienda, stabilito nel programma d’azione per i nitrati.
3. Ogni azienda agricola redige un piano di fertilizzazione, specificando l’avvicendamento colturale sulla superficie agricola nonché le applicazioni previste di effluente e di altri fertilizzanti. Il piano è disponibile ogni anno presso l’azienda entro il 1o marzo. Il piano di fertilizzazione include almeno i dati seguenti:
a)
il piano di rotazione delle colture, che deve specificare la superficie delle parcelle adibita alla praticoltura e delle parcelle coltivate con altre colture, nonché una mappa schematica dell’ubicazione delle singole parcelle;
b)
il numero dei capi di bestiame e la descrizione del sistema di stabulazione e di stoccaggio, compreso il volume disponibile per lo stoccaggio degli effluenti agricoli;
c)
il calcolo dell’azoto e del fosforo da effluente prodotti nell’azienda;
d)
la quantità, il tipo e le caratteristiche dell’effluente consegnato a terzi o ricevuto da terzi;
e)
il fabbisogno prevedibile di azoto e fosforo delle colture per ciascuna parcella;
f)
i risultati di analisi del suolo, per verificarne la situazione sotto il profilo dell’azoto e del fosforo;
g)
la natura del fertilizzante da utilizzare;
h)
il calcolo dell’applicazione di azoto e fosforo da effluente su ciascuna parcella;
i)
il calcolo dell’applicazione di azoto e fosforo da fertilizzanti chimici e di altro tipo su ciascuna parcella.
I piani sono aggiornati entro sette giorni dall’introduzione di eventuali modifiche delle pratiche agricole al fine di garantire la corrispondenza tra i piani e le pratiche agricole effettivamente adottate.
4. Ogni agricoltore tiene un registro delle applicazioni di fertilizzanti, in cui vengono riportate anche informazioni sulla gestione degli apporti di azoto e fosforo; tale registro è presentato alle autorità competenti ogni anno civile.
5. Per ogni azienda a superficie prativa che beneficia di una deroga l’agricoltore accetta che la domanda di cui all’articolo 4, paragrafo 1, il piano di fertilizzazione ed il registro delle applicazioni di fertilizzanti possano essere oggetto di controlli.
6. Analisi periodiche del contenuto di azoto e fosforo nel suolo sono effettuate da ogni agricoltore che beneficia di una deroga, al fine di garantire una fertilizzazione accurata.
Per ogni area dell’azienda omogenea sotto il profilo pedologico e della rotazione delle colture, occorre effettuare analisi e campionamenti almeno una volta ogni quattro anni.
È necessario eseguire almeno un’analisi ogni cinque ettari di terreno agricolo.
Un’analisi dei risultati relativi alla presenza di azoto e fosforo nel suolo è messa a disposizione dell’azienda ammessa a beneficiare di una deroga.
7. È vietato applicare effluente di allevamento nel periodo autunnale prima della semina dei prati.
Articolo 6
Gestione dei terreni
1. Una quota pari ad almeno l’80 % della superficie aziendale cui è applicabile l’effluente agricolo deve essere adibita alla praticoltura.
2. Gli agricoltori che beneficiano di una deroga individuale sono tenuti a rispettare le disposizioni che seguono:
a)
le superfici prative temporanee su suoli sabbiosi sono arate in primavera;
b)
indifferentemente dal tipo di suolo, l’aratura delle superfici prative è immediatamente seguita da una coltura con elevato fabbisogno di azoto;
c)
ai fini dell’avvicendamento colturale non si possono coltivare leguminose o altre colture che fissino l’azoto atmosferico.
3. La lettera c) del paragrafo 2 non si applica tuttavia al trifoglio presente nelle superfici prative in percentuale inferiore al 50 % e alle altre leguminose intercalate da aree erbose.
Articolo 7
Monitoraggio
1. Le autorità competenti garantiscono che le mappe che indicano per ciascuna contea le percentuali di aziende agricole a superficie prativa, di bestiame e di superficie agricola oggetto della deroga individuale, nonché le mappe sull’utilizzo locale del terreno, siano stilate e aggiornate ogni anno.
2. Il monitoraggio è effettuato sul suolo, nonché sulle acque superficiali e sotterranee, al fine di fornire dati sulla concentrazione di azoto e fosforo nelle acque contenute nel suolo, sull’azoto minerale nel profilo del suolo e sulle concentrazioni di nitrato nelle acque sotterranee e superficiali, sia in regime di deroga sia in regime normale. Il monitoraggio è effettuato a livello di azienda agricola e nell’ambito di controllo dei bacini di drenaggio agricoli. I siti monitorati comprendono i principali tipi di suoli, pratiche di fertilizzazione e colture.
3. Il monitoraggio delle acque è intensificato nei distretti agricoli situati in prossimità dei corpi idrici più vulnerabili.
4. Nelle aziende che beneficiano di una deroga individuale si realizzano indagini sull’uso locale del terreno, sulla rotazione delle colture e sulle pratiche agricole. Le informazioni e i dati raccolti dalle analisi dei nutrienti di cui all’articolo 5, paragrafo 6, e dal monitoraggio di cui al paragrafo 2 del presente articolo sono utilizzati per calcolare, sulla base di modelli, l’entità delle perdite di nitrato e di fosforo dalle aziende agricole che beneficiano di una deroga.
Articolo 8
Controlli
1. Le autorità competenti provvedono affinché tutte le domande di deroga siano oggetto di un controllo amministrativo. Qualora dal controllo risulti che le condizioni di cui agli articoli 5 e 6 non sono rispettate, il richiedente ne è informato. In tale caso, la domanda si considera respinta.
2. Occorre predisporre un programma di ispezioni in loco basato sull’analisi dei rischi, sui risultati dei controlli effettuati negli anni precedenti e sull’esito dei controlli casuali previsti dalla normativa di attuazione della direttiva 91/676/CEE. Le ispezioni in loco intese ad accertare il rispetto delle condizioni stabilite agli articoli 5 e 6 della presente decisione interessano almeno il 5 % delle aziende agricole cui è stata accordata una deroga individuale. Qualora la verifica evidenzi un mancato rispetto, il richiedente ne è informato. In tale caso, la domanda di deroga per l’anno successivo si considera respinta.
3. Le autorità competenti dispongono dei poteri e dei mezzi necessari per verificare il rispetto della deroga concessa a norma della presente decisione.
Articolo 9
Trasmissione delle informazioni
Ogni anno, entro giugno, le autorità competenti presentano una relazione contenente le informazioni seguenti:
a)
le mappe con l’indicazione delle percentuali di aziende agricole, di bestiame e di superficie agricola oggetto di una deroga individuale per ciascuna contea, nonché le mappe sull’utilizzo locale del terreno, di cui all’articolo 7, paragrafo 1;
b)
i risultati del monitoraggio delle acque sotterranee e superficiali per quanto riguarda le concentrazioni di nitrati, comprese le informazioni relative all’evoluzione della qualità delle acque, sia in regime di deroga sia in regime normale, nonché l’impatto della deroga sulla qualità delle acque, in conformità all’articolo 7, paragrafo 2;
c)
i risultati del monitoraggio del suolo per quanto riguarda le concentrazioni di azoto e di fosforo nelle acque presenti nel suolo e dell’azoto minerale nel profilo del suolo, sia in regime di deroga sia in regime normale, di cui all’articolo 7, paragrafo 2;
d)
sintesi e valutazione dei dati ottenuti dal monitoraggio intensificato dell’acqua di cui all’articolo 7, paragrafo 3;
e)
i risultati delle indagini sull’utilizzo locale del terreno, la rotazione delle colture e le pratiche agricole di cui all’articolo 7, paragrafo 4;
f)
i risultati dei calcoli, basati su modelli, relativi all’entità delle perdite di nitrato e fosforo dalle aziende che beneficiano di una deroga individuale di cui all’articolo 7, paragrafo 4;
g)
la valutazione dell’attuazione del regime di deroga, sulla base di controlli presso l’azienda agricola e di informazioni sulle aziende agricole non inadempienti, nonché dei controlli amministrativi e delle ispezioni in loco, di cui all’articolo 8, paragrafi 1 e 2.
Articolo 10
Applicazione
La presente decisione si applica nell’ambito dei regolamenti intesi a definire le zone vulnerabili in Inghilterra (SI 2013/2619), Scozia (Scottish SI n. 276 del 2002 e Scottish SI n. 546 del 2002) e Galles [(SI 2013/2506 (W. 245)] e nel contesto dei regolamenti relativi all’applicazione del programma d’azione in Inghilterra (SI 2008/2349 e regolamenti modificativi SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 e SI 2013/2619), Scozia (Scottish SI 2008/298 e regolamenti modificativi Scottish SI 2013/123) e Galles [SI 2013/2506 (W. 245)].
La presente decisione scade il 31 dicembre 2016.
Articolo 11
Il Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord è destinatario della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 18 dicembre 2013