РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 510/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за определяне на търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1216/2009 и (ЕО) № 614/2009 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон е необходимо да се адаптират Регламент (ЕО) № 1216/2009 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 614/2009 на Съвета (4), по-специално по отношение на въведеното разграничение между делегирани актове и актове за изпълнение. Необходимо е да се направят и други адаптации за подобряване на яснотата и прозрачността на съществуващите текстове.
(2)
До 31 декември 2013 г. основният инструмент на общата селскостопанска политика („ОСП“), предвидена в Договора за функциониране на Европейския съюз („ДФЕС“), бе Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (5).
(3)
В рамките на реформата на ОСП Регламент (ЕО) № 1234/2007 беше заменен от 1 януари 2014 г. с Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6). Регламенти (ЕО) № 1216/2009 и (ЕС) № 614/2009 следва да бъдат адаптирани, за да се вземе предвид посоченият регламент с цел да се запази съгласуваността на търговския режим с трети страни за селскостопански продукти, от една страна, и за преработени селскостопански продукти, от друга страна.
(4)
Някои селскостопански продукти се използват за производството на преработени селскостопански продукти, а също и за стоки, които не са изброени в приложение I към ДФЕС. Необходимо е да се вземат мерки в рамките на ОСП и Общата търговска политика, за да се отчете въздействието на търговията с посочените продукти и стоки върху постигането на целите на член 39 от ДФЕС, а също и въздействието, което мерките, приети в изпълнение на член 43 от ДФЕС, имат върху икономическата позиция на посочените продукти и стоки, като се има предвид разликите между цените, на които се набавят селскостопански продукти в Съюза и на световния пазар.
(5)
За да бъде отчетено различното положение на селското стопанство и хранително-вкусовата промишленост в Съюза, в Съюза се провежда разграничаване между селскостопански продукти, изброени в приложение I към ДФЕС, и преработени селскостопански продукти, които не са изброени в посоченото приложение. Такова разграничаване може да не е налице в някои трети държави, с които Съюзът сключва споразумения. Поради това следва да се предвиди разширяването на обхвата на общите правила, приложими към преработените селскостопански продукти, които не са изброени в приложение I към ДФЕС, към някои селскостопански продукти, изброени в посоченото приложение, ако съществува международно споразумение, в което се предвижда приравняването на двата типа продукти.
(6)
Когато в настоящия регламент се посочват международни споразумения, които са сключени или се прилагат временно от Съюза в съответствие с ДФЕС, позоваването е на член 218 от ДФЕС.
(7)
С цел да се предотврати неблагоприятното въздействие, което може да причини върху пазара на Съюза и върху ефективността на ОСП вносът на определени преработени селскостопански продукти, или да се противодейства на това въздействие, следва да бъде възможно за вноса на такива продукти да се заплаща допълнително мито, ако са изпълнени определени условия.
(8)
Яйчният албумин и млечният албумин са преработени селскостопански продукти, които не са включени в приложение I към ДФЕС. С оглед на хармонизацията и опростяването общата система за търговия с яйчен албумин и млечен албумин, предвидена в Регламент (ЕО) № 614/2009, следва да се включи в търговския режим, приложим към някои стоки, получени при преработката на селскостопански продукти. С оглед на това, че в голяма степен яйцата могат да бъдат заменени с яйчен албумин и донякъде - с млечен албумин, търговският режим за яйчен албумин и млечен албумин следва да съответства на търговския режим, установен за яйцата.
(9)
Без да се накърняват конкретните разпоредби относно договорености за преференциална търговия съобразно Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7), е необходимо да се предвидят основните правила за регулиране на търговския режим, приложим към преработените селскостопански продукти и към невключените в приложение I стоки, които са получени при преработка на селскостопански продукти, както и други автономни търговски договорености на Съюза. Необходимо е също така да се предвиди фиксирането на намалени вносни мита, тарифни квоти и предоставянето на възстановявания при износ. В посочените правила и разпоредби следва да се вземат предвид ограниченията по отношение на вносните мита и експортните субсидии, произтичащи от ангажиментите, поети от Съюза в рамките на споразуменията за СТО и двустранните споразумения.
(10)
Поради тясната обвързаност между пазара на яйчен албумин и млечен албумин и пазара на яйца следва да е възможно да се изисква представянето на лицензия за внос за вноса на яйчен албумин и млечен албумин и временно преустановяване на режима на активно усъвършенстване на яйчен албумин и млечен албумин в случаите, когато пазарът на Съюза за тези продукти или пазарът на яйца търпи сътресения или е заплашен от такива във връзка с режима на активно усъвършенстване на яйчен албумин и млечен албумин. Следва да бъде възможно издаването на лицензии за внос на яйчен албумин и млечен албумин и допускането за свободно обращение на тези продукти, обхванати от лицензия, да зависят от удовлетворяването на изисквания във връзка с произхода и мястото, откъдето произхожда съответният продукт, както и за автентичност и качествени характеристики.
(11)
За да се вземат предвид развитието на търговията и промените на пазара, нуждите на пазарите на яйчен албумин и млечен албумин или пазара на яйца и резултатите от наблюдението на вноса на яйчен албумин и млечен албумин, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС, за правила относно изискването при вноса на яйчен албумин и млечен албумин за допускане за свободно обращение да се представя лицензия за внос, правила относно правата и задълженията, произтичащи от тази лицензия за внос и нейното правно действие, за случаите на прилагане на толеранс по отношение на задължението, посочено в лицензията, правила относно издаването на лицензии за внос и допускането за свободно обращение да зависи от представянето на документ, издаден от трета държава или лице, която удостоверява, inter alia, произхода, мястото, от което произхожда продукта, автентичността и характеристиките по отношение на качеството на продуктите, правила за прехвърлянето на лицензии за внос или ограничения върху прехвърлянето, в случаите, когато не е необходимо представянето на лицензия за внос, както и тези, в които е или не е необходимо предоставянето на гаранция за това, че продуктите са внесени в рамките на срока на валидност на лицензията.
(12)
Някои преработени селскостопански продукти, които не са изброени в приложение I към ДФЕС, са получени чрез използване на селскостопански продукти, за които се прилага ОСП. Митата, прилагани спрямо вноса на посочените преработени селскостопански продукти, следва да компенсират разликата между цените на световния пазар и цените на пазара на Съюза за селскостопанските продукти, използвани в производството им, като гарантират конкурентоспособността на съответната преработвателна промишленост.
(13)
В рамките на търговската политика на Съюза за селскостопанските компоненти при определени международни режими се предоставят намаления или постепенно премахване на вносните мита за преработените селскостопански продукти, допълнителните мита върху захарта и брашното и адвалорното мито. Тези намаления биха могли да се определят във връзка със селскостопанските компоненти, приложими за непреференциалната търговия.
(14)
Селскостопанските компоненти на вносното мито следва да компенсират разликата между цените на селскостопанските продукти, използвани в производството на съответните преработени селскостопански продукти на световния пазар и на пазара на Съюза. Поради това е необходимо да се поддържа тясна връзка между изчисляването на селскостопанския компонент на вносното мито, приложимо към преработените селскостопански продукти, и същия компонент на вносното мито, приложимо към внесените непреработени продукти.
(15)
С цел изпълняване на международните споразумения, предвиждащи намаляването или постепенното премахване на вносните мита за преработени селскостопански продукти, получени от специфични селскостопански продукти, които са използвани, или се смята, че са били използвани при производството на преработени селскостопански продукти, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС, за да установява списък на тези селскостопански продукти, за които следва да се смята, че са били използвани при производството на преработени селскостопански продукти, да определя равностойните количества и правилата за преобразуване на други селскостопански продукти в еквивалентни количества от специфичните селскостопански продукти, за които се смята, че са били използвани, да определя необходимите елементи за изчисляване на намалените селскостопански компоненти и намалените допълнителни мита и методите за това изчисляване, и незначителните количества, за които намалените селскостопански компоненти и допълнителните мита върху захарта и брашното трябва да се определят със стойност нула.
(16)
Възможно е тарифните отстъпки при внос да бъдат отпускани за неограничени количества от засегнатите стоки или да бъдат отпускани за ограничени количества, попадащи в тарифна квота. Когато при някои международни режими биват отпуснати тарифни отстъпки в рамките на тарифни квоти, квотите следва да се откриват и управляват от Комисията. От практически съображения от съществено значение е управлението на неселскостопанската част от вносните мита на стоки, за които са били договорени преференции, да бъде подчинено на същите правила, които се прилагат към селскостопанската част.
(17)
Поради тясната обвързаност между пазара на яйчен албумин и млечен албумин и пазара на яйца тарифните квоти за яйчен албумин и млечен албумин следва да се откриват и управляват по същия начин, както тези за яйцата съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013. Когато е необходимо, методът за управление следва да взема предвид нуждите от доставки на пазара на Съюза, нуждата от запазване на равновесието на този пазар и следва да се основава на използвани в миналото методи, като се имат предвид правата, които произтичат от споразуменията в СТО.
(18)
За да се гарантира справедлив достъп на операторите до пазара и равното третиране на операторите, да се вземат предвид потребностите от доставки на пазара на Съюза и да се запази равновесието на пазара, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС относно условията, които следва да бъдат изпълнени, за да се подаде заявление в рамките на тарифна квота, както и правилата относно прехвърлянето на права в рамките на тарифна квота, за това участието в тарифната квота да бъде в зависимост от предоставянето на гаранция, както и специфичните особености, изисквания или ограничения, приложими към тарифните квоти.
(19)
С цел да се осигури възможността изнасяните продукти да се ползват от специално третиране при внос в трета държава при определени условия, съгласно международни споразумения, сключени от Съюза в съответствие с ДФЕС, Комисията следва да се оправомощи да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС относно правилата, изискващи компетентните органи на държавите членки да издават, при поискване и след съответните проверки, документ, удостоверяващ, че са спазени изискванията за продукти, които, ако бъдат изнесени, могат да се ползват от специално третиране при внос в трета държава, при положение че са спазени определени условия.
(20)
Възможно е търсенето на селскостопански суровини от страна на преработващите предприятия да не може да бъде задоволено изцяло от суровини от Съюза при конкурентни условия. В Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (8) се предвижда допускането на стоки под режим активно усъвършенстване, при спазване на икономическите условия, определени от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (9). Регламент (ЕИО) № 2913/1992 следва да бъде заменен от Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), но с действие едва от 1 юни 2016 г. Следователно е целесъобразно посочването на Регламент (ЕИО) № 2913/1992 в настоящия регламент, по-специално с оглед на факта, че в бъдеще позоваванията на Регламент (ЕИО) № 2913/1992 трябва да се считат за позовавания на Регламент (ЕО) № 952/2013. При някои ясно определени обстоятелства следва да се смята, че са изпълнени икономическите условия за приемането на определени количества селскостопански продукти под режим на активно усъвършенстване Тези количества следва да се определят въз основа на оценка на баланса на доставките. Справедливият достъп до наличните количества, равното третиране на операторите и яснотата следва да се гарантират чрез система от сертификати за активно усъвършенстване, издавани от държавите членки.
(21)
За да се гарантира предпазливото и ефективно управление на режимите на активно усъвършенстване, като се взема предвид състоянието на пазара на Съюза за засегнатите стоки и нуждите и практиките на преработващата промишленост, на Комисията следва да делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка със списъка на тези селскостопански продукти, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване, произтичащите от сертификатите за активно усъвършенстване права и правните им последици, прехвърлянето на права между операторите и да установява правилата, необходими за надеждността и ефикасността на системата от сертификати за активно усъвършенстване по отношение на автентичността на сертификата, неговото прехвърляне или ограничения относно посоченото прехвърляне.
(22)
Следва да бъде предвиден режим за отпускане на възстановяване при износ в рамките на ангажиментите на Съюза в СТО за някои селскостопански продукти, използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I към ДФЕС, за да не се поставят в неизгодно положение производителите на тези стоки предвид цените, на които те трябва да се снабдяват в резултат на ОСП. Възстановяванията следва да покриват само разликата между цената на даден селскостопански продукт на пазара на Общността и тази на световния пазар. Поради тази причина този режим следва да бъде установен като част от търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти.
(23)
Списъкът на стоките, които не са включени в приложение I, за които са предвидени възстановявания при износ, следва да се определи, като се взема предвид въздействието на разликата между цените на селскостопанските продукти, използвани за производството им, на пазара на Съюза и на световния пазар и нуждата да се компенсира изцяло или частично тази разлика, с цел да се улесни износът на селскостопански продукти, използвани в стоки, които не са включени в приложение I.
(24)
Необходимо е да се гарантира, че не се предоставя възстановяване при износ за внесени стоки, които не са изброени в приложение I, допуснати за свободно обращение, които повторно се изнасят, изнасят след преработка или влагат в други стоки, които не са изброени в приложение I. По отношение на внесени житни растения, ориз, мляко и млечни продукти или яйца, допуснати за свободно обращение, е необходимо да се гарантира, че не се предоставя възстановяване, когато стоките се изнасят след преработка или влагане в други стоки, които не са включени в приложение I.
(25)
Ставките на възстановяване при износ за селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I, следва да се фиксират в съответствие със същите правила и практически условия и в съответствие със същата процедура, както и ставките на възстановяване при износ за селскостопански продукти, изнасяни в непреработено състояние съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013 и Регламент (ЕС) № 1370/2013 (11).
(26)
Като се има предвид тясната взаимовръзка между стоките, които не са включени в приложение I, и селскостопанските продукти, които се използват в производството на тези невключени в приложение I стоки, от една страна, и разликите между тези стоки и продукти, от друга страна, е необходимо да се предвиди прилагането по отношение на стоките, които не са включени в приложение I, на хоризонталните разпоредби относно възстановяванията при износ, предвидени и в Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(27)
За да се вземе предвид специфичният процес на производство на стоките, които не са включени в приложение I и които съдържат определени селскостопански продукти, и търговските изисквания по отношение на тях, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с оглед на установяване на правилата относно характеристиките на предназначените за износ стоки, които не са включени в приложение I, и селскостопанските продукти, използвани при производството им, правила за определяне на възстановяванията при износ за някои селскостопански продукти, изнасяни след преработка в стоки, които не са включени в приложение I, правила относно необходимите доказателства за доказване на състава на изнасяните стоки, които не са включени в приложение I, правила, според които се изисква деклариране на употребата на някои селскостопански продукти от внос, правила за приравняването на селскостопански продукти към основните продукти и за определянето на референтните количества на всеки от основните продукти, и прилагането на хоризонтални правила за възстановяванията при износ за селскостопански продукти по отношение на стоките, които не са включени в приложение I.
(28)
Спазването на ограниченията за износ, произтичащи от международните споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС, следва да се осигури чрез издаване на удостоверения за възстановяване за предвидените в споразуменията референтни периоди, като се отчита годишната сума, предвидена за малките износители.
(29)
Възстановяванията при износ следва да се предоставят до размера на наличните общи суми, в зависимост от конкретното състояние на търговията със стоки, които не са включени в приложение I. Системата за удостоверения за възстановяване следва да улеснява ефективното управление на сумите по възстановяванията.
(30)
Следва да се предвиди разпоредба, съгласно която удостоверенията за възстановяване, издавани от държавите членки, да бъдат валидни в целия Съюз и за тяхното издаване да е необходимо внасянето на гаранция, с която да се гарантира, че операторът ще подаде заявление за възстановявания. Следва да бъдат установени правила, според които възстановяванията съгласно системата за предварително фиксиране да бъдат предоставяни за всички приложими ставки на възстановяванията, както и за внасянето и освобождаването на гаранциите.
(31)
За да се наблюдават разходите за възстановявания при износ и прилагането на системата за удостоверения за възстановяване, на Комисията следва да се делегира пълномощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на правилата относно правата и задълженията, произтичащи от удостоверенията за възстановяване, правилата или ограниченията във връзка с прехвърлянето им, случаите и положенията, в които не се изисква представянето на удостоверение за възстановяване или внасянето на гаранция, и относно толеранса, в рамките на който не се прилага задължението за подаване на заявление за възстановяване.
(32)
Когато се отчита влиянието на целевите мерки, свързани с възстановяване при износ, следва да се обърне внимание общо на предприятията, преработващи селскостопански продукти, и по-специално на положението на малките и средните предприятия. С оглед на специфичните нужди на малките износители, за тях следва да се определи обща сума за всяка бюджетна година, и те следва да бъдат освободени от изискването да подават удостоверения за възстановяване в съответствие с режимите за възстановяване при износ.
(33)
Когато в съответствие с Регламент (ЕС) № 1308/2013 се приемат мерки по отношение на износа на даден селскостопански продукт, и износът на стоки, които не са изброени в приложение I, имащи високо съдържание на този селскостопански продукт, има вероятност да навреди на осъществяването на целите на посочените мерки, в съответствие с член 290 от ДФЕС на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове за предприемане на равностойни мерки по отношение на износа на стоките, които не са изброени в приложение I, при същевременно спазване на всички задължения, които произтичат от международни споразумения.
(34)
При някои международни режими Съюзът може да ограничава вносните мита и сумите, дължими за износа, за да компенсира - напълно или частично - разликите в цената на селскостопанските продукти, използвани при производството на преработени селскостопански продукти или на засегнатите стоки, които не са включени в приложение I. За преработените селскостопански продукти и стоките, които не са включени в приложение I, е необходимо да се предвиди, че тези суми трябва да бъдат определени съвместно като част на общото мито и да са предназначени да компенсират разликите между цените на селскостопанските продукти, които трябва да се отчетат на пазара на засегнатата държава или регион и на пазара на Съюза.
(35)
Тъй като съставът на преработените селскостопански продукти и стоките, които не са включени в приложение I, могат да са от значение за правилното прилагане на търговския режим, предвиден в настоящия регламент, следва да е възможно да се установят техният състав, като се използват качествени и количествени анализи.
(36)
За да се изпълняват международните споразумения, сключени от Съюза, и да се осигури яснота и последователност спрямо измененията на Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (12) на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на допълване и изменение на определени несъществени елементи от настоящия регламент и приложенията към него.
(37)
Следва да бъде предвидена разпоредба държавите членки да предоставят на Комисията и другите държави членки информацията, необходима за прилагането на търговския режим за преработени селскостопански продукти и за стоки, които не са включени в приложение I.
(38)
За да се гарантира интегритетът на информационните системи и автентичността и четливостта на прехвърляните документи и свързани с тях данни, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с определяне на естеството и вида на информация, която следва да се съобщава, категориите на данните, които подлежат на обработване, максималните срокове за тяхното запазване и целите на обработката, правата за достъп до информацията или информационните системи, както и условията за публикуване на информацията.
(39)
Прилага се правото на Съюза относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и относно свободното движение на тези данни, по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(40)
За да се избегне ненужната административната тежест за операторите и националните органи, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с определянето на праг, под който не се събират или предоставят суми по отношение на вносни мита, допълнителни вносни мита, намалени вносни мита, възстановявания при износ и суми, които следва да се събират или които са дължими като компенсация по отношение на съвместно определена цена.
(41)
Като се има предвид тясната взаимовръзка между стоките, които не са включени в приложение I, и селскостопанските продукти, които се използват в производството на тези невключени в приложение I стоки, е необходимо да се предвиди прилагането mutatis mutandis по отношение на стоките, които не са включени в приложение I, на хоризонталните разпоредби относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите, предвидени в и приети съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(42)
За да се гарантира прилагането на хоризонталните правила, приети на основата на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на лицензиите за внос и тарифните квоти за преработени селскостопански продукти и на възстановяванията при износ и удостоверенията за възстановяване за стоки, които не са включени в приложение I, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на правила, които адаптират, съобразно необходимото, хоризонталните разпоредби относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите, приемани въз основа на регламента.
(43)
От особена важност е при приемането на делегираните актове в съответствие с член 290 ДФЕС Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(44)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на вноса, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за определяне на преработените селскостопански продукти, към които следва да се прилагат допълнителни вносни мита, за да се предотврати неблагоприятно въздействие върху пазара на Съюза или да се противодейства на такова въздействие, мерки за прилагането на допълнителните вносни мита по отношение на сроковете за доказване на вносната цена, за предоставянето на документите, служещи за доказателство, и за определянето на равнището на допълнителни вносни мита, мерки за определяне на представителните цени и праговите обеми за целите на прилагането на допълнителни вносни мита, мерки за формата и съдържанието на лицензия за внос на яйчен албумин и млечен албумин, подаването на заявления за лицензии за внос и за издаване и използване на тези лицензии, за срока им на валидност, за процедурите за внасяне на гаранция във връзка с тези лицензии и нейния размер, за доказателствата, необходими за доказване изпълнението на изискванията за използването на лицензиите, за нивото на толеранс по отношение на спазването на задължението за внос на количеството, посочено в лицензията за внос, и за издаването на заместващи лицензии за внос и на дубликати на лицензиите, за мерки относно третирането на лицензиите за внос от държавите членки, както и за обмена на информация, необходима за управлението на системата от лицензии за внос на яйчен албумин и млечен албумин, включително процедурите, свързани със специалното административно съдействие между държавите членки, при изчисляването на вносни мита и при определяне на равнището на вносни мита за преработени селскостопански продукти при прилагането на международни режими.
(45)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на вноса, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за установяване на определени количества селскостопански продукти, за които се смята, че са използвани в производството на преработени селскостопански продукти за целите на намаляването или постепенното премахване на вносните мита, приложими при преференциалните търговски режими, и установяване на подходящите изисквания за документи, годишните тарифни квоти и метода на администриране, който да се използва за вноса на преработени селскостопански продукти и на някои селскостопански продукти в съответствие с международните ангажименти на Съюза, процедури за прилагането на специфичните разпоредби, предвидени в международните споразумения или актове за приемане на режима на внос или износ, в частност относно гаранциите, които обхващат естеството, източника и произхода на продукта, признаване на документа, използван за проверката на тези гаранции, представянето на документ, издаден от държавата износител, и с местоназначението и употребата на продуктите, мерки за установяване на периода на валидност на лицензиите за внос, процедурите за внасяне на гаранция и нейния размер, правилата за използване на лицензиите за внос и, при необходимост, специфичните мерки по отношение по-специално на условията, при които се подават заявленията за внос и се предоставят разрешения в рамките на тарифните квоти, подходящите изисквания за документите.
(46)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на вноса, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за управление на процеса, които гарантират, че количествата, достъпни в рамките на тарифните квоти, не са надхвърлени, мерки за преразпределяне на неизползваните количества от тарифните квоти, мерки за приемане на защитни мерки срещу внос в Съюза в съответствие с регламенти (ЕО) № 260/2009 (16) и (ЕО) № 625/2009 на Съвета (17) или защитни мерки, предвидени в международни споразумения, мерки по отношение на количеството на селскостопанските продукти, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване, мерки за прилагането на системата от сертификати за активно усъвършенстване по отношение на необходимите документи и процедурите за подаване на заявления и издаване на сертификати за активно усъвършенстване, мерки за управлението на сертификатите за активно усъвършенстване от държавите членки, процедурите по отношение на административната помощ между държавите членки, мерки за ограничаване на количествата, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване, за отхвърляне на количествата, за които са подадени заявления за посочените сертификати, и за временно преустановяване на приемането на заявления за сертификати за активно усъвършенстване, когато са подадени заявления за големи количества, и мерки за временно преустановяване на използването на режимите на преработка или активно усъвършенстване за яйчен албумин и млечен албумин.
(47)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за прилагането на ставките на възстановяване, за изчисляване на възстановяванията при износ, за приравняването на някои продукти към основни продукти и за определянето на референтните количества на основните продукти, за подаването на заявления за, издаването и управлението на сертификатите за износ на някои от стоките, които не са включени в приложение I, към някои местоназначения, когато това е предвидено в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, и за третирането на оползотворяването на продукти и количествените загуби при производствения процес и третирането на страничните продукти.
(48)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за определяне процедурите по деклариране и необходимите доказателства за доказване състава на изнасяните стоки, които не са изброени в приложение I, необходими за прилагането на системата за възстановявания при износ, опростеното доказване на достигане до местоназначението при диференцираните възстановявания, мерки за прилагането на хоризонталните разпоредби за възстановяванията при износ за стоки, които не са включени в приложение I, мерки за прилагането на системата на удостоверения за възстановяване при износ по отношение на подаването на заявления, формата и съдържанието на тези заявления за издаване на удостоверения за възстановяване, формата, съдържанието и срока на валидност на удостоверенията за възстановяване, процедурите за подаване на заявления и издаването на удостоверения и за тяхното използване, процедурите за внасяне на гаранция и за нейния размер, равнището на толеранс за сумите на възстановяванията при износ, за които не е подадено заявление, и начините за доказване, че задълженията, произтичащи от удостоверения за възстановяване, са изпълнени.
(49)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа и на определени общи разпоредби, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки за третирането на удостоверения за възстановяване при износ от държавите членки и обмена на информация и специфичните процедури за административна помощ между държавите членки по отношение на удостоверенията за възстановяване, мерки за определянето на общата сума, предоставена на малките износители, и индивидуалния праг за освобождаване от представянето на удостоверения за възстановяване, мерки относно издаването на заместващи удостоверения за възстановяване и дубликати на удостоверения за възстановяване, мерки за ограничаване на количествата, за които могат да се издават удостоверения за възстановяване, за отхвърляне на заявените количества по отношение на посочените удостоверения и временно преустановяване на приемането на заявления за удостоверения за възстановяване, когато са подадени заявления за количества, които надвишават наличните количества, определени въз основа на ангажиментите, произтичащи от международни споразумения, необходимите процедурни правила и технически критерии за прилагането на други мерки по отношение на износа, мерки за установяване на приложимото мито при директно компенсиране при преференциална търговия и свързаните суми, които се плащат за износ към съответната държава или регион, мерки за гарантиране, че преработените селскостопански продукти, обявени за износ при споразумение за преференциална търговия, действително не са изнесени при условията на непреференциално споразумение или обратно, мерки относно методите за качествен и количествен анализ на преработени селскостопански продукти и стоките, които не са включени в приложение I, технически разпоредби, необходими за идентифицирането им, и процедури за целите на класификацията в Комбинираната номенклатура.
(50)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент по отношение на износа и определени общи разпоредби, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на мерки, необходими за изпълнението на задълженията на Комисията и държавите членки за обмен на информация, свързани с методите на уведомяване, правилата относно информацията, която подлежи на съобщаване, условията за управлението на тази информация, съдържанието, формата, периодичността, честотата и сроковете на уведомленията и условията за прехвърляне или предоставяне на достъп до информацията и документите, с оглед на защитата на личните данни и законния интерес на предприятията за защита на техните търговски тайни, и мерки за прилагането на хоризонталните разпоредби относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите, приемани съобразно Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на лицензиите за внос и тарифните квоти за преработените селскостопански продукти и възстановяванията за внос и удостоверенията за възстановяване за стоки, които не са включени в приложение I.
(51)
Предвид специалните особености на актовете за изпълнение, които се отнасят до мерките за определяне на представителните цени и праговите обеми за целите на прилагането на допълнителните вносни мита и равнището на вносните мита в съответствие с международните ангажименти на Съюза, мерките за ограничаване на количествата, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване и удостоверения за възстановяване, за отхвърляне на количествата, за които са подадени заявленията за сертификати, и мерките за управление на процеса, с които се гарантира, че количествата, достъпни в рамките на тарифните квоти, не са надвишени, и за преразпределяне на неизползваните количества от тарифните квоти, следва да се приемат без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (18). Всички останали актове за изпълнение по настоящия регламент следва да се приемат в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(52)
За приемането на актовете за изпълнение, които се приемат в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011, следва да се използва процедурата по разглеждане, като се има предвид, че тези актове са свързани с ОСП, както е посочено в член 2, параграф 2, буква б), подточка ii) от посочения регламент.
(53)
Комисията следва да приема незабавно приложими актове за изпълнение, когато при надлежно обосновани случаи във връзка със защитните мерки срещу вноса на преработени селскостопански продукти в Съюза или във връзка със смущение на пазара на Съюза или възможност за смущение на пазара на Съюза, налагащо временното преустановяване на използването на режими за преработка или активно усъвършенстване за яйчен албумин и млечен албумин, това се налага от съображения за спешност.
(54)
В съответствие с принципа за пропорционалност, за постигането на целите на настоящия регламент е необходимо и подходящо да се предвидят търговския режим, приложими към някои стоки, получени при преработката на селскостопански продукти. С настоящия регламент не се надхвърля необходимото за постигането на поставените цели в съответствие с член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз.
(55)
С цел запазване на сегашното положение настоящият регламент следва да включва приложения, които съдържат всяко едно от следните: списък на преработените селскостопански продукти, който заменя приложение II към Регламент (ЕО) № 1216/2009; списък на стоки, които не са включени в приложение I, който заменя приложение II към Регламент (ЕС) № 578/2010 на Комисията (19) и приложение XX към Регламент (ЕО) № 1234/2007; списък на основните продукти, използвани за производството на стоки, които не са включени в приложение I, който заменя приложение I към Регламент (ЕС) № 578/2010; списък на преработени селскостопански продукти, за които могат да се налагат допълнителни вносни мита, който заменя приложение III към Регламент (ЕО) № 1216/2009; списък на селскостопанските продукти, използвани за производството на преработени селскостопански продукти, който заменя приложение I към Регламент (ЕО) № 1216/2009.
(56)
Необходимо е съответно да се отменят регламенти (ЕО) № 1216/2009 и (ЕО) № 614/2009.
(57)
С оглед на факта, че преди влизането в сила на настоящия регламент, необходимото съгласуване е гарантирано чрез преходната разпоредба в член 230, параграф 1, втора алинея, буква и) от Регламент № 1308/2013, настоящият регламент следва да започне да се прилага възможно най-скоро след приемането на пакета от регламенти за реформа на ОСП, при пълно зачитане на интереса за правна сигурност и законните очаквания на икономическите оператори,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се установява търговският режим, приложим към вноса на преработени селскостопански продукти и износа на стоки, които не са включени в приложение I, и селскостопански продукти, вложени в стоките, които не са включени в приложение I.
Настоящият регламент се прилага също и към вноса на селскостопански продукти, които са обхванати от международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС и предвиждащо приравняването на тези продукти към преработени селскостопански продукти, които са обект на преференциална търговия.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„селскостопански продукти“ означава продуктите, посочени в член 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
б)
„преработени селскостопански продукти“ означава продуктите, които са изброени в приложение I към настоящия регламент;
в)
„стоки, които не са включени в приложение I“ означава продуктите, които не са изброени в приложение I към ДФЕС и които са изброени в първа и втора колона от приложение II към настоящия регламент.
г)
„основни продукти“ означава селскостопанските продукти, които са изброени в приложение III към настоящия регламент;
д)
„селскостопански компонент“ означава или частта от вносното мито, което се прилага към преработените селскостопански продукти, отговаряща на вносните мита, приложими към селскостопанските продукти, които са посочени в приложение V към настоящия регламент, или, по целесъобразност, намалените мита, приложими за селскостопанските продукти, които произхождат в заинтересованите държави, за количествата селскостопански продукти, които са използвани или за които се счита, че са използвани;
е)
„не-селскостопански компонент“ означава делът от облагането, който съответства на митото от Общата митническа тарифа, намалено с определения в буква д) селскостопански компонент;
ж)
„допълнителни мита върху захарта и брашното“ означава допълнителното мито върху захарта (AD S/Z) и допълнителното мито върху брашното (AD F/M), посочени в част първа, раздел I, точка Б.6 от приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 и установени в част трета, раздел I, приложение 1, таблица 2 от приложение I към посочения регламент;
з)
„адвалорно мито“ означава частта от вносното мито, изразена като процент от митническата стойност;
и)
„продуктова група 1“ означава суроватка на прах, на гранули или в друга твърда форма, без добавка на захар или други подсладители, с код по КН ex 0404 10 02 - ex 0404 10 16;
й)
„продуктова група 2“ означава мляко на прах, гранули или други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на мазнини, непревишаващо 1,5 %, различно от това в директни опаковки, с нетно съдържание, непревишаващо 2,5 kg, с код по КН ex 0402 10 19;
к)
„продуктова група 3“ означава мляко на прах, гранули или други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на мазнини от 26 %, различно от това в директни опаковки, с нетно съдържание, непревишаващо 2,5 kg, с код по КН ex 0402 21 18;
л)
„продуктова група 6“ означава масло, с тегловно съдържание на мазнини от 82 %, с код по КН ex 0405 10;
ГЛАВА II
ВНОС НА ПРЕРАБОТЕНИ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
РАЗДЕЛ I
Общи разпоредби за вноса
Подраздел I
Вносни мита върху преработените селскостопански продукти
Член 3
Компоненти на вносните мита
1. За преработените селскостопански продукти, изброени в таблица 1 от приложение I, вносните мита, определени в Общата митническа тарифа, се състоят от селскостопански компонент, който не е част от адвалорно мито, и неселскостопански компонент, който е адвалорно мито.
2. За преработените селскостопански продукти, изброени в таблица 2 от приложение I, вносните мита, определени в Общата митническа тарифа, се състоят от адвалорно мито и селскостопански компонент, който е част адвалорното мито. Когато не съществува адвалорно мито за преработените селскостопански продукти, изброени в таблица 2 от приложение I, селскостопанският компонент за такива продукти се счита за част от специфичното мито върху тези продукти.
Член 4
Максимална ставка на вносното мито
1. Когато трябва да се приложи максимална ставка на мито, методът за изчисляване, използван за определяне на максималната ставка на митото, се определя в Общата митническа тарифа по силата на член 31 от ДФЕС.
2. Когато за преработени селскостопански продукти, изброени в таблица 1 от приложение I, максималната ставка на митото се състои от допълнително мито върху захарта или брашното, методът за изчисляване, използван за определяне на допълнителното мито, се определя в Общата митническа тарифа по силата на член 31 от ДФЕС.
Член 5
Допълнителни вносни мита за предотвратяване на неблагоприятно въздействие върху пазара на Съюза или за противодействие на такова въздействие
1. Посредством Комисията може да приеме актове за изпълнение за определяне на изброените в приложение IV преработени селскостопански продукти, които, когато се внасят и към тях се прилага ставката на мито, определена в Общата митническа тарифа, подлежат на облагане с допълнително вносно мито. Тези актове за изпълнение се приемат за да се предотврати неблагоприятно въздействие върху пазара на Съюза или да се противодейства на такова въздействие, което може да произтече от такъв внос, и ако:
а)
вносът е извършен на цена под равнището, нотифицирано от Съюза пред СТО („прагова цена“); или
б)
обемът на вноса в някоя година превишава определено равнище („прагов обем“).
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Допълнителни вносни мита не се налагат в съответствие с параграф 1, когато е малко вероятно вносът да предизвика смущения на пазара на Съюза или когато последиците на допълнителните вносни мита биха били несъразмерни с оглед на поставената цел.
3. За целите на параграф 1, буква а) вносните цени се определят на базата на CIF вносни цени за въпросната пратка.
CIF вносните цени се проверяват спрямо представителните цени за съответния продукт на световния пазар или на пазара на внос на този продукт в Съюза.
Представителните цени се определят редовно въз основа на данните, натрупани в рамките на системата за наблюдение на Общността, създадена в съответствие с член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/1993 на Комисията (20).
4. Праговият обем се основава на възможностите за достъп до пазара, определени като внос в процентно изражение спрямо съответното вътрешно потребление през трите години, които предшестват годината, през която възникват или изглежда вероятно да възникнат посочените в параграф 1 неблагоприятни въздействия.
5. Комисията може да приема актове за изпълнение с необходимите мерки за прилагането на настоящия член по-специално мерките по отношение на сроковете за доказване на вносната цена и предоставянето на доказателствените документи. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
6. Комисията може да приема актове за изпълнение, без прилагане на посочената в член 44, параграф 2 или 3 процедура, по отношение на продуктите, определени в съответствие с параграф 1:
а)
за определяне на представителните цени и праговите обеми за целите на налагането на допълнителни вносни мита;
б)
за определяне на равнището на допълнителните вносни мита в съответствие с правилата, предвидени в международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза съгласно ДФЕС.
7. Комисията публикува праговите цени, посочени в параграф 1, буква а), в Официален вестник на Европейския съюз.
Подраздел II
Внос на яйчен албумин и млечен албумин
Член 6
Лицензии за внос на яйчен албумин и млечен албумин
1. Относно вноса за допускане за свободно обращение на яйчен албумин и млечен албумин може да се изисква представяне на лицензия за внос, когато такава лицензия е необходима за управлението на засегнатите пазари и по-специално - за наблюдението на търговията с тези продукти.
2. Без да се засягат мерките, предприети в съответствие с член 14, държавите членки издават посочените в параграф 1 лицензии за внос на всеки заявител, установен в Съюза, независимо от мястото му на установяване, освен ако е предвидено друго в акт, приет акт в съответствие с член 43, параграф 2 от ДФЕС,.
3. Лицензиите за внос, посочени в параграф 1, са валидни в целия Съюз.
4. Към издаването на лицензиите за внос, посочени в параграф 1, и допускането за свободно обращение на стоките, обхванати от лицензията, могат да се прилагат изисквания относно произхода и мястото, от което произхожда съответният продукт, и да се изисква представянето на документ, издаден от трета държава или лице, който удостоверява, наред с другото, произхода, мястото, от което произхожда съответният продукт, автентичността и характеристиките по отношение на качеството на продуктите.
Член 7
Гаранция по отношение на лицензиите за внос
1. За издаването на лицензиите за внос, посочени в член 6, може да се изисква внасянето на гаранция, чрез която се обезпечава, че икономическият оператор ще внесе продуктите в срока на валидност на лицензията за внос.
2. Гаранцията се задържа изцяло или частично, ако продуктите не бъдат внесени в срока на валидност на лицензията за внос.
3. Гаранцията обаче не се задържа, ако продуктите не са били внесени в посочения срок поради форсмажорни обстоятелства или ако количеството, което не е било внесено в посочения срок, е в рамките на допустимия толеранс.
Член 8
Делегирани правомощия
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
правила относно поставянето на изискване да се представя лицензия за внос при извършване на внос на яйчен албумин и млечен албумин за допускане за свободно обращение;
б)
правила относно правата и задълженията, които произтичат от лицензията за внос и нейните правни последствия;
в)
случаите, при които се прилага толеранс по отношение на спазването на задължението за внос на количеството, посочено в лицензията, или при които в лицензията трябва да се посочи произходът;
г)
правила относно това, за издаването на лицензия за внос или за допускането до свободно обращение на продуктите, обхванати от лицензията, да се изисква представянето на документ, издаден от трета държава или субект, чрез който се удостоверяват, наред с другото, произходът, мястото, от което произхожда съответният продукт, автентичността и характеристиките по отношение на качеството на продуктите;
д)
правила за прехвърлянето на лицензиите за внос или ограничения относно възможността за такова прехвърляне;
е)
случаите, в които не се изисква представяне на лицензия за внос;
ж)
правила относно това, за издаването на лицензия за внос, посочена в член 6, да се изисква представяне на гаранция;
Член 9
Изпълнителни правомощия
Посредством актове за изпълнение Комисията приема, когато е необходимо мерки относно:
а)
вида и съдържанието на лицензията за внос;
б)
подаването на заявления и издаването на лицензии за внос и тяхното използване;
в)
срока на валидност на лицензията, размера на гаранцията, която следва да бъде предоставена и процедурите за това;
г)
необходимите доказателствата за изпълнение на изискванията за използване на лицензиите;
д)
равнището на толеранс по отношение на спазването на задължението за внос на посоченото в лицензията за внос количество;
д)
издаването на заместващи лицензии и дубликати на лицензии;
ж)
третирането на лицензиите за внос от страна на държавите членки и обмена на информация, необходима за управление на системата, включително процедурите, свързани със специалното административно съдействие между държавите членки.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
РАЗДЕЛ II
Преференциалнa търговия
Подраздел I
Намаляване на вносните мита
Член 10
Намаляване и постепенно премахване на селскостопанските компоненти, адвалорните мита и допълнителните мита
1. Когато в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС:
а)
е предвидено намаляване или поредица от действия по намаляване, водещи до постепенно премахване на вносните мита за селскостопански продукти; и
б)
се определят продуктите, допустими за такова намаляване, количествата стоки, стойността на квотите, за които се прилагат тези намаления, начинът на изчисляване на тези количества или стойности, или факторите, определящи намалението на селскостопанския компонент, на допълнителните мита върху захарта и брашното или на адвалорното мито,
селскостопанският компонент, допълнителните мита върху захарта и брашното или адвалорното мито, могат да бъдат обект на намаляването или поредица от действия за постепенното премахване като предвиденото за случаите на вносни мита за преработени селскостопански продукти.
За целите на настоящия член селскостопанският компонент може да включва и селскостопанския елемент, посочен в част първа, раздел I, точка Б.1, от приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 и предвиден в част трета, раздел I, приложение 1, таблица 2 от приложението към посочения регламент.
2. Когато в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, е предвидено намаляване или постепенно премахване на селскостопанските компоненти за продуктите, изброени в таблица 2 от приложение I към настоящия регламент, митото, състоящо се от селскостопанския компонент, който е част от адвалорното мито, се заменя със селскостопански компонент, който не е адвалорен.
Член 11
Действително използвани количества или количества, за които се смята, че са били използвани
1. Намалението или постепенното премахване на селскостопанските компоненти или допълнителните мита за захарта и брашното в съответствие с член 10, параграф 1, се определя въз основа на следното:
а)
количествата селскостопански продукти, изброени в приложение V, които са били действително използвани или за които се смята, че са били използвани при производството на преработения селскостопански продукт;
б)
митата, които се прилагат към селскостопанските продукти, посочени в буква а), и които се използват за изчисляване на намаления селскостопански компонент и допълнителните мита върху захарта и брашното при някои преференциални търговски режими.
2. Селскостопанските продукти, които трябва да се смятат за използвани при производството на преработения селскостопански продукт, се избират между селскостопанските продукти, които се използват при производството на преработения селскостопански продукт, въз основа на тяхната важност за международната търговия и степента, в която техните ценови равнища са представителни за ценовите равнища на всички други селскостопански продукти, използвани при производството на преработения селскостопански продукт.
3. Количествата селскостопански продукти, изброени в приложение V, които действително са били използвани, се преобразуват в равностойни количества специфични селскостопански продукти, за които се смята, че са били използвани.
Член 12
Делегирани правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
съставянето списък на селскостопанските продукти, изброени в приложение V, за които въз основа на критериите за избор, посочени в член 11, параграф 2, се смята, че са били използвани при производството на преработените селскостопански продукти;
б)
установяването на равностойните количества и правилата за преобразуване, предвидени в член 11, параграф 3;
в)
елементите, необходими за изчисляването на намаления селскостопански компонент и намалените допълнителни мита върху захарта и брашното, както и да установява методите за това изчисляване;
г)
незначителните количества, за които намалените селскостопански компоненти и допълнителните мита върху захарта и брашното следва да се определят със стойност нула.
Член 13
Изпълнителни правомощия
1. Когато е подходящо Комисията приема актове за изпълнение, които съдържат мерки за изпълнение на международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС по отношение на изчисляването на вносните мита за преработени селскостопански продукти, за които могат да се прилагат намаления в съответствие с член 10, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Когато е необходимо Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на:
а)
фиксираните количества от селскостопанските продукти, посочени в член 12, буква а), за които се смята, че са били използвани при производството на преработените селскостопански продукти;
б)
количествата от селскостопанските продукти, посочени в член 12, буква а), за които се смята, че са били използвани при производството на преработени селскостопански продукти, за всеки възможен състав на посочените преработени селскостопански продукти, за които не могат да се определят фиксирани количества от специфичните селскостопански продукти в съответствие с буква а) от настоящата алинея;
в)
изисквания по отношение на документите.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение без прилагане на процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3 за определяне на равнището на прилаганото вносно мито съгласно правилата, определени в международното споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, и мерките, приети съгласно параграф 1 от настоящия член.
Подраздел II
Тарифни квоти и специално третиране на внос от трети държави
Член 14
Откриване и управление на тарифни квоти
1. Тарифните квоти за внос на преработени селскостопански продукти и на селскостопански продукти, посочени във втора алинея на член 1, за освобождаване за свободно обращение в Съюза вследствие на международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС, се откриват и управляват от Комисията в съответствие с членове 15 и 16.
2. Тарифните квоти, посочени в параграф 1, се управляват по начин, който изключва всякаква дискриминация между операторите и надлежно отчита потребността от доставки на пазара на Съюза, както и необходимостта от запазване на равновесието на този пазар.
3. Тарифните квоти, посочени в параграф 1, се управляват, като се прилага един от следните методи, друг подходящ метод или комбинация от тях:
а)
метод на разпределяне, основан на хронологичния ред на подаване на заявленията (на принципа „пръв пристигнал, пръв обслужен“);
б)
метод на разпределяне на квотите пропорционално на исканите в заявленията количества („метод на едновременно разглеждане“);
в)
метод на разпределяне, основан на традиционните търговски модели („метод на традиционни/нови оператори“);
Член 15
Делегирани правомощия
1. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
условията и изискванията за допустимост, които даден оператор трябва да изпълни, за да подаде заявление в рамките на тарифна квота, установена в международно споразумение, посочено в член 14, параграф 1;
б)
правилата относно прехвърляне на права между оператори и когато е необходимо, ограниченията за такова прехвърляне в рамките на управлението на тарифна квота, установена в международно споразумение, посочено в член 14, параграф 1;
в)
разпоредбите, с които участието в тарифна квота, установена в международно споразумение, посочено в член 14, параграф 1, се поставя под условие за представяне на лицензия за внос и внасяне на гаранция;
г)
специфичните особености, изискванията или ограниченията, приложими към тарифната квота, установена в международното споразумение, посочено в член 14, параграф 1.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, съгласно които да се изисква компетентните органи на държавите членки да издават, въз основа на искане и след извършване на съответните проверки, документ, удостоверяващ за даден продукт изпълнението на условията, за ползване на специално третиране при внос в трета държава.
Член 16
Изпълнителни правомощия
1. Комисията приема актове за изпълнение за определяна не:
а)
годишните тарифни квоти, които при необходимост са подходящо разпределени през годината, и метода на управление, който да бъде използван;
б)
процедурите за прилагане на специалните разпоредби, определени в международното споразумение или правен акт за приемане на режима на внос или износ, по-специално относно:
i)
гаранциите във връзка с естеството, мястото, от което произхожда, и произхода на продукта;
ii)
признаването на документа, използван за проверка на гаранциите, посочени в подточка i);
iii)
представянето на документ, издаден от държавата износител;
iv)
местоназначението и употребата на продуктите;
в)
периода на валидност на лицензиите за внос, които трябва да бъдат представени в съответствие с член 15, параграф 1, буква в);
г)
процедурите за внасяне на гаранция, в съответствие с член 15, параграф 1, буква в) и нейния размер;
д)
използването на лицензиите за внос, които трябва да бъдат представени в съответствие с член 15, параграф 1, буква в), и ако е необходимо, специфични мерки по отношение по-специално на условията, в съответствие с които се подават заявления за внос и се предоставят разрешения в рамките на тарифната квота.
е)
изисквания по отношение на документите;
ж)
необходимите мерки относно съдържанието, формата, издаването и употребата на документа, посочен в член 15, параграф 2.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Без прилагане на процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3, Комисията приема актове за изпълнение за:
а)
управление на процеса, гарантиращ, че наличните количества в рамките на тарифната квота не се надвишават, по-специално чрез определяне на коефициент на разпределяне за всяко заявление, когато наличните количества бъдат достигнати, чрез отхвърляне на чакащите заявления и при необходимост, временно преустановяване на подаването на заявления;
б)
преразпределяне на неизползваната тарифна квота.
РАЗДЕЛ III
Защитни мерки
Член 17
Защитни мерки
1. В съответствие с параграф 3 от настоящия член Комисията приема актове за изпълнение, които съдържат защитни мерки срещу вноса на преработени селскостопански продукти в Съюза. С цел осигуряване на единството на общата търговска политика, посочените актове за изпълнение трябва да са в съответствие с регламенти (ЕО) № 260/2009 и (ЕО) № 625/2009. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Освен ако не е предвидено друго в друг правен акт на Европейския парламент и на Съвета и друг правен акт на Съвета, в съответствие с параграф 3 от настоящия член Комисията приема актове за изпълнение, които съдържат защитни мерки срещу вноса на преработени селскостопански продукти в Съюза, предвидени в международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с ДФЕС. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
3. Комисията може да предприеме мерките, посочени в параграфи 1 и 2, по искане на държава членка или по своя инициатива.
Когато Комисията получава искане от държава членка за приемането на актовете за изпълнение, посочени в параграфи 1 и 2, тя приема актове за изпълнение, съдържащи нейното решение по този въпрос в срок от пет работни дни от получаването на искането. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
4. По надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани със защитните мерки, предвидени в параграфи 1 и 2, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 44, параграф 3.
5. Ако Комисията желае да отмени или измени приетите съгласно параграфи 1 - 4 защитни мерки, тя приема актове за изпълнение с тази цел. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с член 44, параграф 2, освен при надлежно обосновани наложителни причини за спешност, в който случай тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с член 44, параграф 3.
РАЗДЕЛ IV
Активно усъвършенстване
Подраздел I
Активно усъвършенстване без разглеждане на икономическите условия
Член 18
Активно усъвършенстване на селскостопански продукти без разглеждане на икономическите условия
1. Когато стоки, които не са включени в приложение I, са получени от селскостопански продукти, изброени в приложение III към настоящия регламент, под режим на активно усъвършенстване, се смята, че икономическите условия, посочени в член 117, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, са изпълнени, ако бъде представен сертификат за активно усъвършенстване за тези селскостопански продукти.
2. Сертификатите за активно усъвършенстване се издават за селскостопански продукти, използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I, в рамките на определените от Комисията количества.
Количествата се определят, като се взема предвид балансът между задължителните бюджетни ограничения за възстановяванията при износ за стоките, които не са включени в приложение I, от една страна, и очакваните разходи за възстановявания при износ за стоки, които не са включени в приложение I, от друга страна, и по-специално като се взема предвид:
а)
очакваният обем на износа на съответните стоки, които не са включени в приложение I;
б)
положението на пазара на Съюза и на световния пазар на съответните основни продукти, където е приложимо;
в)
икономическите и регулаторните фактори.
Количествата се преразглеждат редовно, за да се отчете развитието на икономическите и регулаторните фактори.
3. Държавите членки издават сертификатите за активно усъвършенстване, посочени в параграф 1, на всеки установен в Съюза заявител за сертификат, независимо от мястото на установяване на въпросния заявител.
Сертификатите за активно усъвършенстване са валидни в целия Съюз.
Член 19
Делегирани правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
списък на селскостопански продукти, използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I, за които могат да се издават сертификати за активно усъвършенстване;
б)
правата, които произтичат от сертификата за активно усъвършенстване и неговите правни последствия;
в)
прехвърлянето между операторите на права, произтичащи от сертификатите за активно усъвършенстване;
г)
правилата, необходими за надеждността и ефективността на системата за сертификати за активно усъвършенстване по отношение на автентичността на сертификата, неговото прехвърляне или ограниченията относно неговото прехвърляне.
Член 20
Изпълнителни правомощия
1. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
определянето съгласно член 18, параграф 2, на количеството на селскостопанските продукти, за които могат да бъдат издадени сертификати за активно усъвършенстване;
б)
формата и съдържанието на заявленията за сертификати за активно усъвършенстване;
в)
формата, съдържанието и срока на валидност на сертификатите за активно усъвършенстване;
г)
изискваните документи и процедурата за подаване на заявления и за издаване на сертификати за активно усъвършенстване;
д)
управлението на сертификатите за активно усъвършенстване от страна на държавите членки;
е)
процедурите във връзка с административната помощ между държавите членки;
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Когато са подадени заявления за количества, надхвърлящи определените в съответствие с параграф 1, буква а), Комисията може да приеме актове за изпълнение без прилагане на процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3, за ограничаване на количествата, за които могат да бъдат издадени сертификати за активно усъвършенстване, за отхвърляне количествата, за които са подадени заявления за сертификати за активно усъвършенстване, и за спиране подаването на заявления за сертификати за активно усъвършенстване за съответния продукт.
Подраздел II
Временно преустановяване на режима на активно усъвършенстване
Член 21
Временно преустановяване на режима на активно усъвършенстване за яйчен албумин и млечен албумин
1. Когато поради прилагането на режим на активно усъвършенстване на пазара на Съюза възникнат смущения или има вероятност такива да възникнат, посредством актове за изпълнение Комисията може, по искане на държава членка или по своя собствена инициатива, да приеме акт за изпълнение, който изцяло или отчасти временно преустановява използването на режима на активно усъвършенстване по отношение на яйчен албумин и млечен албумин. посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Когато Комисията получи искане от държава членка за приемане на актовете за изпълнение, посочени в първа алинея, тя приема актове за изпълнение, които съдържат решението ѝ по постъпилото искане в срок от пет работни дни след получаването му. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. В надлежно обосновани спешни случаи Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение във връзка с временното преустановяване, посочено параграф 1 в съответствие с процедурата, посочена в член 44, параграф 3.
ГЛАВА III
ИЗНОС
РАЗДЕЛ I
Възстановявания при износ
Член 22
Стоки и продукти, които отговарят на условията за възстановяване при износ
1. Когато се изнасят стоки, които не са включени в приложение I, към селскостопанските продукти, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които са използвани при производството на стоки, които не са включени в приложение I, могат да се прилагат възстановяванията при износ съгласно член 196 от настоящия регламент, както е посочено в приложение II към настоящия регламент, и се прилага член 196, параграф 1, буква б), параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
2. Възстановяванията при износ, посочени в параграф 1, не се предоставят по отношение на:
а)
внесени стоки, които не са включени в приложение I, за които се смята, че се намират в свободно обращение в съответствие с член 29 от ДФЕС и които се реекспортират;
б)
внесени стоки, които не са включени в приложение I, за които се смята, че се намират в свободно обращение в съответствие с член 29 от ДФЕС и които се изнасят след преработка или се влагат в други стоки, които не са включени в приложение I;
в)
внесени житни растения, ориз, мляко и млечни продукти или яйца, за които се смята, че се намират в свободно обращение в съответствие с член 29 от ДФЕС и които се изнасят след преработка или се влагат в стоки, които не са включени в приложение I.
Член 23
Определяне на възстановяванията при износ
1. Възстановяванията при износ, посочени в член 22, се определят от компетентните органи на държавите членки, въз основа на състава на изнасяните стоки и ставката на възстановяванията при износ, определени за всеки от основните продукти, от които са съставени изнасяните стоки.
2. За определяне на възстановяванията при износ, продуктите, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са изброени в приложение III към настоящия регламент, се приравняват към основните продукти или към продукти, получени от преработката на основни продукти.
Член 24
Ставки на възстановяванията при износ
1. Хоризонталните правила за възстановявания при износ на селскостопански продукти, предвидени в член 199, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се прилагат по отношение на стоките, които не са включени в приложение I.
2. В съответствие с член 198 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и член 13 от Регламент (ЕС) № 1370/2013 се предприемат мерки за определяне на възстановяванията за износ за основните продукти.
3. За изчисляването на възстановяванията при износ селскостопанските продукти, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са включени в приложение III към настоящия регламент, и са получени от основни продукти или са приравнени към такива, или към продукти, получени от преработката на основни продукти в съответствие с член 23, параграф 2, се преобразуват в основни продукти.
Член 25
Удостоверения за износ на специфични стоки, които не са включени в приложение I, към определени местоназначения
Когато това се изисква по силата на международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, по молба на съответната страна компетентните органи на съответната държава членка издават удостоверение, в което се посочва дали са били изплатени възстановявания при износ по отношение на специфични стоки, които не са включени в приложение I, изнесени за определени местоназначения.
Член 26
Делегирани правомощия
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а)
правила за характеристиките на стоки, които не са включени в приложение I и които предстои да бъдат изнесени, и на селскостопанските продукти, използвани при производството им;
б)
правила за определянето на възстановяванията при износ за селскостопански продукти, изнесени след преработка в стоки, които не са включени в приложение I;
в)
правила за доказване на състава на изнасяните стоки, които не са включени в приложение I;
г)
правила, според които се изисква деклариране на употребата на някои селскостопански продукти от внос;
д)
правила относно приравняването на селскостопанските продукти, изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са изброени в приложение III към настоящия регламент, към основни продукти и относно определянето на референтното количество на всеки от основните продукти;
е)
прилагането на хоризонталните правила за възстановявания при износ на селскостопански продукти, приети съгласно член 202 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, към стоки, които не са включени в приложение I;
Член 27
Изпълнителни правомощия
Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
прилагането на ставките за възстановяване, когато е необходимо характеристиките на съставките на продуктите, посочени в буква в) от настоящия член, и на стоките, които не са включени в приложение I, да бъдат взети предвид при изчисляването на възстановяванията при износ;
б)
изчисляването на възстановяванията при износ по отношение на:
i)
основните продукти;
ii)
продуктите, получени от преработката на основни продукти;
iii)
продуктите, приравнени към продуктите, посочени в подточка i) или ii);
в)
приравняването на продуктите, посочени в буква б), подточки ii) и iii), които са изброени в член 196, параграф 1, буква а), подточки i), ii), iii), v) и vii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са включени в приложение III към настоящия регламент, към основни продукти;
г)
определянето на референтното количество за всеки от основните продукти, което служи за основа за определяне на възстановяванията при износ на база на количеството продукт, действително използвано за производството на изнасяните стоки, или на фиксирана основа, както е посочено в приложение II;
д)
заявленията за, издаването и управлението на сертификатите, посочени в член 25;
е)
третирането на оползотворяването на продукти и количествените загуби по време на производствения процес и третирането на страничните продукти;
ж)
процедурите за деклариране и доказване на състава на изнасяните стоки, които не са включени в приложение I, необходими за прилагане на системата за възстановявания при износ;
з)
правила за опростено доказване на достигането до местоназначението при диференцираните възстановявания в зависимост от местоназначението;
и)
прилагането на хоризонталните разпоредби за възстановявания при износ на селскостопански продукти, приети съгласно член 203 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, към възстановяванията при износ на стоки, които не са включени в приложение I;
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
РАЗДЕЛ II
Удостоверения за възстановяване
Член 28
Удостоверения за възстановяване
1. Възстановяванията при износ на селскостопанските продукти, вложени в стоки, които не са включени в приложение I, се предоставят, когато е подадено заявление за възстановяване при износ и е представено удостоверение за възстановяване, което е било валидно към момента на износа.
Малките износители, включително притежателите на удостоверения за възстановяване, които подават заявление за възстановяване при износ на ограничени количества, които са твърде малки за да бъдат обхванати от удостоверения за възстановяване и не застрашават съобразяването с бюджетните ограничения, се освобождават от задължението за представяне на удостоверение за възстановяване. Сумата от тези освободени количества не надвишава общия размер, определен за малките износители.
2. Държавите членки издават удостоверение за възстановяване на всеки заявител за удостоверение за възстановяване, установен в Съюза, независимо от мястото на установяване на заявителя. Удостоверенията за възстановяване са валидни в целия Съюз.
Член 29
Приложими ставки на възстановяванията при износ
1. Ставката на възстановяването, което следва да се прилага, е онази, която се прилага в деня, в който декларацията за износ на стоки, които не са включени в приложение I, е приета от митническите органи, освен ако е подадено заявление в съответствие с параграф 2 ставката на възстановяването да се фиксира предварително.
2. Заявление за предварително фиксиране на ставката на възстановяването може да се подаде заедно със заявлението за издаване на удостоверение за възстановяване в деня, в който е издадено удостоверението за възстановяване, а също и по всяко време след този ден, но преди края на периода на валидност на удостоверението за възстановяване.
3. Ставката ще бъде фиксирана предварително в размера, приложим в деня на подаване на заявлението за предварително фиксиране. Ставките на възстановяване, които са били фиксирани предварително, се прилагат от този ден към всички ставки на възстановяване, обхванати от удостоверението за възстановяване.
4. Възстановяванията при износ на стоки, които не са включени в приложение I, се отпускат въз основа на:
а)
приложимите в съответствие с параграф 1 ставки на възстановяване за основните продукти, вложени в стоките, които не са включени в приложение I, когато ставките на възстановяване не са били фиксирани предварително; или
б)
фиксираните предварително в съответствие с параграф 3 ставки на възстановяване за основни продукти, вложени в стоките, които не са включени в приложение I.
Член 30
Гаранция по отношение на удостоверенията за възстановяване
1. Издаването на удостоверения за възстановяване е обвързано с внасянето на гаранция, която дава сигурност, че икономическият оператор ще подаде заявление за възстановявания при износ до компетентните органи на съответната държава членка по отношение на износа на стоки, които не са включени в приложение I, извършен в рамките на периода на валидност на удостоверението за възстановяване.
2. Гаранцията се задържа изцяло или частично, ако не е било подадено заявление за възстановяване при износ или е било подадено само за част от износа, извършван в рамките на срока на валидност на удостоверението за възстановяване.
Независимо от първата алинея, гаранцията не се задържа, ако
а)
поради форсмажорни обстоятелства стоките не са изнесени или са само отчасти изнесени, или ако не е подадено заявление за възстановяване при износ или такова е подадено само за част от износа,
б)
сумите на възстановяванията при износ, за които не е подадено заявление, са в рамките на допустимия толеранс.
Член 31
Делегирани правомощия
В съответствие с член 42 Комисията се оправомощава да приема делегирани актове относно:
а)
правила относно правата и задълженията, произтичащи от удостоверението за възстановяване, включително гаранцията, която, при изпълнени всички условия, се плаща за възстановяванията при износ и задължението да се подават заявления за възстановяване при износ на селскостопански продукти, които се изнасят след преработка в стоки, които не са включени в приложение I;
б)
правилата за прехвърляне на удостоверение за възстановяване или ограниченията за такова прехвърляне;
в)
случаите и ситуациите, при които по силата на член 28, параграф 1 не се изисква представянето на удостоверение за възстановяване, като се имат предвид целта на действието, съответните суми, както и общия размер който може да бъде отпуснат на малките износители;
г)
случаите и ситуациите, при които чрез дерогация от член 30, не се изисква внасянето на гаранция;
д)
правилата относно допустимия толеранс, посочен в буква б) от втората алинея на член 30, параграф 2, що се отнася до необходимостта за спазване на бюджетните ограничения.
Член 32
Изпълнителни правомощия
1. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
внасянето, формата и съдържанието на заявлението за удостоверение за възстановяване;
б)
формата, съдържанието и срока на валидност на удостоверенията за възстановяване;
в)
процедурата за подаване на заявления, както и за издаване на удостоверения за възстановяване и за тяхното използване;
г)
процедурата за предоставяне на гаранцията и за определяне на нейния размера;
д)
допустимият толеранс, посочен в буква б) от втората алинея на член 30, параграф 2, що се отнася до необходимостта за спазване на бюджетните ограничения;
е)
начините за доказване, че задълженията, произтичащи от удостоверенията за възстановяване, са изпълнени;
ж)
третирането на удостоверенията за възстановяване от страна на държавите членки и обмена на информация, необходима за управление на системата, включително процедурите във връзка със специалното административно съдействие между държавите членки.
з)
мерки за определянето на общия размер, предоставен на малките износители, и индивидуалният праг за освобождаване от представянето на удостоверения за възстановяване в съответствие с втора алинея от член 28, параграф 1;
и)
издаването на заместващи удостоверения за възстановяване и дубликати на удостоверения за възстановяване.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
2. Когато са подадени заявления за количества, надхвърлящи разполагаемите количества, определени въз основа на задълженията, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, Комисията може да приеме актове за изпълнение без да прилага процедурата, посочена в член 44, параграф 2 или 3, като ограничи количествата, за които могат да бъдат издадени удостоверения за възстановяване, отхвърли количествата, за които са подадени заявления за удостоверения за възстановяване, и временно преустанови подаването на заявления за удостоверения за възстановяване.
РАЗДЕЛ III
Други мерки по отношение на износа
Член 33
Други мерки по отношение на износа
1. Когато в съответствие с Регламент (ЕС) № 1308/2013 се приемат мерки по отношение на износа на даден селскостопански продукт, изброен в приложение III, и износът на стоки, които не са изброени в приложение I, имащи високо съдържание на този селскостопански продукт, има вероятност да навреди на осъществяването на целите на посочените мерки, на Комисията се делегира правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42 от настоящия регламент във връзка с равностойни мерки по отношение на стоките, които не са изброени в приложение I, при условие че посочените делегирани актове съответстват на всички задължения, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС. Делегираните актове се приемат само ако съществуващите мерки, които са на разположение съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013 изглеждат недостатъчни.
Когато в случаите, посочени в първа алинея, спешните обстоятелства налагат това, процедурата, предвидена в член 43, се прилага за делегираните актове, приети съгласно настоящия параграф.
Тези наложителни причини за спешни действия могат да включват необходимостта да се предприемат незабавни действия за справяне или за предотвратяване на смущенията на пазара, когато заплахите от смущения на пазара се появяват толкова бързо или неочаквано, че са необходими незабавни действия с цел ефективно и ефикасно справяне с положението, или когато действията биха попречили на тези заплахи от смущения на пазара да се осъществят, да продължат или да се превърнат в по-тежки или продължителни смущения, или когато отлагането на незабавните действия би довело до настъпване или утежняване на смущенията или до разширяване на обхвата на мерките, които ще бъдат необходими по-късно за преодоляване на заплахата или смущението или ще бъдат в ущърб на производствените или пазарните условия.
2. Посредством актове за изпълнение, когато е необходимо, Комисията приема процедури и технически критерии за прилагането на параграф 1.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
ГЛАВА IV
МЕРКИ, КОИТО СЕ ПРИЛАГАТ КЪМ ВНОСА И ИЗНОСА
Член 34
Пряко компенсиране при преференциална търговия
1. Когато това е предвидено в международно споразумение, сключено или временно прилагано от Съюза в съответствие с ДФЕС, митото, приложимо при внос на селскостопански продукти, може да се замени със сума, определена въз основа на разликата между цените на селскостопанските продукти в Съюза и тези в страната или региона, за който се отнася споразумението, или със сума, която компенсира съвместно установена цена за държавата или региона.
В този случай сумите, които се дължат за износа за държавата или региона, за който се отнася споразумението, се определят съвместно и на същата основа като селскостопанския компонент на вносното мито при условията, определени в споразумението.
2. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение, с които:
а)
фиксира приложимото мито, посочено в параграф 1, и свързаните с това суми, дължими за износ за държава или регион, за който се отнася споразумението;
б)
гарантира, че преработените селскостопански продукти, декларирани за износ в рамките на преференциален режим, не са изнесени в действителност под непреференциален режим или обратното.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 35
Методи за анализ
1. За целите на търговския режим, обхванат от настоящия регламент, когато това е необходимо за преработени селскостопански продукти или за стоки, които не са включени в приложение I, характеристиките и съставът на тези продукти и стоки се определят чрез анализ на техните съставни елементи.
2. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение във връзка с продуктите и стоките, посочени в параграф 1, относно
а)
методите за качествен и количествен анализ;
б)
техническите разпоредби, необходими за тяхното идентифициране;
в)
процедурите за класификацията им по КН.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 36
Адаптиране на настоящия регламент
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 относно:
а) адаптирането на приложения I- V, включително заличаване на преработени селскостопански продукти и стоки, които не са включени в приложение I, и включване на нови преработени селскостопански продукти и стоки, които не са включени в приложение I, към международни споразумения, сключени или временно прилагани от Съюза в съответствие с член ДФЕС;
б) адаптирането на член 2, букви и)- л), член 25 и приложения I - V към измененията на приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 37
Обмен на информация
1. Когато е необходимо за прилагането на настоящия регламент, при поискване държавите членки предоставят на Комисията информация за:
а)
вноса на преработени селскостопански продукти;
б)
износа на стоки, които не са включени в приложение I;
в)
заявленията за сертификати за активно усъвършенстване за селскостопански продукти, посочени в член 18, издаването и използването на такива;
г)
заявленията за удостоверенията за възстановяване, посочени в член 28, параграф 1, и за издаването и употребата на такива;
д)
плащанията на и покриването на разходите при възстановявания при износ на посочените в член 22, параграф 1 стоки, които не са включени в приложение I;
е)
приетите административни мерки за изпълнение;
ж)
друга съответна информация.
Когато заявленията за възстановявания при износ се подават в държава членка, различна от онази, където са били произведени стоките, които не са включени в приложение I, информацията относно производството и състава на стоките, които не са включени в приложение I, посочени в буква д), се съобщават на тази друга държава членка по нейно искане.
2. Комисията може да предаде информацията, предоставена в съответствие с параграф 1, букви а) - ж), на всички държави членки.
3. С оглед да се осигури интегритетът на информационните системи, както и автентичността и четливостта на документите и свързаните с тях подавани данни, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 за определяне на:
а)
естеството и вида на информацията, която трябва да бъде съобщена в съответствие с параграф 1;
б)
категориите обработвани данни, максималните срокове за тяхното съхранение и целта на тяхното обработване, по-специално в случай на публикуване на тези данни и предаването им на трети държави;
в)
правилата, свързани с правата за достъп до информацията или информационните системи, предоставени при надлежно зачитане на професионалната тайна и поверителността;
г)
условията за публикуване на информацията.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение, необходими за прилагане на настоящия член, относно:
а)
методите на уведомяване;
б)
видовете информация, подлежаща на съобщаване;
в)
реда и условията за управление на информацията, която следва да се съобщава, както и за съдържанието, формата, времето на публикуване, честотата и крайните срокове на уведомленията;
г)
реда и условията за предаване или осигуряване на достъп на държавите членки, Европейския парламент, Съвета, международните организации, компетентните органи в трети държави или на обществеността до информацията и документите, при спазване на условията за защита на личните данни и законния интерес на предприятията от опазване на търговските им тайни.
Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 38
Обработване и защита на личните данни
1. Държавите членки и Комисията събират лични данни за целите, посочени в член 37, параграф 1, и не обработват данните по начин, който надхвърля необходимото за тези цели.
2. Когато лични данни се обработват за целите, посочени в член 37, параграф 1, те се правят анонимни и се обработват единствено в обобщен вид.
3. Личните данни се обработват в съответствие с правилата на Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001. По-конкретно такива данни не се съхраняват във вид, който да позволява идентифицирането на субектите на данни, за период, по-дълъг от необходимото за целите, за които са събрани или за които са подложени на допълнителна обработка, като се имат предвид минималните срокове за съхранение на данни, предвидени в приложимото национално законодателство и законодателство на Съюза.
4. Държавите членки информират субектите на данни, че личните им данни могат да бъдат обработвани от национални органи и органи на Съюза в съответствие с параграф 1 и че във връзка с това те се ползват с правата, предвидени в правилата за защита на данните съответно в Директива 95/46/ЕО и в Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 39
Незначителни суми
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 по отношение на праговете, под които държавите членки могат да се въздържат от събиране или предоставяне на сумите съгласно членове 3, 5, 10, 22 и 34. Прагът се определя на равнище, под което съответните административни разходи ще бъдат несъразмерни спрямо събираните или предоставяните суми.
Член 40
Гаранции, проверки, контрол и санкции
1. В случаите, когато това е релевантно, хоризонталните правила относно гаранциите, проверките, контрола и санкциите и относно използването на еврото, определени в членове 58 - 66, 79 - 88 и 105 - 108 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и в правните актове, приети въз основа на тези членове, се прилагат mutatis mutandis по отношение на лицензиите за внос и тарифните квоти за преработени селскостопански продукти и на възстановяванията при износ и на удостоверенията за възстановяване за стоки, които не са включени в приложение I.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 по отношение на правила, които адаптират, съобразно необходимото, разпоредбите приети въз основа на членовете, посочени в параграф 1, за целите на настоящия регламент.
3. Когато е необходимо Комисията приема актове за изпълнение относно прилагането на разпоредбите, приети въз основа на членовете, посочени в параграф 1, за целите на настоящия регламент. Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 44, параграф 2.
Член 41
Международни задължения и приложими стандарти
При приемането на делегирани актове и актове за изпълнение Комисията взема предвид международните задължения на Съюза и приложимите стандарти на Съюза в социалната област и в областта на опазването на околната среда и хуманното отношение към животните, необходимостта от мониторинг на развитието на търговията и пазарите, необходимостта от стабилно управление на пазара и необходимостта от намаляване на административната тежест.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЕ И ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТ
Член 42
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в членове 8, 12, 15, 19, 26, 31, член 33, параграф 1, член 36, член 37, параграф 3, член 39 и член 40, параграф 2 се предоставя на Комисията за срок от седем години от датата на влизане в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния период. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 8, 12, 15, 19, 26, 31, член 33, параграф 1, член 36, член 37, параграф 3, член 39 и член 40, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 8, 12, 15, 19, 26, 31, член 33, параграф 1, член 36, член 37, параграф 3, член 39 и член 40, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не представят възражения в срок от два месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 43
Процедура по спешност
1. Делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В уведомлението до Европейския парламент и до Съвета относно делегиран акт, приет съгласно настоящия член, се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт, приет съгласно настоящия член, в съответствие с процедурата, посочена в член 42, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 44
Процедура на комитет
1. За целите на член 13, член 17, параграфи 1, 2, 4 и 5, член 20, параграф 1, член 27, член 32, параграф 1, член 33, параграф 2, член 34, параграф 2 и член 37, параграф 4 и що се отнася до преработените селскостопански продукти и стоките, различни от яйчен албумин и млечен албумин, за целите на член 5, параграф 1 и параграф 5, и член 16, параграф 1 и по отношение на лицензиите за износ и тарифните квоти за преработените селскостопански продукти, различни от яйчен и млечен албумин, възстановяванията при износ и удостоверенията за възстановяване за продукти, които не са включени в приложение I, за целите на член 40, параграф 3, Комисията се подпомага от комитет, наричан Комитет за хоризонтални въпроси, засягащи търговията с преработени селскостопански продукти, които не са изброени в приложение I. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
За целите на член 9, параграф 1 и член 21, параграфи 1 и 2, по отношение на яйчния албумин и млечния албумин, за целите на член 5, параграф 1 и параграф 5, и член 16, параграф 1, и по отношение на лицензиите за износ и тарифните квоти за преработените селскостопански продукти, различни от яйчен и млечен албумин, за целите на член 40, параграф 3, Комисията се подпомага от Комитета за общата организация на селскостопанските пазари, създаден съгласно член 229, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
За целите на член 35, параграф 2 Комисията се подпомага от Комитета по Митническия кодекс, създаден с член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
4. Когато становището на комитета трябва да бъде получено по писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, ако в рамките на срока за даване на становище председателят на комитета вземе такова решение или най-малко една четвърт от членовете на комитета отправят такова искане.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 45
Отмяна
Регламент (ЕО) № 614/2009 и Регламент (ЕО) № 1216/2009 се отменят.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 46
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
REGOLAMENTO (UE) n 510/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 16 aprile 2014
sul regime di scambi per talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli e che abroga i regolamenti (CE) n. 1216/2009 e (CE) n. 614/2009 del Consiglio
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 43, paragrafo 2, e l’articolo 207, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Occorre adattare il regolamento (CE) n. 1216/2009 del Consiglio (3) e il regolamento (CE) n. 614/2009 del Consiglio (4) in conseguenza dell’entrata in vigore del trattato di Lisbona, in particolare dell’introduzione prevista da tale trattato di una distinzione tra atti delegati e atti di esecuzione. Ulteriori adeguamenti risultano necessari al fine di migliorare la chiarezza e la trasparenza dei testi esistenti.
(2)
Fino al 31 dicembre 2013, il principale strumento della politica agricola comune («PAC») previsto dal trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE) è stato il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio (5).
(3)
Nell’ambito della riforma della PAC, il regolamento (CE) n. 1234/2007 è stato sostituito, con decorrenza dal 1o gennaio 2014, dal regolamento (UE) n. 1308/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (6). I regolamenti (CE) n. 1216/2009 e (CE) n. 614/2009 dovrebbero essere adeguati per tener conto di tale regolamento, al fine di mantenere la coerenza del regime di scambi con i paesi terzi, da un lato, dei prodotti agricoli e, dall’altro lato, dei prodotti ottenuti dalla trasformazione di prodotti agricoli, dall’altro.
(4)
Alcuni prodotti agricoli sono utilizzati per la fabbricazione sia dei prodotti agricoli trasformati sia delle merci non comprese nell’allegato I del TFUE. È necessario adottare misure sia nell’ambito della PAC che in quello della politica commerciale comune così da tener conto delle ripercussioni che gli scambi di tali prodotti e merci hanno sul conseguimento degli obiettivi di cui all’articolo 39 TFUE e degli effetti che le misure adottate per dare attuazione all’articolo 43 TFUE hanno sulla situazione economica di tali prodotti e merci, tenuto conto delle differenze tra il costo di acquisto di prodotti agricoli sul mercato dell’Unione e su quello mondiale.
(5)
Al fine di tener conto delle diverse situazioni dell’agricoltura e dell’industria alimentare all’interno dell’Unione, in quest’ultima si effettua una distinzione fra prodotti agricoli compresi nell’allegato I del TFUE e prodotti agricoli trasformati non elencati in tale allegato. In alcuni paesi terzi con i quali l’Unione conclude accordi risulta impossibile operare detta distinzione. È quindi opportuno prevedere disposizioni per estendere le norme generali applicabili ai prodotti agricoli trasformati non elencati nell’allegato I del TFUE ad alcuni prodotti agricoli elencati in detto allegato laddove un accordo internazionale preveda l’assimilazione di questi due tipi di prodotti.
(6)
Ove nel presente regolamento figuri un riferimento ad accordi internazionali conclusi o applicati in via provvisoria dall’Unione in conformità del TFUE, si rinvia all’articolo 218 di quest’ultimo.
(7)
Al fine di evitare o reprimere gli effetti pregiudizievoli che le importazioni di determinati prodotti agricoli possono avere sul mercato dell’Unione e sull’efficienza della PAC, dovrebbe risultare possibile subordinare l’importazione di tali prodotti al pagamento di un dazio addizionale, purché siano rispettate determinate condizioni.
(8)
L’ovoalbumina e la lattoalbumina sono prodotti agricoli trasformati non compresi nell’allegato I del TFUE. Per motivi di armonizzazione e di semplificazione è opportuno integrare il regime comune di scambi per l’ovoalbumina e la lattoalbumina di cui al regolamento (CE) n. 614/2009 negli accordi commerciali applicabili a talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli. In considerazione del fatto che le uova possono in larga misura essere sostituite dall’ovoalbumina e in certa misura dalla lattoalbumina, gli accordi commerciali per l’ovoalbumina e la lattoalbumina dovrebbero corrispondere a quelli previsti per le uova.
(9)
Fatte salve le disposizioni specifiche concernenti accordi commerciali preferenziali di cui al regolamento (UE) n. 978/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (7) nonché altri accordi commerciali distinti dell’Unione, è necessario stabilire le regole fondamentali che disciplinano il regime di scambi applicabile ai prodotti agricoli trasformati e alle merci non comprese nell’allegato I risultanti dalla trasformazione di prodotti agricoli. È inoltre necessario articolare la fissazione dei dazi ridotti all’importazione e contingenti tariffari, nonché la concessione delle restituzioni all’esportazione, conformemente a tali norme principali. Tali norme e disposizioni dovrebbero altresì tenere conto dei vincoli relativi ai dazi all’importazione e alle sovvenzioni all’ esportazione risultanti dagli impegni assunti dall’Unione nell’ambito degli accordi OMC e degli accordi bilaterali.
(10)
A causa degli stretti legami tra il mercato dell’ovoalbumina e della lattoalbumina e quello delle uova, dovrebbe essere possibile esigere la presentazione di una licenza d’importazione per le importazioni di ovoalbumina e la lattoalbumina e sospendere il regime di perfezionamento attivo per tali prodotti qualora il mercato dell’Unione di tali prodotti o quello delle uova subisca o rischi di subire perturbazioni a motivo del regime di perfezionamento attivo per ovoalbumina e la lattoalbumina. È inoltre opportuno prevedere la possibilità di subordinare il rilascio di licenze di importazione per l’ovoalbumina e la lattoalbumina nonché l’immissione in libera pratica di tali prodotti coperti da una licenza al rispetto di condizioni relative all’origine, alla provenienza, all’autenticità e alle caratteristiche qualitative del prodotto.
(11)
Per tener conto dell’andamento degli scambi e del mercato, del fabbisogno dei mercati dell’ovoalbumina e della lattoalbumina o di quello delle uova e dei risultati del monitoraggio delle importazioni di ovoalbumina e lattoalbumina, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE, con riguardo alle norme per subordinare l’importazione di ovoalbumina e lattoalbumina per l’immissione in libera pratica alla presentazione di una licenza d’importazione, alle norme sui diritti e gli obblighi derivanti da tale licenza e i suoi effetti giuridici, sui casi in cui un margine di tolleranza è applicato con riguardo alle obbligazioni indicate nella licenza, norme sul rilascio di una licenza d’importazione e l’immissione in libera pratica alla presentazione di un documento emesso da un paese terzo o da un organismo che attesti tra l’altro origine, provenienza, autenticità e caratteristiche qualitative dei prodotti, norme sul trasferimento delle licenze di importazione o su restrizioni all’eventuale trasferimento, al fine di determinare i casi in cui la presentazione di una licenza di importazione non è necessaria e i casi in cui sia richiesta o meno la costituzione della cauzione onde garantire che i prodotti siano importati nel periodo di validità della licenza.
(12)
Alcuni prodotti agricoli trasformati non compresi nell’allegato I del TFUE sono ottenuti utilizzando prodotti agricoli soggetti alla PAC. I dazi applicati alle importazioni di tali prodotti agricoli trasformati dovrebbero compensare la differenza tra i prezzi del mercato mondiale e i prezzi sul mercato dell’Unione per i prodotti agricoli utilizzati per la loro produzione, garantendo al tempo stesso la concorrenzialità dell’industria di trasformazione interessata.
(13)
Nel quadro di alcuni accordi internazionali sono concesse riduzioni o l’eliminazione graduale dei dazi all’importazione per i prodotti agricoli trasformati, per gli elementi agricoli, i dazi supplementari sullo zucchero e le farine nonché il dazio ad valorem nel quadro della politica commerciale dell’Unione. Dovrebbe essere possibile stabilire tali riduzioni in funzione degli elementi agricoli applicabili agli scambi non preferenziali.
(14)
È opportuno che l’elemento agricolo del dazio all’importazione controbilanci la differenza tra i prezzi dei prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione dei prodotti agricoli trasformati in questione sul mercato mondiale e sul mercato dell’Unione. È pertanto necessario mantenere uno stretto legame tra il calcolo dell’elemento agricolo del dazio applicabile ai prodotti agricoli trasformati e quello applicabile ai prodotti agricoli importati in uno stato originario.
(15)
Al fine di applicare gli accordi internazionali che prevedono la riduzione o l’eliminazione progressiva di dazi all’importazione sui prodotti agricoli trasformati in base a specifici prodotti agricoli utilizzati o che si ritiene siano stati utilizzati per la fabbricazione dei prodotti agricoli trasformati, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo alla creazione di una lista dei prodotti agricoli da considerare come utilizzati nella lavorazione dei prodotti agricoli trasformati, alla definizione dei quantitativi equivalenti e delle norme di conversione di prodotti agricoli diversi a quantitativi equivalenti di prodotti agricoli specifici considerati come utilizzati, agli elementi necessari per calcolare l’elemento agricolo ridotto e i dazi addizionali ridotti e i metodi di tale calcolo, alle quantità trascurabili per le quali gli elementi agricoli ridotti e i dazi addizionali su zucchero e farina devono essere fissati a zero.
(16)
È possibile concedere concessioni tariffarie all’importazione per quantitativi illimitati dei prodotti in questione o per quantitativi limitati che rientrano in un contingente tariffario. Laddove nell’ambito di specifici accordi internazionali siano accordate concessioni tariffarie all’interno dei contingenti tariffari, i contingenti dovrebbero essere aperti ed amministrati dalla Commissione. Per motivi pratici è necessario che la gestione della parte non agricola dei dazi all’importazione dei prodotti per i quali le preferenze tariffarie sono state concordate sia soggetta alle stesse regole previste per la gestione dell’elemento agricolo.
(17)
A causa degli stretti legami tra il mercato per l’ovoalbumina e la lattoalbumina e il mercato delle uova i contingenti tariffari per l’ovoalbumina e la lattoalbumina dovrebbero essere aperti e gestiti allo stesso modo di quelli per le uova a norma del regolamento (UE) n. 1308/2013. Ove necessario, il modo di gestione dovrebbe tener conto del fabbisogno di approvvigionamento del mercato dell’Unione e della necessità di salvaguardarne l’equilibrio e basarsi su metodi utilizzati in passato, in considerazione dei diritti che derivano dagli accordi OMC.
(18)
Al fine di garantire un equo accesso al mercato per gli operatori e la loro parità di trattamento nonché di tenere conto dei bisogni di approvvigionamento del mercato dell’Unione e di preservarne l’equilibrio, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo alle condizioni da rispettare per presentare una domanda nel quadro del contingente tariffario e alle norme relative al trasferimento di diritti nel quadro del contingente tariffario, per subordinare la partecipazione al contingente tariffario riguardo al deposito di una cauzione e a caratteristiche specifiche, requisiti o restrizioni applicabili ai contingenti tariffari.
(19)
Al fine di garantire che i prodotti esportati possano beneficiare di un trattamento speciale al momento dell’importazione in un paese terzo se sono rispettate talune condizioni, in virtù di accordi internazionali conclusi dall’Unione in conformità al TFUE, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo a norme intese a obbligare le autorità competenti degli Stati membri a rilasciare, su richiesta e dopo aver effettuato gli opportuni controlli, un documento attestante che tali condizioni sono soddisfatte per i prodotti che, se esportati, possono beneficiare di un trattamento speciale all’importazione in un paese terzo se sono rispettate talune condizioni.
(20)
È possibile che la domanda delle industrie di trasformazione di materie prime di origine agricola non possa essere coperta totalmente dalle materie prime dell’Unione in regime di concorrenza. Il regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio (8), ammette tali merci al regime di perfezionamento attivo, purché siano rispettate le condizioni economiche di cui al regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (9). Il regolamento (CEE) n. 2913/92 è sostituito dal regolamento (UE) n. 952/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (10), ma soltanto con effetto dal 1o giugno 2016. Nel presente regolamento risulta opportuno fare riferimento al regolamento (CEE) n. 2913/92, in particolare in vista del fatto che in futuro i riferimenti a detto regolamento devono essere letti come riferimenti al regolamento (UE) n. 952/2013. In circostanze chiaramente definite, le condizioni economiche dovrebbero essere considerate soddisfatte per l’accesso di determinate quantità di prodotti agricoli al regime di perfezionamento attivo. Tali quantitativi dovrebbero essere determinati in funzione del saldo previsionale dell’offerta. Pari condizioni di accesso ai quantitativi disponibili, parità di trattamento degli operatori e trasparenza dovrebbero essere garantite da un sistema di certificati perfezionamento attivo rilasciati dagli Stati membri.
(21)
Al fine di garantire l’efficace e prudente gestione del regime di perfezionamento attivo, tenendo conto della situazione sul mercato dell’Unione dei prodotti di base in questione e delle esigenze e delle prassi delle industrie di trasformazione, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE per quanto riguarda la lista dei prodotti agricoli per i quali possono essere rilasciati certificati di perfezionamento attivo, i diritti derivanti dai certificati di perfezionamento attivo e i relativi effetti giuridici, le disposizioni relative al trasferimento dei diritti tra operatori e le norme necessarie ai fini dell’affidabilità e dell’efficienza del sistema dei certificati di perfezionamento attivo, per quanto riguarda l’autenticità del certificato, il suo trasferimento o le restrizioni alla possibilità di trasferimento.
(22)
È opportuno prevedere disposizioni per la concessione di restituzioni all’esportazione, entro i limiti fissati dagli impegni assunti dall’Unione nel contesto dell’OMC, per determinati prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione di merci non comprese nell’allegato I del TFUE, così da non penalizzare i produttori di queste merci a causa dei prezzi ai quali sono costretti ad approvvigionarsi in conseguenza della PAC. Tali restituzioni dovrebbero coprire solo la differenza tra il prezzo di un prodotto agricolo sul mercato dell’Unione e quello del mercato mondiale. Tali disposizioni dovrebbero pertanto far parte del regime di scambi per talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli.
(23)
È opportuno stabilire l’elenco delle merci non comprese nell’allegato I che beneficiano di restituzioni tenendo conto dell’incidenza dello scarto tra i prezzi dei prodotti agricoli utilizzati per la loro fabbricazione rispettivamente sul mercato dell’Unione e sul mercato mondiale, nonché della necessità di compensare tale differenza, in tutto o in parte, al fine di agevolare l’esportazione dei prodotti agricoli utilizzati per tali merci.
(24)
È necessario garantire che non siano concesse restituzioni all’esportazione per le merci non comprese nell’allegato I importate e immesse in libera pratica che sono riesportate, esportate dopo trasformazione o incorporate in altre merci non comprese nell’allegato I. Per quanto riguarda le importazioni di cereali, riso, latte e prodotti lattiero-caseari e uova immessi in libera pratica, occorre garantire che non siano concesse restituzioni se i prodotti sono esportati dopo trasformazione o incorporati in merci non comprese nell’allegato I.
(25)
È opportuno fissare i tassi delle restituzioni all’esportazione per i prodotti agricoli esportati sotto forma di merci non comprese nell’allegato I secondo le stesse norme e accordi pratici, e secondo la stessa procedura prevista per i tassi delle restituzioni all’esportazione per i prodotti agricoli esportati allo stato naturale, conformemente al regolamento (UE) n. 1308/2013 e al regolamento (UE) n. 1370/2013 del Consiglio (11).
(26)
Visto, da un lato, lo stretto rapporto tra merci non comprese nell’allegato I e prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione di tali merci e, dall’altro, le differenze tra tali merci e prodotti, è necessario prevedere l’applicazione delle disposizioni orizzontali relative alle restituzioni all’esportazione di cui al regolamento (UE) n. 1308/2013, per merci non comprese nell’allegato I.
(27)
Al fine di tener conto dei particolari processi di fabbricazione e requisiti commerciali di merci non comprese nell’allegato I che incorporano taluni prodotti agricoli, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo alle norme relative alle caratteristiche di tali merci da esportare e dei prodotti agricoli utilizzati per la loro fabbricazione, alle norme per la determinazione delle restituzioni all’esportazione per taluni prodotti agricoli esportati previa trasformazione in merci non comprese nell’allegato I, alle norme relative alla prova da fornire sulla composizione delle merci esportate non comprese nell’allegato I, alle norme che impongono l’obbligo di dichiarare l’uso di alcuni prodotti agricoli importati, alle norme sull’assimilazione di prodotti agricoli ai prodotti di base e sull’applicazione di norme orizzontali per le restituzioni all’esportazione di prodotti agricoli per merci non comprese nell’allegato I.
(28)
È opportuno garantire il rispetto dei limiti delle esportazioni derivanti dagli accordi internazionali conclusi o applicati in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE mediante l’emissione di certificati di restituzione per i periodi di riferimento fissati negli accordi, tenendo conto dell’importo annuale previsto per i piccoli esportatori.
(29)
Le restituzioni all’esportazione dovrebbero essere concesse fino all’importo totale delle disponibilità a seconda della particolare situazione del commercio di merci non comprese nell’allegato I. Il sistema dei certificati di restituzione dovrebbe agevolare una gestione efficiente degli importi delle restituzioni.
(30)
È opportuno disporre che i certificati di restituzione rilasciati dagli Stati membri siano validi in tutta l’Unione e che la loro emissione sia subordinata alla costituzione di una cauzione che garantisca che l’operatore faccia domanda per le restituzioni. È opportuno stabilire regole per concedere le restituzioni nell’ambito del sistema di fissazione anticipata per tutti i tassi di restituzione applicabili e per costituire e svincolare le cauzioni previste.
(31)
Al fine di controllare la spesa per le restituzioni all’esportazione e l’attuazione del sistema dei certificati di restituzione dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE, per quanto riguarda norme relative ai diritti e doveri derivanti dai certificati di restituzione, norme relative al loro trasferimento o restrizioni alla possibilità di trasferimento, i casi e le situazioni in cui non sia richiesta la presentazione di un certificato di restituzione o la costituzione di una cauzione, il margine di tolleranza entro cui non si applica l’obbligo di applicare per le restituzioni.
(32)
Nel tener conto dell’effetto dei provvedimenti mirati riguardanti le restituzioni all’esportazione, è opportuno prendere in considerazione le imprese di trasformazione di prodotti agricoli in generale, e, in particolare, la situazione delle piccole e medie imprese. In considerazione delle esigenze specifiche dei piccoli esportatori, è opportuno assegnare loro un importo globale per ciascun esercizio di bilancio ed esonerarli dall’obbligo di presentare i certificati di restituzione nell’ambito del regime di concessione delle restituzioni all’esportazione.
(33)
Qualora, a norma del regolamento (UE) n. 1308/2013, siano adottate misure relative all’esportazione di un prodotto agricolo, e le esportazioni di merci non comprese nell’allegato I ad elevato contenuto del prodotto agricolo siano verosimilmente di ostacolo al conseguimento dello scopo di tali misure, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare, conformemente all’articolo 290 TFUE, atti che dispongano misure equivalenti da prendere rispetto alle esportazioni di tali merci non comprese nell’allegato I nel rispetto di eventuali obblighi derivanti da accordi internazionali.
(34)
Nell’ambito di alcuni accordi internazionali l’Unione può limitare i dazi all’importazione e gli importi da versare rispetto alle esportazioni al fine di compensare, in tutto o in parte, le differenze di prezzo dei prodotti agricoli utilizzati nella produzione di prodotti agricoli trasformati o le merci non comprese nell’allegato I in questione. Per queste categorie di prodotti agricoli trasformati e di merci non comprese nell’allegato I occorre stabilire che tali importi siano determinati congiuntamente come parte dei dazi complessivi e controbilancino le differenze tra i prezzi dei prodotti agricoli da prendere in considerazione sul mercato del paese o della regione in questione e il mercato dell’Unione.
(35)
Poiché la composizione dei prodotti agricoli trasformati e delle merci non comprese nell’allegato I può essere rilevante per la corretta applicazione del regime di scambi di cui al presente regolamento, dovrebbe essere possibile stabilirne la composizione per mezzo di analisi quantitative e qualitative.
(36)
Al fine di attuare gli accordi internazionali conclusi dall’Unione e garantire la chiarezza e la coerenza con le modifiche del regolamento (CEE) n. 2658/87 (12), dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE per quanto riguarda l’integrazione e la modifica di alcuni elementi non essenziali di tale regolamento e dei suoi allegati per tali fini.
(37)
È opportuno disporre che gli Stati membri comunichino alla Commissione e reciprocamente le informazioni necessarie per l’applicazione delle condizioni applicabili agli scambi di prodotti agricoli trasformati e alle merci non comprese nell’allegato I.
(38)
Al fine di garantire l’integrità dei sistemi di informazione e l’autenticità e leggibilità dei documenti e dei dati associati trasmessi, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’ articolo 290 TFUE per quanto concerne la definizione della natura e della tipologia delle informazioni che devono essere notificate, le categorie dei dati da trattare, i periodi massimi di conservazione e gli scopi del trattamento, i diritti di accesso alle informazioni o ai sistemi di informazione e le condizioni in materia di pubblicazione di tali informazioni.
(39)
Si applica il diritto dell’Unione relativo alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati, in particolare la direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (13) e il regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (14).
(40)
Al fine di evitare inutili oneri amministrativi agli operatori e alle autorità nazionali, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo alla fissazione di una soglia al di sotto della quale gli importi non devono essere applicati o concessi per dazi all’importazione, dazi addizionali all’importazione, dazi ridotti all’importazione, restituzioni all’esportazione e importi da riscuotere o pagabili in caso di compensazione di un prezzo stabilito in comune.
(41)
Visto lo stretto rapporto tra merci non comprese nell’allegato I e prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione di tali merci, occorre prevedere l’applicazione per analogia delle disposizioni orizzontali in materia di cauzioni, controlli, verifiche, accertamenti e sanzioni previste e adottate sulla base del regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (15) per merci non comprese nell’allegato I.
(42)
Al fine di provvedere all’applicazione di norme orizzontali adottate sulla base del regolamento (UE) n. 1306/2013 alle licenze di importazione e ai contingenti tariffari per prodotti agricoli trasformati nonché alle restituzioni all’esportazione e ai certificati di restituzione per merci non comprese nell’allegato I, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE per quanto riguarda le disposizioni per aggiornare, se del caso, le norme orizzontali in materia di cauzioni, controlli, verifiche, accertamenti e sanzioni adottate sulla base del presente regolamento.
(43)
Nell’adottare atti delegati conformemente all’articolo 290 TFUE, è di particolare importanza che, durante i lavori preparatori prima dell’adozione di atti delegati, la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(44)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’applicazione del presente regolamento per quanto riguarda le importazioni, alla Commissione dovrebbero essere attribuite competenze di esecuzione per quanto riguarda le misure che determinano i prodotti agricoli trasformati ai quali dovrebbero essere applicati dazi addizionali all’importazione per evitare o neutralizzare eventuali effetti pregiudizievoli sul mercato dell’Unione; le misure di applicazione di tali dazi, in particolare per quanto riguarda i termini di tempo per dimostrare il prezzo all’importazione; la presentazione di prove documentali e la determinazione del livello dei dazi addizionali all’importazione; le misure per fissare i prezzi rappresentativi e i volumi limite ai fini dell’applicazione di dazi addizionali all’importazione; le misure relative al formato e al contenuto della licenza d’importazione per l’ovoalbumina e la lattoalbumina, alla presentazione delle domande, al rilascio e all’uso di tali licenze, al loro periodo di validità, alla relativa procedura per costituire la cauzione in relazione a tali licenze e al suo importo, alla prova da fornire del possesso dei requisiti richiesti per l’uso di tali licenze, al livello di tolleranza in materia di rispetto dell’obbligo di importazione della quantità indicata in tale licenze di importazione, al rilascio di duplicati di tali licenze, alle misure per il trattamento di tali licenze da parte degli Stati membri, allo scambio di informazioni necessario ai fini della gestione del regime delle licenze d’importazione per l’ovoalbumina e la lattoalbumina, comprese le procedure riguardanti l’assistenza amministrativa specifica tra Stati membri, al calcolo dei dazi all’importazione e alla fissazione del livello degli stessi per i prodotti agricoli trasformati nell’attuazione di accordi internazionali.
(45)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’attuazione del presente regolamento per quanto riguarda le importazioni, dovrebbero essere altresì attribuite alla Commissione competenze di esecuzione per quanto riguarda le misure che stabiliscono i quantitativi fissi di prodotti agricoli che si ritiene siano stati utilizzati nella fabbricazione dei prodotti agricoli trasformati ai fini della riduzione o dell’eliminazione progressiva dei dazi all’importazione applicabili negli scambi preferenziali e istituiscono requisiti documentali adeguati per i contingenti tariffari annui e il metodo di gestione da applicare per l’importazione di taluni prodotti agricoli trasformati e di prodotti agricoli nel rispetto degli impegni internazionali dell’Unione; procedure relative all’applicazione delle specifiche disposizioni previste negli accordi internazionali o atti che adottano il regime di importazione o esportazione, segnatamente al fine di garantire la natura, la provenienza e l’origine del prodotto, il riconoscimento del documento atto a verificare le garanzie, la presentazione del documento rilasciato dal paese esportatore e sulla destinazione e sull’utilizzazione dei prodotti; misure che stabiliscono il periodo di validità delle licenze di importazione, le procedure per costituire la cauzione e il suo importo, l’uso di tali licenze e, se del caso, le misure specifiche relative.
(46)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’attuazione del presente regolamento per quanto riguarda le importazioni, dovrebbero essere altresì attribuite alla Commissione competenze di esecuzione con riguardo alle misure per presentare le domande di importazione e per rilasciare l’autorizzazione nell’ambito del contingente tariffario e appropriati requisiti documentali per gestire l’iter; onde garantire che i quantitativi disponibili nell’ambito dei contingenti tariffari non siano superati e misure per ridistribuire i quantitativi dei contingenti tariffari che non sono stati usati e provvedimenti di salvaguardia contro le importazioni nell’Unione in conformità dei regolamenti (CE) n. 260/2009 (16) e (CE) n. 625/2009 del Consiglio (17) o misure di salvaguardia previste negli accordi internazionali; misure relative alla quantità di prodotti agricoli per i quali possono essere rilasciati certificati di perfezionamento attivo; misure relative all’attuazione del regime dei certificati di perfezionamento attivo per quanto concerne documenti e procedure richieste per presentare domande e rilasciare certificati di perfezionamento attivo; misure sulla gestione di tali certificati da parte degli Stati membri e sulle procedure relative all’assistenza amministrativa fra Stati membri; misure volte a limitare i quantitativi per i quali possono essere rilasciati tali certificati, a rifiutare quantitativi richiesti relativamente a tali certificati e a sospendere la presentazione delle domande per essi laddove siano richiesti grandi quantitativi, e infine misure che sospendono l’uso del regime della trasformazione sotto controllo doganale o del regime di perfezionamento attivo per l’ovoalbumina e la lattoalbumina.
(47)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’applicazione del presente regolamento per quanto riguarda le esportazioni, alla Commissione dovrebbero essere attribuite competenze di esecuzione per quanto riguarda misure per l’applicazione dei tassi di restituzione, il calcolo delle restituzioni all’esportazione, l’assimilazione di taluni prodotti ai prodotti di base e determinazione del quantitativo di riferimento di prodotti di base, la domanda, il rilascio e la gestione dei certificati per l’esportazione di talune merci non comprese nell’allegato I per alcune destinazioni quando previsto in un accordo internazionale concluso o applicato in via provvisoria con l’Unione, conformemente al TFUE e il trattamento delle sparizioni di prodotti e le perdite quantitative durante il processo di produzione e il trattamento dei sottoprodotti.
(48)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’applicazione del presente regolamento per quanto riguarda le esportazioni, alla Commissione dovrebbero essere altresì attribuite competenze di esecuzione per quanto riguarda misure che definiscono le procedure per la dichiarazione e per la prova da fornire sulla composizione delle merci esportate non comprese nell’allegato I necessarie per l’attuazione del sistema di restituzioni all’esportazione; norme per semplificare la prova di arrivo a destinazione nel caso di restituzioni differenziate; misure per l’applicazione di disposizioni orizzontali su restituzioni all’esportazione per merci non comprese nell’allegato I; misure relative all’attuazione del sistema di certificazione di restituzione all’esportazione in rapporto a presentazione, formato e contenuto delle domande di certificato di restituzione, formato, contenuto e periodo di validità del certificato di restituzione, la procedura per la presentazione delle domande e il rilascio dei certificati di restituzione nonché per il loro uso, procedure per costituire la cauzione e il suo importo, il livello di tolleranza per gli importi della restituzione all’importazione per i quali non sia stata inoltrata domanda e i mezzi di prova che gli obblighi derivanti dal titolo di restituzione sono stati soddisfatti.
(49)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’applicazione del presente regolamento per quanto riguarda le esportazioni ed alcune disposizioni generali, alla Commissione dovrebbero essere altresì attribuite competenze di esecuzione per quanto riguarda misure relative al trattamento dei certificati di restituzione da parte degli Stati membri nonché scambio di informazioni e assistenza amministrativa specifica tra gli Stati membri per quanto riguarda i certificati di restituzione; misure sulla fissazione dell’importo complessivo stanziato per i piccoli esportatori e della soglia individuale di esenzione dalla presentazione dei certificati di restituzione; misure per il rilascio di certificati sostitutivi di restituzione e di duplicati degli stessi; misure che limitano l’importo per il quale possono essere rilasciati i certificati di restituzione, che respingono gli importi richiesti per tali certificati e sospendono la presentazione delle domande di certificati di restituzione se sono richiesti importi superiori agli importi fissi disponibili sulla base degli impegni risultanti da accordi internazionali, norme procedurali e criteri tecnici necessari per l’applicazione di altre misure relative alle esportazioni; misure che fissano il dazio applicabile in caso di compensazione diretta in scambi preferenziali e relativi importi da pagare sulle esportazioni nella regione o nel paese interessati, misure intese a garantire che i prodotti agricoli trasformati dichiarati all’esportazione sotto un accordo commerciale preferenziale non siano effettivamente esportati nel quadro di un accordo non preferenziale o viceversa; misure concernenti i metodi di analisi qualitativa e quantitativa dei prodotti agricoli trasformati e delle merci non comprese nell’allegato I, le disposizioni tecniche necessarie per la loro identificazione e le procedure della loro classificazione nella nomenclatura combinata.
(50)
Al fine di garantire condizioni uniformi per l’applicazione del presente regolamento per quanto riguarda le esportazioni, alla Commissione dovrebbero essere altresì attribuite competenze di esecuzione per quanto riguarda le misure necessarie per l’attuazione degli obblighi della Commissione e degli Stati membri quanto allo scambio di informazioni riguardo a metodi di notifica, norme sulle informazioni da notificare, accordi in materia di gestione delle informazioni da notificare, contenuto, formato, successione, frequenza e termini di notifica e accordi per trasmettere o rendere disponibili informazioni e documenti fatti salvi la protezione dei dati personali e dei legittimi interessi delle imprese di tutelare i propri segreti aziendali, nonché misure relative all’applicazione di norme orizzontali in materia di cauzioni, controlli, verifiche, accertamenti e sanzioni adottate sulla base del regolamento (UE) n. 1306/2013, per merci non comprese nell’allegato I.
(51)
Data la loro natura speciale, le competenze di esecuzione per quanto riguarda le misure di fissazione dei prezzi rappresentativi e dei volumi limite ai fini dell’applicazione di dazi addizionali all’importazione e il livello di tali dazi conformemente al rispetto degli impegni internazionali dell’Unione, le misure che limitano le quantità per cui possono essere rilasciati certificati di perfezionamento attivo e certificati di restituzione, che rifiutano le quantità richieste rispetto a tali certificati e sospendono la presentazione delle domande per essi, le misure per gestire il processo onde garantire che i quantitativi disponibili nell’ambito del contingente tariffario non siano superati e per riassegnare i quantitativi non utilizzati del contingente tariffario, dovrebbero essere adottate senza applicazione del regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (18). Tutte le altre competenze di esecuzione dovrebbero essere esercitate in conformità del regolamento (UE) n. 182/2011.
(52)
Per l’adozione degli atti di esecuzione da adottare in conformità del regolamento (UE) n. 182/2011, si dovrebbe far ricorso alla procedura di esame perché si tratta di atti che riguardano la PAC, a norma dell’articolo 2, paragrafo 2, lettera b), punto ii), di tale regolamento.
(53)
La Commissione dovrebbe adottare atti di esecuzione immediatamente applicabili qualora, in casi debitamente giustificati riguardanti provvedimenti di salvaguardia contro le importazioni di prodotti agricoli trasformati nell’Unione o di turbative effettive o potenziali del mercato dell’Unione che richiedano la sospensione dell’uso di regimi di trasformazione o di perfezionamento attivo per l’ovoalbumina e la lattoalbumina, sussistano motivi imperativi di urgenza.
(54)
Conformemente al principio di proporzionalità, è necessario ed appropriato, ai fini del raggiungimento degli obiettivi del presente regolamento, stabilire il regime di scambi applicabile ad alcune merci risultanti dalla trasformazione di prodotti agricoli. Il presente regolamento si limita a quanto indispensabile per raggiungere gli obiettivi perseguiti, in conformità dell’articolo 5, paragrafo 4, del trattato sull’Unione europea.
(55)
Al fine di mantenere lo status quo, il presente regolamento dovrebbe comprendere allegati contenenti quanto segue: un elenco di prodotti agricoli trasformati che sostituisce l’allegato II del regolamento (CE) n. 1216/2009; un elenco di merci non comprese nell’allegato I che sostituisce l’allegato II del regolamento (UE) n. 578/2010 (19) della Commissione nonché l’allegato XX del regolamento (CE) n. 1234/2007; un elenco di merci dei prodotti di base utilizzati per la fabbricazione di merci non comprese nell’allegato I che sostituisce l’allegato I del regolamento (UE) n. 578/2010; un elenco dei prodotti agricoli trasformati sui quali possono essere imposti dazi addizionali all’importazione che sostituisce l’allegato III del regolamento (CE) n. 1216/2009; e un elenco dei prodotti agricoli utilizzati per la fabbricazione di prodotti agricoli trasformati che sostituisce l’allegato I del regolamento (CE) n. 1216/2009.
(56)
È pertanto opportuno abrogare di conseguenza i regolamenti (CE) n. 1216/2009 e (CE) n. 614/2009.
(57)
In considerazione del fatto che prima dell’entrata in vigore del presente regolamento la necessaria coerenza è stata assicurata mediante le disposizioni transitorie di cui al regolamento (UE) n. 1308/2013, articolo 230, paragrafo 1, secondo comma, punto i), il presente regolamento dovrebbe essere applicato quanto prima dopo l’adozione del pacchetto di riforma della PAC, nel pieno rispetto della certezza del diritto e delle legittime aspettative degli operatori economici,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO, AMBITO DI APPLICAZIONE E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto e ambito di applicazione
Il presente regolamento stabilisce il regime di scambi applicabile alle importazioni di prodotti agricoli trasformati e alle esportazioni di merci non comprese nell’allegato I e di prodotti agricoli incorporati in tali merci.
Il presente regolamento si applica anche alle importazioni di prodotti agricoli rientranti in un accordo internazionale concluso o applicato in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE e che prevede l’assimilazione di tali prodotti ai prodotti agricoli trasformati oggetto di scambi preferenziali.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le seguenti definizioni:
a)
«prodotti agricoli»: i prodotti di cui all’articolo 1 del regolamento (UE) n. 1308/2013;
b)
«prodotti agricoli trasformati»: si intendono i prodotti elencati nell’allegato I del presente regolamento;
c)
«merci non comprese nell’allegato I»: i prodotti non compresi nell’allegato I del TFUE ed elencati nella prima e nella seconda colonna dell’allegato II del presente regolamento;
d)
«prodotti di base»: i prodotti agricoli elencati nell’allegato III del presente regolamento;
e)
«elemento agricolo»: la parte del dazio all’importazione applicabile ai prodotti agricoli trasformati corrispondente a quelli applicabili ai prodotti agricoli elencati nell’allegato V del presente regolamento oppure, se del caso, i dazi ridotti applicabili ai prodotti agricoli originari del paese interessato, per i quantitativi di tali prodotti utilizzati o che si ritiene siano stati utilizzati;
f)
«elemento non agricolo»: la parte dell’imposta corrispondente al dazio della tariffa doganale comune, meno l’elemento agricolo definito alla lettera e);
g)
«dazi addizionali su zucchero e farina»: il dazio addizionale sullo zucchero (AD S/Z) e il dazio addizionale sulla farina (AD F/M) di cui alla parte I, sezione I, punto B.6, dell’allegato I del regolamento (CEE) n. 2658/87 e stabiliti alla parte terza, sezione I, allegato 1, tabella 2 dell’allegato I di detto regolamento;
h)
«ad valorem»: la parte del dazio all’importazione espresso come percentuale del valore in dogana;
i)
«gruppo 1»: siero di latte in polvere, in granuli o in altre forme solide, senza aggiunta di zuccheri o di altri dolcificanti con codice da NC ex 0404 10 02 a NC ex 0404 10 16;
j)
«gruppo 2»: latte in polvere, in granuli o in altre forme solide, senza aggiunta di zuccheri o altri dolcificanti, avente tenore, in peso, di materie grasse inferiore o uguale a 1,5 %, diverso da quello in imballaggi immediati di contenuto netto inferiore o uguale a 2,5 kg con codice NC ex 0402 10 19;
k)
«gruppo 3»: latte in polvere, in granuli o in altre forme solide, senza aggiunta di zuccheri o altri dolcificanti, avente tenore, in peso, di materie grasse uguale a 26 %, diverso da quello in imballaggi immediati di contenuto netto inferiore o uguale a 2,5 kg con codice NC ex 0402 21 18;
l)
«gruppo 6»: burro avente tenore, in peso, di materie grasse uguale a 82 % con codice NC ex 0405 10.
CAPO II
IMPORTAZIONI DI PRODOTTI AGRICOLI TRASFORMATI
SEZIONE I
Disposizioni generali per le importazioni
Sottosezione I
Dazi all’importazione sui prodotti agricoli trasformati
Articolo 3
Componenti dei dazi all’importazione
1. Per i prodotti agricoli trasformati di cui alla tabella 1 dell’allegato I, i dazi all’importazione fissati nella tariffa doganale comune sono costituiti da un elemento agricolo che non fa parte di un dazio doganale ad valorem e di un elemento non agricolo che è invece un dazio ad valorem.
2. Per i prodotti agricoli trasformati di cui alla tabella 2 dell’allegato I, i dazi all’importazione fissati nella tariffa doganale comune sono costituiti da un dazio doganale ad valorem e da un elemento agricolo che fa parte del dazio ad valorem. Ove manchi il dazio ad valorem per i prodotti agricoli trasformati elencati nella tabella 2 dell’allegato I, l’elemento agricolo è considerato parte del dazio specifico per detti prodotti.
Articolo 4
Aliquota massima del dazio all’importazione
1. Qualora debba essere applicata un’aliquota massima del dazio, il metodo di calcolo per determinare tale aliquota è fissato nella tariffa doganale comune ai sensi dell’articolo 31 TFUE.
2. Se, per i prodotti agricoli trasformati di cui alla tabella 1 dell’allegato I, l’aliquota massima del dazio consiste in un dazio addizionale su zucchero e farina, il metodo di calcolo per determinare tale dazio è fissato nella tariffa doganale comune ai sensi dell’articolo 31 TFUE.
Articolo 5
Dazi addizionali all’importazione intesi a prevenire o a contrastare effetti pregiudizievoli sul mercato dell’Unione
1. La Commissione può adottare atti di esecuzione intesi a determinare i prodotti agricoli trasformati elencati nell’allegato IV soggetti all’aliquota del dazio della tariffa doganale comune all’atto dell’importazione cui si applica un dazio addizionale. Tali atti di esecuzione possono essere adottati solo al fine di evitare o neutralizzare eventuali effetti pregiudizievoli sul mercato dell’Unione che potrebbero derivare da tali importazioni, e se:
a)
le importazioni avvengono ad un prezzo inferiore al prezzo comunicato dall’Unione all’Organizzazione mondiale del commercio («prezzo limite»); o
b)
il volume delle importazioni realizzate nel corso di un anno superi un determinato livello («volume limite»).
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
2. Non si applicano dazi addizionali all’importazione a norma del paragrafo 1 se le importazioni non rischiano di perturbare il mercato dell’Unione o gli effetti di tali dazi addizionali all’importazione appaiono sproporzionati rispetto all’obiettivo perseguito.
3. Ai fini del paragrafo 1, lettera a), i prezzi all’importazione sono determinati in base ai prezzi c.i.f. all’importazione della partita considerata.
I prezzi c.i.f. all’importazione sono verificati in base ai prezzi rappresentativi del prodotto sul mercato mondiale o sul mercato di importazione del prodotto nell’Unione.
I prezzi rappresentativi sono determinati a intervalli regolari in base a dati raccolti nell’ambito del sistema di sorveglianza comunitaria istituita ai sensi dell’articolo 308 quinquies del regolamento (CEE) 2454/1993 della Commissione (20).
4. Il volume limite è determinato in base alle opportunità di accesso al mercato, definite come importazioni in percentuale del corrispondente consumo interno dei tre anni precedenti quello in cui si riscontrano o si ritengono probabili gli effetti pregiudizievoli di cui al paragrafo 1.
5. La Commissione può adottare atti di esecuzione contenenti le misure necessarie per l’applicazione del presente articolo, segnatamente con riguardo al termine per provare il prezzo all’importazione e alla presentazione di prove documentali. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura di esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
6. La Commissione può adottare atti di esecuzione senza applicare la procedura di cui all’articolo 44, paragrafo 2 o paragrafo 3, per:
a)
fissare i prezzi rappresentativi e i volumi limite ai fini dell’applicazione di dazi addizionali all’importazione;
b)
fissare il livello dei dazi addizionali all’importazione secondo le norme stabilite negli accordi internazionali conclusi o applicati in via provvisoria dall’Unione ai sensi del TFUE.
7. La Commissione pubblica i prezzi limite di cui al paragrafo 1, lettera a), nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Sottosezione II
Importazione di ovoalbumina e lattoalbumina
Articolo 6
Licenze di importazione per l’ovoalbumina e la lattoalbumina
1. L’importazione per l’immissione in libera pratica di ovoalbumina e lattoalbumina può essere subordinata alla presentazione di una licenza di importazione, laddove tale licenza risulti necessaria per la gestione dei mercati interessati e, in particolare, per la sorveglianza del commercio di tali prodotti.
2. Fatte salve le misure adottate a norma dell’articolo 14, gli Stati membri rilasciano le licenze di importazione di cui al paragrafo 1 a qualsiasi richiedente stabilito nell’Unione, a prescindere dal suo luogo di stabilimento, salvo che un atto adottato in conformità dell’articolo 43, paragrafo 2, TFUE non disponga diversamente.
3. Le licenze di importazione di cui al paragrafo 1 sono valide in tutta l’Unione.
4. Il rilascio delle licenze di importazione di cui al paragrafo 1 e l’immissione in libera pratica di merci coperte dalla licenza possono essere subordinati a condizioni quali l’origine e la provenienza del prodotto interessato e alla presentazione di un documento emesso da un paese terzo o da un organismo, che attesti tra l’altro l’origine, la provenienza l’autenticità e le caratteristiche qualitative dei prodotti.
Articolo 7
Cauzione in rapporto alle licenze di importazione
1. Il rilascio delle licenze di importazione di cui all’articolo 6 può essere subordinato alla costituzione di una cauzione che garantisca che l’operatore economico importi i prodotti durante il periodo di validità della licenza.
2. La cauzione è incamerata, integralmente o parzialmente, se i prodotti non sono importati entro tale periodo.
3. La cauzione non è tuttavia incamerata nel caso in cui la mancata importazione dei prodotti entro il termine fissato sia stata dovuta a cause di forza maggiore o se il quantitativo che non è stato importato entro tale periodo rimanga nell’ambito del livello di tolleranza.
Articolo 8
Delega di potere
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 riguardo a:
a)
norme relative alla condizione che l’importazione di ovoalbumina e lattoalbumina per l’immissione in libera pratica sia subordinata alla presentazione di una licenza di importazione;
b)
norme relative ai diritti e agli obblighi derivati dalla licenza di importazione e i suoi effetti giuridici;
c)
i casi in cui la tolleranza si applica all’osservanza dell’obbligo di importare la quantità indicata nella licenza o in cui nella stessa deve essere indicata l’origine;
d)
norme per cui il rilascio della licenza d’importazione o l’immissione in libera pratica delle merci coperte dalla licenza sono subordinati alla presentazione di un documento emesso da un paese terzo o da un organismo, che attesti tra l’altro origine, provenienza autenticità e caratteristiche qualitative dei prodotti;
e)
norme sul trasferimento delle licenze di importazione o restrizioni alla possibilità di trasferimento;
f)
i casi in cui la presentazione di una licenza di importazione non è necessaria;
g)
norme che subordinano il rilascio di una delle licenze di importazione di cui all’articolo 6 alla costituzione di una cauzione.
Articolo 9
Competenze di esecuzione
La Commissione adotta, ove necessario, atti di esecuzione riguardanti:
a)
il formato e il contenuto della licenza di importazione;
b)
la presentazione delle domande di licenza di importazione, il rilascio e l’uso delle stesse;
c)
il periodo di validità delle licenze di importazione, l’importo della cauzione da costituire e la procedura per la sua presentazione;
d)
la prova da fornire che le prescrizioni per l’uso di tali licenze siano state rispettate;
e)
il livello della tolleranza riguardo al rispetto dell’obbligo di importare o esportare il quantitativo indicato nella licenza di importazione;
f)
il rilascio di licenze sostitutive o di duplicati;
g)
il trattamento delle licenze da parte degli Stati membri e lo scambio di informazioni necessario ai fini della gestione del regime, comprese le procedure riguardanti l’assistenza amministrativa specifica tra gli Stati membri.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
SEZIONE II
Scambi preferenziali
Sottosezione I
Riduzione dei dazi all’importazione
Articolo 10
Riduzione ed eliminazione graduale di elementi agricoli, dazi ad valorem e dazi addizionali
1. Quando un accordo internazionale concluso o applicato in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE:
a)
prevede una riduzione o riduzioni consecutive che portano ad un graduale eliminazione dei dazi all’importazione per i prodotti agricoli trasformati e,
b)
definisce i prodotti ammissibili a tali riduzioni, i quantitativi di merci, il valore di eventuali quote cui si applica la riduzione, il metodo di calcolo di tali quantitativi o valori, oppure i fattori che determinano la riduzione dell’elemento agricolo nei dazi addizioni sullo zucchero e farine, oppure nel dazio ad valorem, l’elemento agricolo, i dazi addizionali su zucchero e farine o i dazi ad valorem possono essere soggetti alla riduzione o ad una riduzione progressiva che conduce all’eliminazione graduale quale prevista per i casi di dazi di importazione per prodotti agricoli trasformati.
Ai fini del presente articolo, l’elemento agricolo può anche comprendere l’elemento agricolo di cui al regolamento (CEE) n. 2658/87, allegato I, parte uno, sezione 1, punto B.1, e definito nella parte tre, sezione I, allegato 1, tabella 2, dell’allegato I di tale regolamento.
2. Quando un accordo internazionale concluso o applicato in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE prevede la riduzione o l’eliminazione graduale degli elementi agricoli per quanto riguarda i prodotti elencati nella tabella 2 dell’allegato I del presente regolamento, il dazio costituito dall’elemento agricolo che fa parte del dazio ad valorem è sostituito da un elemento agricolo non ad valorem.
Articolo 11
Quantitativi effettivamente utilizzati o considerati come utilizzati
1. Le riduzioni o eliminazioni graduali di elementi agricoli e dazi addizionali su zucchero e farina di cui all’articolo 10, paragrafo 1, sono determinate sulla base dei seguenti elementi:
a)
i quantitativi dei prodotti agricoli elencati nell’allegato V che sono stati effettivamente utilizzati o sono considerati come utilizzati nella fabbricazione dei prodotti agricoli trasformati;
b)
i dazi applicabili ai prodotti agricoli di cui alla lettera a) e utilizzati per il calcolo dell’elemento agricolo ridotto e i dazi addizionali su zucchero e farina nel caso di alcuni accordi commerciali preferenziali.
2. I prodotti agricoli da considerare utilizzati nella fabbricazione del prodotto agricolo trasformato sono scelti tra i prodotti agricoli effettivamente utilizzati per la fabbricazione del prodotto agricolo trasformato in base alla loro importanza nell’ambito del commercio internazionale e al carattere rappresentativo del livello dei loro prezzi in relazione a tutti gli altri prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione di tale prodotto agricolo trasformato.
3. I quantitativi dei prodotti agricoli di cui all’allegato V ed effettivamente utilizzati sono convertiti in quantitativi equivalenti di specifici prodotti agricoli considerati come utilizzati.
Articolo 12
Delega di potere
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 riguardo:
a)
alla definizione dell’elenco dei prodotti agricoli elencati nell’allegato V da considerarsi come utilizzati nella fabbricazione dei prodotti agricoli trasformati in base ai criteri di selezione di cui all’articolo 11, paragrafo 2;
b)
alla definizione dei quantitativi equivalenti e le norme di conversione di cui all’articolo 11, paragrafo 3;
c)
agli elementi necessari per il calcolo dell’elemento agricolo ridotto e i dazi addizionali ridotti su zucchero e farine e stabilire i metodi di tale calcolo;
d)
alle quantità trascurabili per le quali gli elementi agricoli ridotti e i dazi addizionali su zucchero e farina sono fissati a zero.
Articolo 13
Competenze di esecuzione
1. Se del caso, la Commissione adotta atti di esecuzione che contengono misure per attuare gli accordi internazionali conclusi o applicati in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE per quanto riguarda il calcolo dei dazi all’importazione per i prodotti agricoli trasformati soggetti a riduzioni di cui all’articolo 10, paragrafi 1 e 2, del presente regolamento.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
2. La Commissione può, se necessario, adottare atti di esecuzione che stabiliscano:
a)
i quantitativi fissi dei prodotti agricoli di cui all’articolo 12, lettera a), che si ritiene siano stati utilizzati per la fabbricazione dei prodotti agricoli trasformati;
b)
i quantitativi di prodotti agricoli di cui all’articolo 12, lettera a), che si ritiene siano stati utilizzati nella fabbricazione dei prodotti agricoli trasformati, per ogni possibile composizione di tali prodotti agricoli trasformati per i quali non possono essere definite quantità fisse di prodotti agricoli specifici a norma della lettera a) del presente comma;
c)
i requisiti documentali.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
3. La Commissione può adottare atti di esecuzione senza applicare la procedura di cui all’articolo 44, paragrafo 2 o 3, che fissino, in conformità delle norme stabilite in un accordo internazionale concluso o applicato in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE e delle norme adottate ai sensi del paragrafo 1 del presente articolo, il livello del dazio applicato all’importazione.
Sottosezione II
Contingenti tariffari e trattamento speciale delle importazioni da parte di paesi terzi
Articolo 14
Apertura e gestione dei contingenti tariffari
1. I contingenti tariffari per le importazioni di prodotti agricoli trasformati e di prodotti agricoli di cui all’articolo 1, secondo comma, per la loro immissione in libera pratica nell’Unione derivanti da accordi internazionali, accordi conclusi o applicati in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE, sono aperti e gestiti dalla Commissione in conformità degli articoli 15 e 16.
2. I contingenti tariffari di cui al paragrafo 1 sono gestiti in modo da evitare discriminazioni tra gli operatori e da tenere nel giusto conto il fabbisogno di approvvigionamento del mercato dell’Unione e la necessità di salvaguardarne l’equilibrio.
3. I contingenti tariffari di cui al paragrafo 1 sono gestiti applicando uno dei metodi seguenti o un altro metodo appropriato o una loro combinazione:
a)
un metodo di ripartizione basato sull’ordine cronologico di presentazione delle domande (secondo il principio «primo arrivato, primo servito»);
b)
un metodo di ripartizione dei contingenti in proporzione ai quantitativi richiesti nelle domande («metodo dell’esame simultaneo»);
c)
un metodo di ripartizione basato sui flussi commerciali tradizionali (metodo detto degli operatori «tradizionali/nuovi arrivati»).
Articolo 15
Delega di potere
1. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 riguardo:
a)
alle condizioni e i requisiti di ammissibilità che un operatore è tenuto a soddisfare o possedere per presentare una domanda di accesso al contingente tariffario stabilito in un accordo internazionale a norma dell’articolo 14, paragrafo 1;
b)
alle norme concernenti il trasferimento di diritti tra operatori e, all’occorrenza, le limitazioni a tale trasferimento nell’ambito della gestione del contingente tariffario stabilito in un accordo internazionale di cui all’articolo 14, paragrafo 1;
c)
alle disposizioni che subordinano la partecipazione al contingente tariffario stabilito in un accordo internazionale di cui all’articolo 14, paragrafo 1, alla presentazione di licenze di importazione e alla costituzione di una cauzione;
d)
alle specifiche caratteristiche, ai requisiti o alle limitazioni applicabili per il contingente tariffario stabilito nell’accordo internazionale di cui all’articolo 14, paragrafo 1.
2. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 intesi a obbligare le autorità competenti degli Stati membri al rilascio, su richiesta e previ adeguati controlli, di un documento che attesti che sono state soddisfatte le condizioni per prodotti che, ove esportati e in caso di rispetto di determinate condizioni, possono beneficiare di un regime speciale di importazione in un paese terzo.
Articolo 16
Competenze di esecuzione
1. La Commissione adotta atti di esecuzione che stabiliscono:
a)
i contingenti tariffari annui, all’occorrenza adeguatamente scaglionati nel corso dell’anno, e il metodo di gestione da applicare;
b)
le procedure per l’applicazione delle disposizioni specifiche previste dall’accordo o atto giuridico che adotta il regime di importazione o di esportazione, riguardanti in particolare:
i)
le garanzie circa la natura, la provenienza e l’origine del prodotto;
ii)
il riconoscimento del documento che consente di verificare le garanzie di cui al punto i);
iii)
la presentazione di un documento emesso dal paese esportatore;
iv)
la destinazione e l’uso dei prodotti;
c)
il periodo di validità delle licenze di importazione da presentare in conformità dell’articolo 15, paragrafo 1, lettera c);
d)
le procedure specifiche per costituire la cauzione in conformità dell’articolo 15, paragrafo 1, lettera c), e il suo importo;
e)
l’impiego delle licenze di importazione da presentare in conformità dell’articolo 15, paragrafo 1, lettera c), nonché, se del caso, misure specifiche riguardanti in particolare le condizioni in cui sono presentate le domande di importazione e l’autorizzazione è concessa nell’ambito del contingente tariffario;
f)
i requisiti documentali;
g)
le misure necessarie riguardanti il contenuto, la forma, il rilascio e l’uso del documento di cui all’articolo 15, paragrafo 2.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
2. La Commissione adotta atti di esecuzione senza applicare la procedura di cui all’articolo 44, paragrafo 2 o 3, per:
a)
gestire le procedure intese a garantire che i quantitativi disponibili nell’ambito del contingente tariffario non siano superati, in particolare fissando un coefficiente di attribuzione a ciascuna domanda quando i quantitativi disponibili sono raggiunti, respingendo domande pendenti e, all’occorrenza, sospendendo la presentazione delle domande;
b)
riassegnare i quantitativi non utilizzati del contingente tariffario.
SEZIONE III
Misure di salvaguardia
Articolo 17
Misure di salvaguardia
1. La Commissione adotta, fatto salvo il paragrafo 3 del presente articolo, atti di esecuzione che contengono misure di salvaguardia contro le importazioni di prodotti agricoli trasformati nell’Unione. Al fine di assicurare l’uniformità della politica commerciale comune, tali atti di esecuzione sono coerenti con i regolamenti (CE) n. 260/2009 e (CE) n. 625/2009.Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
2. Salvo disposizione contraria contenuta in un qualsiasi altro atto giuridico del Parlamento europeo e del Consiglio e qualsiasi altro atto giuridico del Consiglio, la Commissione adotta, fatto salvo il paragrafo 3 del presente articolo, atti di esecuzione che contengono misure di salvaguardia contro le importazioni di prodotti agricoli trasformati nell’Unione di cui agli accordi internazionali conclusi o applicati in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE. Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
3. La Commissione può adottare le misure di cui ai paragrafi 1 e 2 su richiesta di uno Stato membro o di propria iniziativa.
Ove la Commissione riceva una richiesta da uno Stato membro per l’adozione degli atti di esecuzione di cui ai paragrafi 1 e 2, o entrambi, essa adotta atti di esecuzione che contengono la propria decisione entro cinque giorni lavorativi dalla data di ricezione della domanda. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
4. In casi debitamente giustificati da ragioni imperative di urgenza riguardanti le misure di salvaguardia di cui ai paragrafi 1 e 2, la Commissione adotta atti di esecuzione immediatamente applicabili conformemente alla procedura di cui all’articolo 44, paragrafo 3.
5. Se la Commissione intende revocare o modificare le misure di salvaguardia adottate a norma dei paragrafi 3 e 4, essa adotta atti di esecuzione per agire in tal senso. Tali atti di esecuzione sono adottati a norma dell’articolo 44, paragrafo 2, eccetto laddove vi siano ragioni imperative di urgenza, nel cui caso tali atti di esecuzione sono adottati a norma dell’articolo 44, paragrafo 3.
SEZIONE IV
Perfezionamento attivo
Sottosezione I
Perfezionamento attivo di prodotti agricoli senza esame delle condizioni economiche
Articolo 18
Perfezionamento attivo di prodotti agricoli senza esame delle condizioni economiche
1. In caso di merci non comprese nell’allegato I ottenute da prodotti agricoli elencati all’allegato III del presente regolamento in regime di perfezionamento attivo, le condizioni economiche, di cui all’articolo 117, lettera c), del regolamento (CEE) n. 2913/92 si considerino rispettate su presentazione di un certificato di perfezionamento attivo per tali prodotti agricoli.
2. I certificati di perfezionamento attivo devono essere rilasciati per i prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione delle merci non comprese nell’allegato I entro i limiti dei quantitativi determinati dalla Commissione.
Tali quantitativi sono determinati su una valutazione comparata, da un lato, dei limiti di bilancio obbligatori per le restituzioni all’esportazione delle merci non comprese nell’allegato I e, dall’altro lato, sul fabbisogno di spesa previsto per le restituzioni all’esportazione per tali merci, e tenendo conto in particolare dei seguenti elementi:
a)
volume stimato delle esportazioni di merci non comprese nell’allegato I;
b)
all’occorrenza, situazione dei relativi prodotti di base sul mercato dell’Unione e su quello mondiale;
c)
fattori economici e normativi.
I quantitativi sono riesaminati regolarmente alla luce dell’evoluzione dei fattori economici e normativi.
3. Gli Stati membri rilasciano i certificati di perfezionamento attivo di cui al paragrafo 1 a qualsiasi richiedente stabilito nell’Unione, a prescindere dal suo luogo di stabilimento.
I certificati di perfezionamento attivo sono validi in tutta l’Unione.
Articolo 19
Delega di potere
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 riguardo:
a)
a un elenco dei prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione di merci non comprese nell’allegato I per i quali possono essere rilasciati certificati di perfezionamento attivo;
b)
ai diritti derivanti dal certificato di perfezionamento attivo e i suoi effetti giuridici;
c)
al trasferimento di diritti derivati da certificati di perfezionamento attivo tra operatori;
d)
alle norme necessarie ai fini dell’affidabilità e dell’efficienza del regime dei certificati di perfezionamento attivo in relazione all’autenticità del certificato, al relativo trasferimento o a restrizioni al suo trasferimento.
Articolo 20
Competenze di esecuzione
1. La Commissione adotta, ove necessario, atti di esecuzione riguardanti:
a)
la definizione, ai sensi dell’articolo 18, paragrafo 2, della quantità di prodotti agricoli per i quali possono essere rilasciati certificati di perfezionamento attivo;
b)
il formato e il contenuto delle domande di certificati di perfezionamento attivo;
c)
il formato, il contenuto e il periodo di validità dei certificati di perfezionamento attivo;
d)
i documenti necessari e la procedura per la presentazione delle domande e il rilascio dei certificati di perfezionamento attivo;
e)
la gestione dei certificati di perfezionamento attivo da parte degli Stati membri;
f)
le procedure riguardanti l’assistenza amministrativa tra Stati membri.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
2. In caso di richieste relative a quantitativi che eccedono i limiti stabiliti a norma del paragrafo 1, lettera a), la Commissione può adottare atti di esecuzione senza applicare la procedura di cui all’articolo 44, paragrafi 2 o 3, intesi a limitare i quantitativi per i quali possono essere rilasciati certificati di perfezionamento attivo, respingere i quantitativi richiesti relativamente ai certificati di perfezionamento attivo e sospendere la presentazione delle domande per il prodotto interessato.
Sottosezione II
Sospensione del regime di perfezionamento attivo
Articolo 21
Sospensione del regime di perfezionamento attivo per l’ovoalbumina e la lattoalbumina
1. Qualora il mercato dell’Unione subisca o rischi di subire perturbazioni a motivo del regime di perfezionamento attivo, la Commissione può adottare atti di esecuzione, su richiesta di uno Stato membro o di propria iniziativa, intesi a sospendere totalmente o parzialmente il ricorso a detto regime per l’ovoalbumina e la lattoalbumina. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
Ove riceva una richiesta da uno Stato membro per l’adozione di atti di esecuzione di cui al prima comma, la Commissione adotta atti di esecuzione contenenti la propria decisione, entro cinque giorni lavorativi dalla data di ricezione della richiesta. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
2. In casi debitamente giustificati da ragioni imperative di urgenza la Commissione adotta atti di esecuzione immediatamente applicabili in materia di sospensione a norma del paragrafo 1 secondo la procedura di cui all’articolo 44, paragrafo 3.
CAPO III
ESPORTAZIONI
SEZIONE I
Restituzioni all’esportazione
Articolo 22
Merci e prodotti sovvenzionabili
1. Quando sono esportate merci non comprese nell’allegato I, i prodotti agricoli di cui ai punti i), ii), iii), v) e vii), dell’articolo 196, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 1308/2013 che sono stati utilizzati per la fabbricazione di tali merci possono beneficiare di restituzioni all’esportazione ai sensi dell’articolo 196 di tale regolamento, come disposto all’allegato II del presente regolamento e si applica l’articolo 196, paragrafo 1, lettera b), e paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1308/2013.
2. Le restituzioni all’esportazione di cui al paragrafo 1 non possono essere concesse nei seguenti casi:
a)
merci importate non comprese nell’allegato I considerate in libera pratica a termini dell’articolo 29 TFUE e successivamente riesportate;
b)
merci importate non comprese nell’allegato I considerate in libera pratica a termini dell’articolo 29 TFUE e successivamente riesportate dopo trasformazione o incorporate in altre merci non comprese nell’allegato I;
c)
importazioni di cereali, riso, latte e prodotti lattiero-caseari e uova considerate in libera pratica ai sensi dell’articolo 29 TFUE ed esportate dopo trasformazione o incorporate in merci non comprese nell’allegato I.
Articolo 23
Determinazione delle restituzioni all’esportazione
1. Le restituzioni all’esportazione di cui all’ articolo 22 sono determinate dalle autorità competenti degli Stati membri in base alla composizione delle merci esportate e i tassi di tali restituzioni fissati per ciascuno dei prodotti di base di cui sono composte le merci esportate.
2. Per la determinazione delle restituzioni all’esportazione i prodotti di cui ai punti i), ii), iii), v) e vii), dell’articolo 196, paragrafo 1, lettera a) del regolamento (UE) n. 1308/2013 non elencati nell’allegato III del presente regolamento sono assimilati ai prodotti di base o ai prodotti derivati dalla lavorazione di prodotti di base.
Articolo 24
Tassi delle restituzioni all’esportazione
1. Le norme orizzontali valide per le restituzioni all’esportazione dei prodotti agricoli di cui all’articolo 199, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 1308/2013, si applicano alle merci non comprese nell’allegato I.
2. Al fine di fissare i tassi delle restituzioni all’esportazione per i prodotti di base si adottano misure conformemente all’articolo 198 del regolamento (UE) n. 1308/2013 e all’articolo 13 del regolamento (UE) n. 1370/2013.
3. Per il calcolo delle restituzioni all’esportazione, si convertono in prodotti di base i prodotti agricoli di cui ai punti i), ii), iii), v) e vii), dell’articolo 196, paragrafo 1, lettera a) del regolamento (UE) n. 1308/2013 non elencati nell’allegato III del presente regolamento ottenuti da prodotti di base o a essi assimilati o dai prodotti derivati dalla lavorazione di prodotto di base in conformità dell’articolo 23, paragrafo 2.
Articolo 25
Certificati riguardanti le esportazioni di determinate merci non comprese nell’allegato I verso destinazioni specifiche
Laddove lo richieda un accordo internazionale concluso o applicato in via provvisoria dall’Unione a norma del TFUE, le autorità competenti dello Stato membro interessato rilasciano, su richiesta della parte interessata, un certificato nel quale si attesta che le restituzioni all’esportazione sono state pagate riguardo a una data merce non compresa nell’allegato I esportata verso destinazioni specifiche.
Articolo 26
Delega di potere
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 riguardo:
a)
a norme sulle caratteristiche delle merci non comprese nell’allegato I da esportare e dei prodotti agricoli utilizzati per la loro fabbricazione;
b)
a norme per la determinazione delle restituzioni all’esportazione per i prodotti esportati previa trasformazione in merci non comprese nell’allegato I;
c)
a norme sulla prova da fornire della composizione delle merci non comprese nell’allegato I esportate;
d)
a norme che richiedono una dichiarazione dell’uso di determinati prodotti agricoli importati;
e)
a norme sull’assimilazione ai prodotti di base di prodotti agricoli di cui ai punti i), ii), iii), v) e vii) dell’articolo 196, paragrafo 1, lettera a) del regolamento (UE) n. 1308/2013 non elencati nell’allegato III del presente regolamento e sulla determinazione del quantitativo di riferimento di ogni prodotto di base;
f)
all’applicazione delle regole orizzontali sulle restituzioni all’esportazione per i prodotti agricoli di cui all’articolo 202, del regolamento (UE) n. 1308/2013 alle merci non comprese nell’allegato I.
Articolo 27
Competenze di esecuzione
La Commissione adotta, laddove necessario, atti di esecuzione riguardanti:
a)
l’applicazione dei tassi di restituzione qualora le caratteristiche delle componenti dei prodotti di cui alla lettera c) del presente articolo e delle merci non comprese nell’allegato I debbano essere prese in considerazione ai fini del calcolo delle restituzioni all’esportazione;
b)
il calcolo delle restituzioni all’esportazione per:
i)
i prodotti di base;
ii)
i prodotti derivati dalla trasformazione di prodotti di base;
iii)
i prodotti assimilati ai prodotti di cui al punto i) o ii);
c)
l’assimilazione ai prodotti di base dei prodotti alla lettera b), punti ii) e iii), elencati ai punti i), ii), iii), v) e vii) dell’articolo 196, paragrafo 1, lettera a) del regolamento (UE) n. 1308/2013 e che non sono elencati nell’allegato III del presente regolamento;
d)
la determinazione per ogni prodotto di base del quantitativo di riferimento, che serve come base per determinare le restituzioni all’esportazione sulla base della quantità di prodotto effettivamente impiegata nella fabbricazione delle merci esportate o su base forfettaria, come specificato nell’allegato II;
e)
la domanda, il rilascio e la gestione dei certificati di cui all’articolo 25;
f)
il trattamento da riservare alla scomparsa di prodotti e alle perdite quantitative durante il processo di produzione e il trattamento dei sottoprodotti;
g)
le procedure per dichiarare la prova da fornire della composizione delle merci non comprese nell’allegato I esportate necessarie all’attuazione del regime delle restituzioni all’esportazione;
h)
la prova semplificata da fornire per l’ arrivo a destinazione nel caso di restituzioni differenziate a seconda della destinazione;
i)
l’applicazione alle restituzioni all’esportazione per merci non comprese nell’allegato I delle disposizioni orizzontali sulle restituzioni all’esportazione per i prodotti agricoli di cui all’articolo 203, del regolamento (UE) n. 1308/2013.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
SEZIONE II
Certificati di restituzione
Articolo 28
Certificati di restituzione
1. Le restituzioni all’esportazione di prodotti agricoli incorporati in merci non comprese nell’allegato I sono concesse in seguito alla presentazione di una domanda per tali restituzioni e di un certificato di restituzione valido al momento dell’esportazione.
I piccoli esportatori, inclusi i detentori di certificati di restituzione, che presentano domanda per importi limitati di restituzione dell’esportazione che sono troppo esigui per essere coperti da certificati di restituzione e che non mettono a rischio il rispetto dei vincoli di bilancio sono esentati dal presentare un certificato di restituzione. La somma di tali esenzioni non supera un importo complessivo stanziato per i piccoli esportatori.
2. Gli Stati membri rilasciano un certificato di restituzione a qualsiasi richiedente stabilito nell’Unione, a prescindere dal suo luogo di stabilimento. I certificati di restituzione sono validi in tutto il territorio dell’Unione.
Articolo 29
Tassi di restituzioni applicabili
1. Il tasso della restituzione è quello che si applica il giorno in cui la dichiarazione di esportazione delle merci non comprese nell’allegato I è accettata dall’autorità doganale, a meno che una domanda di fissazione anticipata del tasso di restituzione sia in conformità del paragrafo 2.
2. La domanda di fissazione anticipata del tasso di restituzione può essere presentata al momento della presentazione della domanda di certificato di restituzione, il giorno in cui tale certificato è concesso o in qualsiasi momento dopo tale data, ma deve essere presentata prima della fine del periodo di validità del certificato.
3. Il tasso è fissato in anticipo al valore applicabile il giorno della presentazione della domanda di fissazione anticipata. I tassi di restituzione, che sono stati fissati anticipatamente si applicano a partire da tale giorno a tutti i tassi di restituzione coperti dal certificato di restituzione.
4. Le restituzioni all’esportazione per merci non comprese nell’allegato I sono concesse in base:
a)
ai tassi di restituzione da applicare in conformità del paragrafo 1 per i prodotti di base incorporati nelle merci non comprese nell’allegato I, se i tassi di restituzione non sono stati fissati in anticipo; o
b)
ai tassi di restituzione, fissati anticipatamente in conformità del paragrafo 3 per i prodotti di base incorporati in tali merci.
Articolo 30
Cauzione relativa alle licenze di importazione
1. Il rilascio dei certificati di restituzione è subordinato alla costituzione di una cauzione che garantisca che l’operatore economico presenterà una domanda di restituzioni all’esportazione alle autorità competenti dello Stato membro interessato per quanto riguarda l’esportazione delle merci non comprese nell’allegato I effettuata entro il periodo di validità del certificato di restituzione.
2. La cauzione è incamerata, integralmente o parzialmente, se la restituzione all’esportazione non è stata richiesta o se è stata richiesta solo in parte per le esportazioni effettuate durante il periodo di validità del certificato di restituzione.
In deroga al primo comma, la cauzione non è tuttavia incamerata:
a)
se a causa di forza maggiore le merci non sono state esportate, o sono state esportate solo in parte, o la restituzione all’esportazione non è stata richiesta o è stata richiesta solo in parte;
b)
se gli importi della restituzione non richiesti rimangono nell’ambito del margine di tolleranza.
Articolo 31
Delega di potere
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 riguardo a:
a)
norme concernenti i diritti e gli obblighi derivanti dal certificato di restituzione, compresa la garanzia, soggetta ad adempimento di tutte le condizioni, che le restituzioni all’esportazione saranno pagate e all’obbligo di fare domanda di restituzione all’esportazione per i prodotti agricoli esportati previa trasformazione in merci non comprese nell’allegato I;
b)
norme sul trasferimento del certificato di restituzione oppure restrizioni alla possibilità di tale trasferimento;
c)
i casi e le situazioni in cui non è richiesta la presentazione di un certificato di restituzione a norma dell’articolo 28, paragrafo 1, tenendo conto della finalità dell’operazione, dei relativi importi e dell’importo complessivo che può essere concesso ai piccoli esportatori;
d)
i casi e le situazioni in cui, in deroga all’articolo 30, non è richiesta la costituzione di una cauzione;
e)
norme sul livello di tolleranza di cui all’articolo 30, paragrafo 2, secondo comma, lettera b), tenendo conto della necessità di rispettare i vincoli di bilancio;
Articolo 32
Competenze di esecuzione
1. La Commissione, ove necessario, adotta atti di esecuzione riguardanti:
a)
la presentazione, il formato e il contenuto della domanda del certificato di restituzione;
b)
il formato, il contenuto e il periodo di validità dei certificati di restituzione;
c)
la procedura per la presentazione delle domande, nonché la procedura per il rilascio dei certificati di restituzione e per il loro uso;
d)
le procedure per costituire la cauzione e l’ammontare di quest’ultima;
e)
il livello di tolleranza di cui all’articolo 31, paragrafo 2, secondo comma, lettera b), tenendo conto della necessità di rispettare i vincoli di bilancio;
f)
i mezzi di prova che gli obblighi derivanti dai certificati di restituzione sono stati rispettati;
g)
il trattamento dei certificati di restituzione da parte degli Stati membri e lo scambio di informazioni necessario ai fini della gestione del regime, comprese le procedure riguardanti l’assistenza amministrativa specifica tra gli Stati membri;
h)
la fissazione dell’importo complessivo stanziato per i piccoli esportatori e la soglia individuale di esenzione dalla presentazione dei certificati di restituzione a norma dell’articolo 28, paragrafo 1, secondo comma;
i)
il rilascio di certificati sostitutivi di restituzione e di copie degli stessi.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
2. In caso di richieste relative a quantitativi che eccedono quelli disponibili fissati sulla base degli impegni derivanti da accordi internazionali conclusi a norma del TFUE, la Commissione può, mediante atti di esecuzione adottati senza applicare la procedura di cui all’articolo 44, paragrafi 2 e 3, limitare gli importi per i quali possono essere rilasciati certificati di restituzione, respingere gli importi richiesti relativamente ai certificati di restituzione e sospendere la presentazione delle domande.
SEZIONE III
Altre misure relative alle esportazioni
Articolo 33
Altre misure relative alle esportazioni
1. Qualora a norma del regolamento (UE) n. 1308/2013 siano adottate misure relative all’esportazione di un prodotto agricolo compreso nell’allegato III aventi forma di tasse o di oneri, e le esportazioni di merci non comprese nell’allegato I ad elevato contenuto di prodotto agricolo siano verosimilmente di ostacolo al conseguimento dello scopo di tali misure, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati in conformità dell’articolo 42 del presente regolamento che dispone normative equivalenti riguardo a tali merci non comprese nell’allegato I, a condizione che tali atti delegati rispettino ogni obbligo derivante da accordi internazionali conclusi a norma del TFUE. Tali atti delegati sono adottati solo se altre misure disponibili nel regolamento (UE) n. 1308/2013 appaiano insufficienti.
Qualora, nei casi di cui al primo comma, lo richiedano ragioni imperative di urgenza, agli atti delegati adottati a norma del presente paragrafo si applica la procedura di cui all’articolo 43.
Tali ragioni imperative di urgenza possono comprendere la necessità di adottare un’azione immediata per far fronte o evitare turbative del mercato, quando le minacce di turbativa del mercato si manifestano con tale rapidità o in modo talmente inaspettato che è necessaria un’azione immediata per affrontare efficacemente ed effettivamente la situazione o quando l’azione eviterebbe che tali minacce di turbativa del mercato si concretizzino, persistano o si trasformino in una turbativa più grave e prolungata, ovvero quando il ritardo dell’azione immediata minaccerebbe di provocare o di aggravare la turbativa ovvero amplierebbe la portata delle misure successivamente necessarie per far fronte alla minaccia o alla turbativa o nuocerebbe alla produzione o alle condizioni del mercato.
2. La Commissione adotta, ove necessario, atti di esecuzione che fissano le procedure e i criteri tecnici necessari per l’applicazione del paragrafo 1.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
CAPO IV
MISURE APPLICABILI SIA ALLE IMPORTAZIONI CHE ALLE ESPORTAZIONI
Articolo 34
Compensazione diretta negli scambi preferenziali
1. Quando un accordo internazionale concluso o applicato provvisoriamente dall’Unione a norma del TFUE lo prevede, il dazio applicabile all’importazione di prodotti agricoli può essere sostituito da un importo stabilito in base allo scarto tra i prezzi agricoli praticati nell’Unione e quelli praticati nel paese o nella regione interessati, oppure da una compensazione nei confronti di un prezzo stabilito congiuntamente per il paese o la regione in questione.
In tal caso, gli importi da pagare sulle esportazioni nella regione o nel paese interessati sono determinati congiuntamente e sulla stessa base dell’elemento agricolo del dazio all’importazione, alle condizioni stabilite nell’accordo.
2. La Commissione adotta, ove necessario, atti di esecuzione al fine di:
a)
fissare il dazio applicabile di cui al paragrafo 1 e i relativi importi da pagare sulle esportazioni in paesi o regioni interessati;
b)
garantire che i prodotti agricoli trasformati dichiarati all’esportazione sotto un regime preferenziale non siano di fatto esportati sotto un regime non preferenziale o viceversa.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
Articolo 35
Metodi di analisi
1. Ai fini dell’applicazione del regime degli scambi a norma del presente regolamento, ove lo esigano i prodotti agricoli trasformati o le merci non comprese nell’allegato I, le caratteristiche e la composizione di detti prodotti e delle merci sono determinati mediante analisi dei loro elementi costituenti.
2. La Commissione adotta, ove necessario, atti di esecuzione riguardanti i prodotti e le merci di cui al paragrafo 1, per quanto riguarda:
a)
i metodi di analisi qualitativa e quantitativa;
b)
le disposizioni tecniche necessarie per identificarli;
c)
le procedure per la relativa classificazione ai diversi codici NC.
Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
Articolo 36
Adeguamento del presente regolamento
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati in conformità dell’articolo 42 al fine di:
a)
adattare gli allegati da I a V, compresa la soppressione di prodotti agricoli trasformati e di merci non comprese nell’allegato I e l’inclusione di nuovi prodotti agricoli trasformati e merci non comprese nell’allegato I, agli accordi internazionali conclusi o applicati in via provvisoria dall’Unione ai sensi del TFUE;
b)
adattare l’articolo 2, lettere da i) a l), l’articolo 25 e gli allegati da I a V alle modifiche dell’allegato I del regolamento (CEE) n. 2658/87.
Articolo 37
Scambio di informazioni
1. Qualora ciò sia necessario per l’attuazione del presente regolamento gli Stati membri trasmettono, su richiesta, alla Commissione le seguenti informazioni:
a)
importazioni di prodotti agricoli trasformati;
b)
esportazioni di merci non comprese nell’allegato I;
c)
domande, rilascio e uso dei certificati di perfezionamento attivo per i prodotti agricoli di cui all’articolo 18;
d)
domande, rilascio e uso dei certificati di restituzione di cui all’articolo 28, paragrafo 1;
e)
pagamenti e rimborsi delle restituzioni all’esportazione per le merci non comprese nell’allegato I di cui all’articolo 22, paragrafo 1;
f)
misure amministrative d’esecuzione;
g)
altri dati pertinenti.
Se le restituzioni all’esportazione sono richieste in uno Stato membro diverso da quello in cui sono state prodotte le merci non comprese nell’allegato I, a tale secondo Stato si comunicano, su sua richiesta, le informazioni sulla produzione e la composizione di tali merci di cui alla lettera e).
2. La Commissione può inoltrare a tutti gli Stati membri le informazioni trasmesse conformemente al paragrafo 1, lettere da a) a g).
3. Per garantire l’integrità dei sistemi di informazione e l’autenticità e leggibilità dei documenti e dei dati associati trasmessi, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati in conformità dell’articolo 42 al fine di definire:
a)
la natura e la tipologia delle informazioni che devono essere notificati conformemente al paragrafo 1;
b)
le categorie di dati da trattare, i periodi massimi di conservazione e la finalità del trattamento, in particolare in caso di pubblicazione di tali dati e di trasferimento a paesi terzi;
c)
i diritti di accesso alle informazioni o ai sistemi di informazione messi a disposizione, nel dovuto rispetto del segreto professionale e della riservatezza;
d)
le condizioni secondo le quali le informazioni devono essere pubblicate.
4. La Commissione può adottare gli atti di esecuzione necessari per l’applicazione del presente articolo, riguardanti:
a)
i metodi di comunicazione delle informazioni;
b)
i dettagli sulle informazioni da comunicare;
c)
le modalità relative alla gestione delle informazioni da comunicare e al contenuto, alla forma, alla periodicità, alla frequenza e alle scadenze delle comunicazioni;
d)
le modalità relative alla trasmissione o alla messa a disposizione delle informazioni e dei documenti agli Stati membri, al Parlamento europeo, al Consiglio, alle organizzazioni internazionali, alle autorità competenti dei paesi terzi o al pubblico, garantendo la protezione dei dati personali e del legittimo interesse delle imprese alla tutela dei segreti aziendali.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
Articolo 38
Trattamento e protezione dei dati personali
1. Gli Stati membri e la Commissione raccolgono dati personali ai fini di cui all’articolo 37, paragrafo 1, e li trattano in modo da non andare oltre tali finalità.
2. Laddove i dati personali sono trattati a fini di cui all’articolo 37, paragrafo 1, essi devono essere resi anonimi e trattati unicamente in forma aggregata.
3. I dati personali sono trattati conformemente alle norme di cui alla direttiva 95/46/CE e al regolamento (CE) n. 45/2001. In particolare, tali dati non sono conservati in modo da consentire l’identificazione degli interessati per un arco di tempo superiore a quello necessario al conseguimento delle finalità per le quali sono raccolti o successivamente trattati, tenendo conto dei periodi minimi di conservazione stabiliti dalla normativa unionale e nazionale applicabile.
4. Gli Stati membri informano gli interessati della possibilità che i loro dati personali siano trattati da organismi nazionali o dell’Unione conformemente al paragrafo 1 e che a tale riguardo essi godono dei diritti sanciti dalle normative in materia di protezione dei dati, ossia la direttiva 95/46/CE ed il regolamento (CE) n. 45/2001.
Articolo 39
Importi trascurabili
Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42, riguardo alle soglie al di sotto delle quali gli Stati membri possono non applicare gli importi da riscuotere o concedere a norma degli articoli 3, 5, 10, 22 e 34. La soglia è fissata a un livello al di sotto del quale i costi amministrativi dell’applicazione degli importi sarebbero sproporzionati rispetto all’importo riscosso o concesso.
Articolo 40
Cauzioni, controlli, verifiche, accertamenti e sanzioni
1. Ove pertinenti, le norme concernenti cauzioni, controlli, verifiche, accertamenti e sanzioni e l’uso dell’euro di cui agli articoli da 58 a 66, da 79 a 88 e da 105 a 108 del regolamento (UE) n. 1306/2013, nonché gli atti giuridici adottati su detta base si applicano per analogia ai contingenti tariffari per prodotti agricoli trasformati, alle restituzioni all’esportazione e ai certificati di restituzione per merci non comprese nell’allegato I.
2. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 42 riguardo alle norme per adeguare, ove necessario, le disposizioni adottate sulla base degli articoli di cui al paragrafo 1 ai fini del presente regolamento.
3. La Commissione adotta, ove necessario, atti di esecuzione riguardanti l’applicazione delle disposizioni adottate sulla base degli articoli di cui al paragrafo 1 ai fini del presente regolamento. Gli atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 44, paragrafo 2.
Articolo 41
Obblighi internazionali e normative applicabili
Al momento di adottare atti delegati e atti di esecuzione la Commissione tiene conto degli obblighi internazionali dell’Unione e delle normative unionali applicabili in ambito sociale, ambientale e del benessere animale, nonché dell’esigenza di monitorare l’evoluzione degli scambi e gli sviluppi sui mercati, dell’esigenza di una corretta gestione del mercato e dell’esigenza di ridurre gli oneri amministrativi.
CAPO V
DELEGA DI POTERE E PROCEDURA DI COMITATO
Articolo 42
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare gli atti delegati di cui agli articoli 8, 12, 15, 19, 26, 31, all’articolo 33, paragrafo 2, all’articolo 36, all’articolo 37, paragrafo 3, all’articolo 39 e all’articolo 40, paragrafo 2, è conferito alla Commissione per un periodo di sette anni a decorrere dalla data di entrata in vigore del presente regolamento. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di sette anni. La delega di potere è tacitamente prorogata per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si oppongano a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui agli articoli 8, 12, 15, 19, 26, 31, all’articolo 33, paragrafo 1, all’articolo 36, all’articolo 37, paragrafo 3, all’articolo 39 e all’articolo 40, paragrafo 2, può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi degli articoli 8, 12, 15, 19, 26, 31, dell’articolo 33, paragrafo 1, dell’articolo 36, dell’articolo 37, paragrafo 3, dell’articolo 39 e dell’articolo 40, paragrafo 2, entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 43
Procedura d’urgenza
1. Gli atti delegati adottati ai sensi del presente articolo entrano in vigore immediatamente e si applicano finché non siano state sollevate obiezioni conformemente al paragrafo 2. La notifica di un atto delegato al Parlamento europeo e al Consiglio illustra i motivi del ricorso alla procedura d’urgenza.
2. Il Parlamento europeo o il Consiglio possono sollevare obiezioni a un atto delegato adottato a norma del presente articolo secondo la procedura di cui all’articolo 42, paragrafo 5. In tal caso la Commissione abroga l’atto immediatamente a seguito della notifica della decisione con la quale il Parlamento europeo o il Consiglio hanno sollevato obiezioni.
Articolo 44
Procedura di comitato
1. Ai fini dell’articolo 13, dell’articolo 17, paragrafi 1, 2, 4 e 5, dell’articolo 20, paragrafo 1, dell’articolo 27, dell’articolo 32, paragrafo 1, dell’articolo 33, paragrafo 2, dell’articolo 34, paragrafo 2, e dell’articolo 37, paragrafo 4, per quanto riguarda i prodotti agricoli trasformati e le merci diverse da ovoalbumina e lattoalbumina, ai fini dell’applicazione dell’articolo 5, paragrafi 1 e 5, e dell’articolo 16, paragrafo 1, e, per quanto riguarda le licenze d’importazione e i contingenti tariffari per i prodotti agricoli trasformati diversi da ovoalbumina e lattoalbumina e per quanto riguarda le restituzioni all’esportazione e i certificati di restituzione per le merci non comprese nell’allegato I, di cui all’articolo 40, paragrafo 3, la Commissione è assistita da un comitato denominato Comitato di gestione dei problemi orizzontali relativi agli scambi di prodotti agricoli trasformati non elencati nell’allegato I. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
Ai fini dell’articolo 9, paragrafo 1, e dell’articolo 21, paragrafi 1 e 2, per quanto riguarda l’ovoalbumina e la lattoalbumina, ai fini dell’applicazione dell’articolo 5, paragrafi 1 e 5, e dell’articolo 16, paragrafo 1, e, per quanto riguarda le licenze d’importazione e i contingenti tariffari per ovoalbumina e lattoalbumina, di cui all’articolo 40, paragrafo 3, la Commissione è assistita dal Comitato per l’organizzazione comune dei mercati agricoli istituito dall’articolo 229, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1308/2013. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
Ai fini dell’articolo 35, paragrafo 2, la Commissione è assistita dal Comitato del codice doganale, istituito dall’articolo 248 bis del regolamento (CEE) n. 2913/92. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
3. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 8 del regolamento (UE) n. 182/2011, in combinato disposto con il suo articolo 5.
4. Laddove il parere del comitato debba essere ottenuto con procedura scritta, detta procedura si conclude senza esito quando, entro il termine per la presentazione del parere, il presidente del comitato decida in tal senso o almeno un quarto dei membri del comitato lo richieda.
CAPO VI
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 45
Abrogazioni
Il regolamento (CE) n. 614/2009 e il regolamento (CE) n. 1216/2009 sono abrogati.
I riferimenti ai regolamenti abrogati si intendono fatti al presente regolamento e vanno letti secondo la tavola di concordanza di cui all’allegato VI.
Articolo 46
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 16 aprile 2014