РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 110/2013 НА КОМИСИЯТА
от 6 февруари 2013 година
за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Gruyère (ЗГУ)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 52, параграф 3, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (2) заявката за регистрация на наименованието „Gruyère“ като защитено географско указание (ЗГУ), подадена от Франция, бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(2)
Австралия, Нова Зеландия, както и U.S. Dairy Export Council, съвместно с американската National Milk Producers Federation, подадоха декларации за възражение срещу регистрирането съгласно член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006. Възраженията бяха счетени за допустими въз основа на член 7, параграф 3 от посочения регламент.
(3)
Декларациите за възражение се отнасят до неспазването на изискванията, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, и по-конкретно до факта, че наименованието не съдържа препратка към географски район. Също така бе изтъкнат родовият характер на наименованието, както и вредите, които неговото регистриране би причинило на наименованията, търговските марки или продуктите, чието законно предлагане на пазара предхожда най-малко с пет години датата на публикацията, предвидена в член 6, параграф 2. Наред с това в декларациите за възражение се посочва, че регистрацията на въпросното наименование би била несъвместима с разпоредбите на член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(4)
С писма от 23 май 2011 г. Комисията прикани Франция и страните, изказали възражения срещу регистрацията, да потърсят съгласие помежду си.
(5)
Тъй като не бе постигнато съгласие в рамките на предвидения срок, Комисията следва да приеме решение.
(6)
Що се отнася до твърденията, че наименованието „Gruyère“ не съответства на член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, следва да се поясни, че то е традиционно име по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, поради което отговаря на условията за регистрация.
(7)
Страните, подали декларации за възражение, са представили редица аргументи, които, според тях, доказват родовия характер на въпросното наименование. Ясно е обаче, че включването на дадено понятие в приложение Б към Конвенцията от Стреза от 1951 г. не означава, че въпросното понятие се превръща ipso facto в родово. Тъй като тарифните кодове или другите аналогични разпоредби, свързани с наименованието „Gruyère“, се отнасят до въпроси от специфичен митнически характер, те нямат никакво отношение към защитата на правата на интелектуална собственост или защитата на потребителите. Наред с това представените данни, засягащи по-специално производството на „Gruyère“ извън Европейския съюз, не са от значение предвид принципа на териториалност, според който родовият характер следва да се оценява във връзка с територията на ЕС.
(8)
Регистрацията на наименования, които са омоними, е разрешена, при условие че наименованието, регистрирано впоследствие, се различава в достатъчна степен от това, което вече е защитено. В съответствие с общата декларация, приложена към Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария относно закрилата на наименованията за произход и на географските указания (4), бе потърсено становището на Франция и Швейцария с цел да се установят допълнителните мерки за етикетиране, които се изискват, за да се предотврати заблуждаването на потребителите.
(9)
В резултат на това становище бе сметнато за необходимо държавата на произход - в този случай Франция - да бъде посочена върху етикетите в същото зрително поле, в което е наименованието „Gruyère“, и с шрифт със същата големина. Наред с това следва да се забрани използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, ако то може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
(10)
Предвид изложеното по-горе наименованието „Gruyère“ следва да бъде вписано в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания.
(11)
Регистрацията на наименованието „Gruyère“ от страна на Франция по силата на настоящия регламент не поставя под въпрос нито предоставянето, нито продължителността на преходния период от пет години, посочен в член 8, параграф 3 от споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария.
(12)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет за защитени географски указания и наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регистрира се наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Етикетите, съдържащи наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент, указват съответната държава на произход в същото зрително поле и с букви със същата големина като използваните за наименованието.
Забранява се използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, което може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 6 февруари 2013 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 110/2013 DELLA COMMISSIONE
del 6 febbraio 2013
recante iscrizione di una denominazione nel registro delle denominazioni di origine protette e delle indicazioni geografiche protette [Gruyère (IGP)]
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1151/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 novembre 2012, sui regimi di qualità dei prodotti agricoli e alimentari (1), in particolare l’articolo 52, paragrafo 3, lettera b),
considerando quanto segue:
(1)
A norma dell’articolo 6, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 510/2006 del Consiglio, del 20 marzo 2006, relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni d’origine dei prodotti agricoli e alimentari (2) la domanda della Francia per la registrazione della denominazione «Gruyère» come indicazione geografica protetta è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (3).
(2)
L’Australia, la Nuova Zelanda e l’U.S. Dairy Export Council in associazione con la National Milk Producers Federation degli Stati Uniti hanno dichiarato la loro opposizione alla suddetta registrazione conformemente all’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 510/2006. Tali opposizioni sono state ritenute ricevibili ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 3, dello stesso regolamento.
(3)
Le dichiarazioni di opposizione vertevano sul mancato rispetto delle condizioni di cui all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 510/2006, in particolare sul fatto che la denominazione non fa riferimento a un luogo geografico. Inoltre si contestavano anche il carattere generico della denominazione e il pregiudizio arrecato alle denominazioni, ai marchi commerciali o ai prodotti legalmente commercializzati da almeno cinque anni prima della data di pubblicazione di cui all’articolo 6, paragrafo 2. Le dichiarazioni di opposizione indicavano anche che la registrazione della denominazione in questione sarebbe stata incompatibile con le disposizioni dell’articolo 3, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 510/2006.
(4)
Con lettere del 23 maggio 2011 la Commissione ha invitato la Francia e i controinteressati alla registrazione a giungere a un accordo reciproco.
(5)
Poiché non si è raggiunto un accordo nei termini previsti, la Commissione è tenuta ad adottare una decisione.
(6)
Per quanto concerne l’allegazione di non conformità della denominazione «Gruyère» rispetto all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 510/2006, è opportuno precisare che questa denominazione costituisce una denominazione tradizionale ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 510/2006, e quindi può essere registrata.
(7)
I ricorrenti hanno fatto valere numerosi indizi che secondo loro permetterebbero di stabilire che la denominazione in oggetto sarebbe generica. È tuttavia palese che l’inclusione di un termine contenuto nell’allegato B della convenzione di Stresa del 1951 non implica che il termine considerato sia divenuto ipso facto generico. I codici tariffari o altre disposizioni analoghe relative alla denominazione «Gruyère» hanno una finalità specificamente doganale e non sono quindi pertinenti in ordine alla protezione dei diritti di proprietà intellettuale o alla protezione dei consumatori. Inoltre i dati trasmessi, relativi in particolare alla produzione di «Gruyère» al di fuori dell’Unione europea, non sono pertinenti alla luce del principio di territorialità, in virtù del quale il carattere generico deve essere valutato rispetto al territorio dell’Unione.
(8)
La registrazione delle denominazioni omonime è permessa a condizione che la denominazione omonima registrata successivamente sia sufficientemente differenziata da quella registrata in precedenza. Conformemente alla dichiarazione comune allegata all’accordo tra l’Unione europea e la Svizzera sulle indicazioni geografiche (4), la Francia e la Svizzera sono state, in quest’ottica, consultate per identificare le ulteriori misure di etichettatura necessarie per evitare di indurre in errore il consumatore.
(9)
È sembrato necessario, in seguito alle consultazioni in parola, che sulle etichette il paese di origine - nella fattispecie la Francia - sia indicato nello stesso campo visivo della denominazione «Gruyère», con caratteri aventi le stesse dimensioni. Inoltre l’utilizzo sulle etichette di qualsiasi bandiera, emblema, distintivo o altra rappresentazione grafica dovrà essere vietato se può indurre in errore i consumatori, in particolare per quanto riguarda le caratteristiche, l’origine o la provenienza del prodotto.
(10)
Alla luce di questi elementi, occorre quindi iscrivere la denominazione «Gruyère» nel registro delle denominazioni d’origine protette e delle indicazioni geografiche protette.
(11)
La concessione e la durata del periodo transitorio quinquennale di cui all’articolo 8, paragrafo 3, dell’accordo tra l’Unione europea e la Svizzera non sono rimesse in discussione dalla registrazione, ai sensi del presente regolamento, della denominazione «Gruyère» da parte della Francia.
(12)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per le indicazioni geografiche protette e le denominazioni d’origine protette,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
La denominazione che figura nell’allegato del presente regolamento è registrata.
Articolo 2
Le etichette recanti la denominazione che figura nell’allegato del presente regolamento indicano il paese d’origine nello stesso campo visivo e con caratteri aventi le stesse dimensioni di quelli della denominazione.
L’utilizzo sulle etichette di qualsiasi bandiera, emblema, distintivo o altra rappresentazione grafica è vietato se può indurre in errore i consumatori, in particolare per quanto riguarda le caratteristiche, l’origine o la provenienza del prodotto.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 6 febbraio 2013