ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1394/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърлянето на улов при риболова на някои пелагични видове в югозападните води
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта, заложена в Регламент (ЕС) № 1380/2013, е постепенно да се прекрати изхвърлянето на улов при всички риболовни дейности в ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, на Комисията се предоставя правомощието чрез делегирани актове да приема планове за премахване на изхвърлянето на улов за период до три години, които се основават на съвместни препоръки, изготвени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Пряк управленски интерес към риболова в югозападните води имат Белгия, Испания, Франция, Нидерландия и Португалия. След допитване до консултативните съвети по пелагичните видове, по флота за далечно плаване и по югозападните води тези държави членки представиха на Комисията съвместна препоръка, съдържаща конкретни мерки. Бяха получени също така становищата на съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са съобразени с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - поради това, в съответствие с член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
Що се отнася до югозападните води, в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага най-късно от 1 януари 2015 г. за всички кораби, извършващи риболов на дребни и едри пелагични видове, когато в рамките на този риболов бъдат уловени екземпляри от посочените видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърлянето на улов следва да обхваща риболова на някои дребни и едри пелагични видове, по-конкретно сафрид, скумрия, цаца, хамсия, бял тон и син меджид в зони VIII, IX и X на ICES и в зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF.
(6)
С оглед на научните данни, доказващи висока степен на оцеляване в съответствие с член 15, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в съвместната препоръка е предвидено изключение от задължението за разтоварване на хамсия, сафрид и скумрия, уловени с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2 на CECAF. Такива научни данни в подкрепа на високата способност за оцеляване бяха предоставени в съвместната препоръка, в която се посочва конкретно научно изследване върху оцеляването на освободената риба при риболова с мрежи гъргър в южноевропейските води. Съгласно изследването процентът на оцеляване зависи от времето за направлявано струпване и гъстотата на рибата в мрежата, които при конкретните риболовни дейности обикновено са ограничени. Тази информация бе разгледана от НТИКР на неговото второ пленарно заседание през 2014 г. Според НТИКР, ако резултатите от изследването върху оцеляването бъдат приети за представителни по отношение на процента на оцеляване при стопанския риболов, има значителна вероятност делът на оцелялата освободена риба да надвишава 50 %. В член 19б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета (2) се съдържа забрана за освобождаването на скумрия и херинга преди пълното изтегляне на мрежата на борда на риболовния кораб, което води до загуба на мъртвата или умиращата риба. Това изключение, свързано със способността за оцеляване, не засяга действащата забрана, тъй като освобождаването на рибата ще се извършва на етап на риболовната операция, гарантиращ висок процент на оцеляване. Поради тази причина то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(7)
В съвместната препоръка се предвиждат четири минимални изключения от задължението за разтоварване за някои риболовни дейности до определени равнища. НТИКР разгледа предоставените от държавите членки доказателства и стигна до заключението, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаване на разходите за обработка на нежелания улов, които в някои случаи са подкрепени от качествена оценка на разходите. В контекста на гореизложеното и при липса на научна информация за противното е целесъобразно да се установят минимални изключения в съответствие с процента, предложен в съвместната препоръка, и при равнища, ненадвишаващи разрешените съгласно член 15, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(8)
Минималното изключение за син меджид (Micromesistius poutassou), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на този вид при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към запасите от този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими, се основава на невъзможността за подобряване на селективността и на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Според НТИКР изключението е достатъчно добре обосновано. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(9)
Минималното изключение за бял тон (Thunnus alalunga), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VIII на ICES, се основава на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Това са разходите за съхранение и обработка както в морето, така и на брега. В оценката си НТИКР посочва риска от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството. Това изключение не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(10)
Минималното изключение за хамсия (Engraulis encrasicolus), скумрия (Scomber scombrus) и сафрид (Trachurus spp.), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с пелагични тралове в зона VIII на ICES, се основава на затрудненията, свързани с подобряване на селективността при тази риболовна дейност. НТИКР посочва, че изключението е добре обосновано по отношение на запасите от скумрия и сафрид, но че съществува известен риск от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството при запасите от хамсия. Изключението обаче не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(11)
Минималното изключение за сафрид (Trachurus spp.) и скумрия (Scomber scombrus) през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов на тези видове при риболова с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF; минималното изключение за хамсия (Engraulis encrasicolus) през 2015 г. и 2016 г. не може да надвишава 2 %, а през 2017 г. - 1 % от общия годишен улов. Според НТИКР това изключение е подкрепено с обосновани аргументи, които демонстрират затрудненията, свързани с подобряване на селективността при конкретната риболовна дейност. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(12)
В съвместната препоръка е предвиден минимален референтен размер за опазване от 9 cm за две риболовни дейности, насочени към запаси от хамсия, с цел да се защитят младите екземпляри от този вид. След като направи оценка на тази мярка, НТИКР посочи, че тя няма да окаже отрицателно въздействие върху младите екземпляри, ще увеличи равнището на улова, който може да се продава за консумация от човека без това да води до увеличена смъртност от риболов и че може да подпомогне контрола и правоприлагането. Поради това минималният референтен размер за опазване на хамсията при съответните риболовни дейности следва да се определи на 9 cm.
(13)
Настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му, тъй като предвидените в него мерки оказват пряко въздействие върху икономическите дейности и планирането на риболовния сезон на корабите на Съюза. Той следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с цел да се спазят сроковете, посочени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент настоящият регламент следва да се прилага за не повече от три години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят подробностите по прилагането от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване по отношение на югозападните води, определени в член 4, параграф 2, буква г) от същия регламент, при риболовните дейности, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Изключение, свързано със способността за оцеляване
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължението за разтоварване не се прилага за улова на хамсия, сафрид и скумрия при непромишлен риболов с мрежи гъргър. Всеки такъв улов може да се освобождава, при условие че мрежите не са напълно изтеглени на борда.
Член 3
Минимални изключения
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на улов в следните количества:
а)
син меджид (Micromesistius poutassou) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими;
б)
бял тон (Thunnus alalunga) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VIII на ICES;
в)
хамсия (Engraulis encrasicolus), скумрия (Scomber scombrus) и сафрид (Trachurus spp.) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с пелагични тралове в зона VIII на ICES;
г)
сафрид (Trachurus spp.) и скумрия (Scomber scombrus) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF; хамсия (Engraulis encrasicolus) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 2 %, а през 2017 г. - 1 % от общия годишен улов.
Член 4
Минимален референтен размер за опазване
Минималният референтен размер за опазване за хамсия (Engraulis encrasicolus), уловена в подзона IX на ICES и зона 34.1.2 на CECAF, се определя на 9 cm.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 1394/2014 DELLA COMMISSIONE
del 20 ottobre 2014
che istituisce un piano in materia di rigetti per alcune attività di pesca pelagica nelle acque sudoccidentali
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1380/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell'11 dicembre 2013, relativo alla politica comune della pesca, che modifica i regolamenti (CE) n. 1954/2003 e (CE) n. 1224/2009 del Consiglio e che abroga i regolamenti (CE) n. 2371/2002 e (CE) n. 639/2004 del Consiglio, nonché la decisione 2004/585/CE del Consiglio (1), in particolare l'articolo 15, paragrafo 6, e l'articolo 18, paragrafi 1 e 3,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 1380/2013 mira alla progressiva eliminazione dei rigetti in tutte le attività di pesca dell'Unione mediante l'introduzione di un obbligo di sbarco delle catture di specie soggette a limiti di cattura.
(2)
L'articolo 15, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1380/2013 conferisce alla Commissione il potere di adottare piani in materia di rigetti mediante un atto delegato, per un periodo non superiore a tre anni, sulla base di raccomandazioni comuni elaborate dagli Stati membri in consultazione con i pertinenti consigli consultivi.
(3)
Il Belgio, la Spagna, la Francia e i Paesi Bassi hanno un interesse diretto alla gestione della pesca nelle acque sudoccidentali. Tali Stati membri hanno presentato alla Commissione una raccomandazione comune contenente misure specifiche, previa consultazione del Consiglio consultivo per gli stock pelagici, del Consiglio consultivo per la flotta oceanica e del consiglio consultivo per le acque sudoccidentali. Organismi scientifici competenti hanno fornito la loro consulenza. Le misure incluse nella raccomandazione comune sono conformi all'articolo 15, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1380/2013 e di conseguenza, conformemente all'articolo 18, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1380/2013 dovrebbero essere incluse nel presente regolamento.
(4)
Per quanto riguarda le acque sudoccidentali, a norma dell'articolo 15, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 1380/2013, l'obbligo di sbarco dovrebbe applicarsi al più tardi a decorrere dal 1o gennaio 2015 a tutte le navi attive nella piccola e grande pesca pelagica per quanto riguarda le specie catturate nell'ambito di tali attività di pesca e soggette a limiti di cattura.
(5)
Conformemente alla raccomandazione comune, il piano in materia di rigetti dovrebbe coprire determinate attività di pesca di piccoli e grandi pelagici, in particolare la pesca del suro, dello sgombro, dello spratto, dell'acciuga, del tonno bianco, del melù e del sugarello cileno nelle zone CIEM VIII, IX e X e nelle zone Copace 34.1.1, 34.1.2 e 34.2.0 dal 1o gennaio 2015.
(6)
La raccomandazione comune include un'esenzione dall'obbligo di sbarco per l'acciuga, il suro, il sugarello cileno e lo sgombro pescati con ciancioli nelle zone CIEM VIII, IX e X e nelle zone Copace 34.1.1, 34.1.2 e 34.2.0, sulla base di prove scientifiche che dimostrano alti tassi di sopravvivenza, conformemente all'articolo 15, paragrafo 4, lettera b), del regolamento (UE) n. 1380/2013. Le prove scientifiche che dimostrano elevati tassi di sopravvivenza erano contenute nella raccomandazione comune, che faceva riferimento ad uno specifico studio scientifico riguardante la sopravvivenza dei pesci rilasciati dopo essere stati catturati con ciancioli nelle acque dell'Europa meridionale. Lo studio ha rilevato che i tassi di sopravvivenza dipendono dal tempo di permanenza nella rete e dalla densità dei pesci all'interno della rete, che in questo tipo di pesca sono generalmente limitati. Lo CSTEP ha esaminato tali informazioni (nella sua seconda riunione plenaria del 2014) e ha concluso che, ipotizzando che i risultati dello studio sulla sopravvivenza siano rappresentativi dei tassi di sopravvivenza nelle operazioni di pesca commerciale, la proporzione di pesci rilasciati sopravviventi probabilmente sarebbe superiore al 50 %. L'articolo 19 ter, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 850/98 delConsiglio (2) stabilisce che è vietato il rilascio in acqua di sgombro e aringa prima che la rete sia completamente salpata a bordo del peschereccio con conseguente perdita di catture morte o morenti. Questa esenzione in virtù dei tassi di sopravvivenza lascia impregiudicato il divieto in vigore, poiché il rilascio dei pesci avverrà in una fase dell'operazione di pesca in cui i pesci avrebbero un tasso di sopravvivenza elevato dopo il rilascio. Di conseguenza tale esenzione dovrebbe essere inclusa nel presente regolamento.
(7)
La raccomandazione comune prevede anche quattro esenzioni «de minimis» dall'obbligo di sbarco, per alcune attività di pesca ed entro determinati limiti. Gli elementi di prova forniti dagli Stati membri sono stati esaminati dallo CSTEP, il quale ha concluso che nelle raccomandazioni comuni figuravano fondate argomentazioni in relazione all'aumento dei costi di gestione delle catture indesiderate, in alcuni casi accompagnate da una valutazione qualitativa dei costi. Alla luce di quanto precede e in assenza di informazioni scientifiche divergenti, è opportuno stabilire le esenzioni «de minimis» in base alle percentuali proposte nelle raccomandazioni comuni e a livelli non superiori a quelli autorizzati a norma dell'articolo 15, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1380/2013.
(8)
L'esenzione «de minimis» per il melù (Micromesistius poutassou) fino ad un massimo del 7 % nel 2015 e 2016 e del 6 % nel 2017 del totale annuo delle catture di questa specie nell'ambito della pesca industriale con reti da traino pelagiche nella zona CIEM VIII, con trasformazione a bordo delle catture per ottenere base di surimi, è basata sul fatto che non è possibile migliorare la selettività e che i costi per la manipolazione delle catture indesiderate sono sproporzionati. Lo STECF ha concluso che l'esenzione è sufficientemente motivata. Di conseguenza l'esenzione in questione dovrebbe essere inclusa nel presente regolamento.
(9)
L'esenzione «de minimis» per il tonno bianco (Thunnus alalunga) fino ad un massimo del 7 % nel 2015 e 2016 e del 6 % nel 2017 del totale annuo delle catture di questa specie nell'ambito della pesca con reti da traino pelagiche a coppia (PTM) nella zona CIEM VII è basata sul costo sproporzionato della manipolazione delle catture indesiderate. Si tratta dei costi di magazzinaggio e di manipolazione in mare e a terra. Nella sua valutazione lo STECF ha menzionato il rischio di una selezione qualitativa. Tuttavia, questa esenzione lascia impregiudicato l'articolo 19 bis del regolamento n. 850/98. Di conseguenza l'esenzione in questione dovrebbe essere inclusa nel presente regolamento.
(10)
L'esenzione «de minimis» per l'acciuga (Engraulis encrasicolus), lo sgombro (Scomber scombrus) e il suro (Trachurus spp.) fino ad un massimo del 5 % nel 2015 e 2016 e del 4 % nel 2017 del totale annuo delle catture nell'ambito della pesca con reti da traino pelagiche nella zona CIEM VIII è basata sulla difficoltà di migliorare la selettività in questa attività di pesca. Lo CSTEP ha concluso che l'esenzione è sufficientemente motivata per lo sgombro e per il suro e ha rilevato un rischio parziale di selezione qualitativa per l'acciuga. Questa esenzione lascia tuttavia impregiudicato l'articolo 19 bis del regolamento n. 850/98. Di conseguenza l'esenzione in questione dovrebbe essere inclusa nel presente regolamento.
(11)
Infine, un'esenzione «de minimis» per la pesca con ciancioli nelle zone CIEM VIII, IX e X e nelle zone Copace 34.1.1, 34.1.2 e 34.2.0 delle seguenti specie: fino ad un massimo del 5 % nel 2015 e 2016 e del 4 % nel 2017 del totale annuo delle catture di suro (Trachurus spp.) e sgombro (Scomber scombrus); nonché fino ad un massimo del 2 % nel 2015 e 2016 e dell'1 % nel 2017 del totale annuo delle catture di acciuga (Engraulis encrasicolus). Lo CSTEP ha concluso che l'esenzione è giustificata da argomentazioni motivate che dimostrano la difficoltà di migliorare la selettività in questo tipo di pesca. Di conseguenza l'esenzione in questione dovrebbe essere inclusa nel presente regolamento.
(12)
Infine, la raccomandazione comune fissa la taglia minima di riferimento per la conservazione a 9 cm per due attività di pesca dell'acciuga, allo scopo di proteggere il novellame di questa specie. Lo CSTEP ha valutato questa misura e ha concluso che non avrebbe ripercussioni negative sul novellame di acciuga, che aumenterebbe il livello di catture che possono essere vendute per il consumo umano senza aumentare la mortalità per pesca e che potrebbe avere benefici sul controllo e sul rispetto delle norme. Pertanto la taglia minima di riferimento per la conservazione dell'acciuga nelle attività di pesca interessate dovrebbe essere fissata a 9 cm.
(13)
Poiché le misure previste nel presente regolamento hanno ripercussioni dirette sulle attività economiche collegate alla campagna di pesca della flotta dell'Unione e sulla pianificazione di quest'ultima, è opportuno che il presente regolamento entri in vigore immediatamente dopo la sua pubblicazione. Il presente regolamento dovrebbe applicarsi a decorrere dal 1o gennaio 2015 per rispettare il calendario stabilito all'articolo 15 del regolamento (UE) n. 1380/2013. In conformità dell'articolo 15, paragrafo 6, del suddetto regolamento, è opportuno che il presente regolamento si applichi per un periodo non superiore a tre anni,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce disposizioni dettagliate per l'attuazione dell'obbligo di sbarco di cui all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, a decorrere dal 1o gennaio 2015 nelle acque sudoccidentali definite all'articolo 4, paragrafo 2, lettera d), del suddetto regolamento, nelle attività di pesca indicate nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Esenzione legata al tasso di sopravvivenza
In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, l'obbligo di sbarco non si applica alle catture di acciuga, suro, sugarello cileno e sgombro nell'ambito della pesca artigianale con ciancioli. Tutte le suddette catture possono essere rilasciate, a condizione che la rete non sia completamente salpata.
Articolo 3
Esenzioni «de minimis»
In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, possono essere rigettati i seguenti quantitativi:
a)
per il melù (Micromesistius poutassou) fino a un massimo del 7 % nel 2015 e 2016 e del 6 % nel 2017 del totale annuo delle catture nell'ambito della pesca industriale di questa specie con reti da traino pelagiche nella zona CIEM VIII, con trasformazione a bordo delle catture per ottenere base di surimi;
b)
per il tonno bianco (Thunnus alalunga) fino a un massimo del 7 % nel 2015 e del 2016 e fino al 6 % nel 2017 del totale annuo delle catture nell'ambito della pesca di questa specie con reti da traino pelagiche a coppia (PTM) nella zona CIEM VIII;
c)
fino ad un massimo del 5 % nel 2015 e 2016 e del 4 % nel 2017 del totale annuo delle catture di acciuga (Engraulis encrasicolus), sgombro (Scomber scombrus) e suro (Trachurus spp.) nella zona CIEM VIII;
d)
Nella pesca con ciancioli nelle zone CIEM VIII, IX e X e nelle zone Copace 34.1.1, 34.1.2 e 34.2.0 delle seguenti specie: fino ad un massimo del 5 % nel 2015 e 2016 e del 4 % nel 2017 del totale annuo delle catture di suro (Trachurus spp.) e sgombro (Scomber scombrus); fino ad un massimo del 2 % nel 2015 e 2016, e dell'1 % nel 2017 del totale annuo delle catture di acciuga (Engraulis encrasicolus).
Articolo 4
Taglie minime di riferimento per la conservazione
La taglia minima di riferimento per la conservazione per l'acciuga (Engraulis encrasicolus) pescata nella sottozona CIEM IX e nella zona Copace 34.1.2 è fissata a 9 cm.
Articolo 5
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica dal 1o gennaio 2015 al 31 dicembre 2017.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile negli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 20 ottobre 2014