РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2014 година
относно финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани в Естония, Латвия, Литва и Полша срещу африканската чума по свинете
(нотифицирано под номер С(2014) 2551)
(само текстовете на естонски, латвийски, литовски и полски език са автентични)
(2014/236/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (2), и по-специално член 84 от него,
като има предвид, че:
(1)
Африканската чума по свинете е инфекциозно вирусно заболяване, обикновено с фатален край, по домашните и дивите свине, което причинява сериозни смущения във вътресъюзната търговия и в износа за трети държави на живи свине и на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(2)
След потвърждаване на случаите на африканска чума по свинете в Грузия през 2007 г. болестта се разпространи в Руската федерация, където бяха докладвани голям брой огнища на болестта при свине и диви свине на цялата територия на европейската част на Русия. През юни 2013 г. Беларус докладва за потвърдено огнище на африканска чума по свинете при домашни свине в региона на Гродно, разположен на около четиридесет километра от границата с Литва и близо до границата с Полша.
(3)
С Решение за изпълнение 2013/498/ЕС на Комисията (3) се предвиди финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани през 2013 г. срещу африканска чума по свинете в Естония, Латвия, Литва и Полша, които са държавите членки, изправени пред пряка заплаха от въвеждане на африканска чума по свинете.
(4)
През януари 2014 г. са докладвани случаи на болестта в популацията от диви свине в Украйна. Болестта продължава да се разпространява в Беларус и в Руската федерация. Освен това през януари 2014 г. са установени два случая на африканска чума по свинете в популацията от диви свине в Литва и няколко дни по-късно - други два случая при диви свине в Полша. И в двете държави членки болестта е възникнала на границата с Беларус. Поради това ситуацията във връзка с африканската чума по свинете в държави, граничещи с Европейския съюз, представлява постоянна заплаха за свиневъдните стопанства в Съюза, тъй като вирусът може да бъде въведен в държавите членки, които граничат със засегнатите трети държави, от диви свине, които влизат на територията на Съюза от заразени райони, но и чрез превозни средства, използвани за превоз на живи животни, или чрез неразрешеното въвеждане в Съюза на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(5)
Рискът от въвеждане на африканска чума по свинете в Съюза е по-висок за Естония, Латвия, Литва и Полша, поради появата и развитието на болестта в съседната територия на Беларус, Руската федерация и Украйна. Тези държави членки са информирали Комисията и другите държави членки за мерките, които възнамеряват да приемат за повишаване на защитата на техните територии и на териториите на други държави членки.
(6)
През 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша са провели надзорни дейности за ранно откриване на африканска чума по свинете както при дивите, така и при домашните свине. За да се предотврати по-успешно появата на африканска чума по свинете, е необходимо на територията на тези държави членки да бъдат проведени някои надзорни дейности.
(7)
Почистването и дезинфекцирането на превозните средства, които е вероятно да са били в контакт с вируса на африканска чума по свинете, е една от основните предпазни мерки срещу навлизането на болестта в Съюза. Поради това в Решение за изпълнение 2013/426/ЕС на Комисията (4) се определят някои мерки за предотвратяване на пренасянето в Съюза на африканска чума по свинете от Беларус и Руската федерация и се установява, че превозните средства, които са използвани за превоз на живи животни и които влизат в Съюза от заразени райони, са почистени и дезинфекцирани по подходящ начин.
(8)
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 206/2009 на Комисията (5) рискът от въвеждане в Съюза на африканска чума по свинете чрез лични пратки, съдържащи продукти от свински произход, изпращани по пощата или пренасяни в багажа на пътници, пристигащи по-специално от Беларус, Руската федерация и Украйна, не е пренебрежимо малък и налага допълнителни мерки и проверки на пунктовете на влизане.
(9)
Освен това широк кръг от заинтересовани страни, в това число ветеринарни лекари, земеделски производители, занимаващи се с тази дейност професионално или не, водачи на камиони, митнически служители, пътници и широката общественост следва да бъдат информирани за рисковете от въвеждане на африканска чума по свинете и за последиците от това чрез целенасочени кампании за повишаване на осведомеността и готовността за реакция по отношение на тази болест в рамките на плановете за случаите, изискващи спешна намеса, изготвени в съответствие с Директива 2002/60/ЕО на Съвета (6), за да се реагира бързо в случай на поява на африканска чума по свинете.
(10)
През 2014 г. бяха установени случаи на африканска чума по свинете при диви свине в Литва и Полша и двете държави членки са пряко застрашени поради наличието на африканска чума по свинете отвъд границата с Беларус. С цел свеждане до минимум на риска от разпространение на болестта на техните територии, Литва и Полша възнамеряват да намалят гъстотата на възприемчивите към болестта животни в свиневъдни стопанства с ниска степен на биологична сигурност в заразения район, като насърчат клането на свине и предотвратят попълването на свиневъдните стопанства в продължение на поне една година. През декември 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша представиха съответните си планове и разчети на разходите по изпълнението през 2014 г. на спешни мерки в районите, за които се счита, че са изложени на по-висок риск от въвеждане на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна. Плановете бяха прегледани от Комисията за преценяване на финансовото участие на Съюза и бе установено, че са в съответствие с изискванията на Директива 2002/60/ЕО.
(11)
Действията, предприети от Естония, Латвия, Литва и Полша, за надзор на болестта, почистване и дезинфекция на превозните средства и за организирането на кампании за повишаване на осведомеността са съфинансирани в размер на 50 %.
(12)
Действията, предприети от Литва и Полша за намаляване на гъстотата на свинете в заразените райони на границата с Беларус, следва да бъдат съфинансирани в размер на 30 %.
(13)
Тъй като планираните мерки, представени от Естония, Латвия, Литва и Полша, за спешните мерки, които трябва да бъдат извършени през 2014 г. срещу въвеждането на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна, съставляват достатъчно подробна рамка по смисъла на член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7), настоящото решение представлява решение за финансиране на разходите, предвидени в работната програма за безвъзмездни средства.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. В рамките на спешните мерки, предприети през 2014 г. от Естония, Латвия, Литва и Полша за защита срещу африканската чума по свинете, тези държави членки имат право на специално участие от страна на Съюза в разходите, направени във връзка с изпълнението на дейностите, посочени в параграфи 2 и 3 и планирани за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза е в размер на 50 % от разходите, направени и платени за изпълнението на следните дейности:
а)
вземане на проби от домашни свине;
б)
вземане на проби от диви свине;
в)
изследвания ELISA;
г)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция и секвениране;
д)
закупуване на оборудване и дезинфектанти за почистване и дезинфекция;
е)
закупуване на оборудване, специално използвано за унищожаване на труповете на животни;
ж)
закупуване на оборудване за провеждане на вирусологични лабораторни изследвания;
з)
кампании за повишаване на осведомеността.
3. Финансовото участие на Съюза е в размер на 30 % от разходите, направени и платени от Литва и Полша за компенсиране на свиневъдите за загубите, причинени в следствие на преждевременното клане на свине в заразените райони.
Член 2
1. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, за дейностите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б), в) и г), не надвишава като средна стойност:
а)
0,5 EUR на домашно прасе, от което са взети проби;
б)
5 EUR на диво прасе, от което са взети проби;
в)
2 EUR на изследване ELISA;
г)
10 EUR на изследване чрез полимеразна верижна реакция и секвениране.
2. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква д), не надвишава като средна стойност:
а)
6 000 ЕUR за Естония;
б)
58 000 ЕUR за Латвия;
в)
950 000 ЕUR за Литва;
г)
102 100 ЕUR за Полша.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква е), не надвишава:
а)
100 000 ЕUR за Литва;
б)
150 000 ЕUR за Полша.
4. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква ж), не надвишава:
75 000 ЕUR за Литва.
5. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква з), не надвишава като средна стойност:
а)
1 500 ЕUR за Естония;
б)
15 000 ЕUR за Латвия;
в)
75 000 ЕUR за Литва;
г)
11 250 ЕUR за Полша.
6. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 3, не надвишава:
а)
225 000 ЕUR за Литва;
б)
337 500 ЕUR за Полша.
7. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, не надвишава:
а)
27 000 ЕUR за Естония;
б)
190 000 ЕUR за Латвия;
в)
1 948 000 ЕUR за Литва;
г)
1 341 000 ЕUR за Полша.
8. Допустимите разходи за финансово участие на Съюза за мерките, посочени в параграф 1, букви в) и г), се ограничават до разходите, направени от държавите членки за:
а)
закупуване на комплекти за изследвания, реагенти и всякакви консумативи, които са специално предназначени и използвани за извършване на лабораторните изследвания;
б)
персонал - независимо от статута на служителите - специално определен, изцяло или частично, за извършване на изследванията в лабораторията, като разходите са ограничени до действителните трудови възнаграждения, социалноосигурителните вноски и другите задължителни разходи, включени в трудовите възнаграждения;
в)
допълнителни разходи в размер на 7 % от сумата на разходите по букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза за мерките, посочени в член 1, се предоставя, при условие че съответните държави членки:
а)
изпълняват дейностите и мерките, описани в техните планове;
б)
изпълняват мерките съгласно съответните разпоредби от законодателството на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
в)
препратят на Комисията не по-късно от 30 април 2015 г. окончателен технически доклад за мерките в съответствие с приложение I, както и окончателен финансов доклад в съответствие с приложение II.
2. В случай че държава членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията може да намали финансовото участие на Съюза пропорционално на естеството и сериозността на нарушението, както и на финансовите загуби за Съюза.
Член 4
Адресати на настоящото решение са Република Естония, Република Латвия, Република Литва и Република Полша.
Съставено в Брюксел на 24 април 2014 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 24 aprile 2014
relativa a un contributo finanziario dell'Unione a misure di sorveglianza e ad altre misure di emergenza attuate in Estonia, Lettonia, Lituania e Polonia contro la peste suina africana
[notificata con il numero C(2014) 2551]
(I testi in lingua estone, lettone, lituana e polacca sono i soli facente fede)
(2014/236/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la decisione 2009/470/CE del Consiglio, del 25 maggio 2009, relativa a talune spese nel settore veterinario (1), in particolare l'articolo 8,
visto il regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 ottobre 2012, che stabilisce le regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell'Unione e che abroga il regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 (2), in particolare l'articolo 84,
considerando quanto segue:
(1)
La peste suina africana è una malattia virale infettiva, generalmente mortale, che colpisce i suini domestici e selvatici e causa gravi perturbazioni negli scambi all'interno dell'Unione e nelle esportazioni verso paesi terzi di suini vivi e di prodotti derivati da animali della specie suina.
(2)
In seguito alla conferma della peste suina africana in Georgia nel 2007 la malattia si è propagata nella Federazione russa, dove sono stati segnalati numerosi focolai della stessa nei suini e nei cinghiali in tutta la parte europea della Russia. Nel giugno 2013 la Bielorussia ha confermato la presenza di un focolaio di peste suina africana in suini da cortile nella regione di Grodno, a circa quaranta chilometri dalla frontiera lituana e in prossimità del confine con la Polonia.
(3)
La decisione di esecuzione 2013/498/UE della Commissione (3) prevede un contributo finanziario dell'Unione per la sorveglianza e altre misure di emergenza contro la peste suina africana attuate nel 2013 in Estonia, Lettonia, Lituania e Polonia, che sono gli Stati membri a rischio diretto di introduzione della peste suina africana.
(4)
Nel gennaio 2014 la malattia è stata segnalata nella popolazione di cinghiali in Ucraina e si sta tuttora diffondendo in Bielorussia e nella Federazione russa. Inoltre, nel gennaio 2014 sono stati individuati due casi di peste suina africana nella popolazione di cinghiali in Lituania, e dopo pochi giorni altri due casi sono stati segnalati nei cinghiali in Polonia. In entrambi gli Stati membri la malattia si è verificata alla frontiera con la Bielorussia. La situazione della peste suina africana nei paesi limitrofi dell'Unione europea costituisce perciò una minaccia costante per gli allevamenti di suini all'interno dell'Unione, poiché il virus può essere introdotto negli Stati membri confinanti con i paesi terzi infetti dai cinghiali che entrano nel territorio dell'Unione dalle zone infette, ma anche attraverso i veicoli che hanno trasportato animali vivi e mangimi o tramite l'introduzione non autorizzata nell'Unione di prodotti derivati da animali della specie suina.
(5)
Il rischio di introduzione della peste suina africana nell'Unione è più elevato per l'Estonia, la Lettonia, la Lituania e la Polonia a causa dell'insorgenza e dell'evoluzione di tale malattia nel territorio di frontiera della Bielorussia, della Federazione russa e dell'Ucraina. Questi Stati membri hanno informato la Commissione e gli altri Stati membri delle misure che intendevano adottare per rafforzare la protezione dei loro territori e degli altri Stati membri.
(6)
Nel corso del 2013 l'Estonia, la Lettonia, la Lituania e la Polonia hanno messo in atto misure di sorveglianza per individuare tempestivamente i casi di peste suina africana sia nei cinghiali che nei suini domestici. Per prevenire efficacemente la peste suina africana occorre attuare determinate misure di sorveglianza sul territorio di tali Stati membri.
(7)
La pulizia e disinfezione dei veicoli che possono essere stati a contatto con il virus della peste suina africana è una delle misure preventive principali contro l'ingresso di tale malattia nell'Unione. La decisione di esecuzione 2013/426/UE della Commissione (4) stabilisce pertanto determinate misure volte a impedire l'introduzione nell'Unione della peste suina africana dalla Bielorussia e dalla Federazione russa e dispone che i veicoli che hanno trasportato animali vivi e che entrano nell'Unione in provenienza da zone infette vengano adeguatamente puliti e disinfettati.
(8)
Nonostante le disposizioni del regolamento (CE) n. 206/2009 della Commissione (5), il rischio di introduzione nell'Unione della peste suina africana attraverso scorte personali contenenti prodotti a base di carni suine inviate per posta o trasportate nel bagaglio di viaggiatori provenienti in particolare dalla Bielorussia e dalla Federazione russa è lungi dall'essere irrilevante e richiede ulteriori azioni e controlli ai punti di entrata.
(9)
Inoltre varie parti interessate, tra cui veterinari, agricoltori professionali e non professionali, conducenti di mezzi pesanti, agenti doganali, passeggeri e il pubblico in generale dovrebbero essere resi consapevoli dei rischi di introduzione della peste suina africana e delle sue conseguenze mediante campagne di sensibilizzazione volte ad accrescere le conoscenze e la preparazione riguardo a tale malattia nell'ambito dei piani di emergenza elaborati a norma della direttiva 2002/60/CE del Consiglio (6) al fine di garantire una risposta rapida in caso di introduzione della peste suina africana.
(10)
Nel 2014 la peste suina africana è stata individuata nei cinghiali in Lituania e Polonia e i due Stati membri sono direttamente minacciati dalla presenza di tale malattia dall'altra parte della frontiera in Bielorussia. Al fine di ridurre al minimo il rischio di diffusione di malattie sul loro territorio, la Lituania e la Polonia intendono ridurre la densità degli ospiti sensibili negli allevamenti di suini a bassa bioprotezione della zona infetta promuovendo la macellazione dei suini ed evitando il ripopolamento degli allevamenti di suini per almeno un anno. Nel dicembre 2013, l'Estonia, la Lettonia, la Lituania e la Polonia hanno presentato i rispettivi piani e le stime dei costi di attuazione delle misure di emergenza per il 2014 nelle zone considerate a rischio più alto di introduzione della peste suina africana dalla Bielorussia, dalla Federazione russa e dall'Ucraina. Tali piani sono stati esaminati dalla Commissione in vista di un contributo finanziario dell'Unione e sono risultati conformi alla direttiva 2002/60/CE.
(11)
Le azioni intraprese da Estonia, Lettonia, Lituania e Polonia per la sorveglianza della malattia, la pulizia e la disinfezione dei veicoli e l'organizzazione di campagne di sensibilizzazione sono cofinanziate al 50 %.
(12)
Le azioni intraprese da Lituania e Polonia per diminuire la densità dei suini nelle zone infette al confine con la Bielorussia dovranno essere cofinanziate al 30 %.
(13)
Poiché i provvedimenti previsti da Estonia, Lettonia, Lituania e Polonia per le misure di emergenza contro l'introduzione della peste suina africana dalla Bielorussia, dalla Federazione russa e dall'Ucraina da attuare nel 2014 offrono un quadro sufficientemente dettagliato ai sensi dell'articolo 94 del regolamento delegato (UE) n. 1268/2012 della Commissione (7), la presente decisione costituisce una decisione di finanziamento delle spese previste nel programma di lavoro per le sovvenzioni.
(14)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del Comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Nel quadro delle misure di emergenza per la protezione contro la peste suina africana adottate da Estonia, Lettonia, Lituania e Polonia nel 2014, tali Stati membri hanno diritto a un contributo specifico dell'Unione alle spese sostenute per l'attuazione delle attività di cui ai paragrafi 2 e 3 e programmate per il periodo compreso tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2014.
2. Il contributo finanziario dell'Unione è fissato al 50 % delle spese sostenute e corrisposte per l'attuazione delle attività seguenti:
a)
campionamento di suini domestici;
b)
campionamento di cinghiali;
c)
test ELISA;
d)
test PCR e di sequenziamento;
e)
acquisto di attrezzature e di disinfettante per la pulizia e la disinfezione;
f)
acquisto di attrezzature utilizzate specificamente per l'eliminazione delle carcasse;
g)
acquisto di attrezzature per l'effettuazione di test virologici di laboratorio;
h)
campagne di sensibilizzazione.
3. Il contributo finanziario dell'Unione è fissato al 30 % delle spese sostenute e corrisposte da Lituania e Polonia a titolo di indennizzo degli allevatori per le perdite dovute alla macellazione anticipata dei suini nelle zone infette.
Articolo 2
1. L'importo massimo rimborsabile agli Stati membri di cui all'articolo 1, paragrafo 1, per le attività di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettere a), b), c) e d) non supera in media gli importi seguenti:
a)
0,5 EUR per suino domestico sottoposto a campionamento;
b)
5 EUR per cinghiale sottoposto a campionamento;
c)
2 EUR per test ELISA;
d)
10 EUR per test PCR e di sequenziamento.
2. L'importo massimo rimborsabile per l'attività di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettera e) non supera in media gli importi seguenti:
a)
6 000 EUR per l'Estonia;
b)
58 000 EUR per la Lettonia;
c)
950 000 EUR per la Lituania;
d)
102 100 EUR per la Polonia.
3. L'importo massimo rimborsabile per l'attività di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettera f) non supera in media gli importi seguenti:
a)
100 000 EUR per la Lituania;
b)
150 000 EUR per la Polonia.
4. L'importo massimo rimborsabile per l'attività di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettera g) non supera in media gli importi seguenti:
75 000 EUR per la Lituania.
5. L'importo massimo rimborsabile per l'attività di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettera h) non supera in media gli importi seguenti:
a)
1 500 EUR per l'Estonia;
b)
15 000 EUR per la Lettonia;
c)
75 000 EUR per la Lituania;
d)
11 250 EUR per la Polonia.
6. Il contributo finanziario dell'Unione agli Stati membri di cui all'articolo 1, paragrafo 3, non supera gli importi seguenti:
a)
225 000 EUR per la Lituania;
b)
337 500 EUR per la Polonia.
7. Il contributo finanziario dell'Unione agli Stati membri di cui all'articolo 1, paragrafo 1, non supera gli importi seguenti:
a)
27 000 EUR per l'Estonia;
b)
190 000 EUR per la Lettonia;
c)
1 948 000 EUR per la Lituania,
d)
1 341 000 EUR per la Polonia.
8. Le spese che possono beneficiare di un contributo finanziario dell'Unione per le misure di cui al paragrafo 1, lettere c) e d), si limitano alle spese sostenute dagli Stati membri per:
a)
l'acquisto di kit per le analisi, di reagenti e di tutti i materiali di consumo individuabili utilizzati specificamente per effettuare test di laboratorio;
b)
il personale, indipendentemente dalla categoria, specificamente assegnato, interamente o in parte, all'esecuzione dei test presso il laboratorio, limitate ai salari effettivi più i contributi sociali e gli altri costi stabiliti dalla legge come facenti parte della remunerazione;
c)
le spese generali pari al 7 % della somma delle spese di cui alle lettere a) e b).
Articolo 3
1. Il contributo finanziario dell'Unione per le misure di cui all'articolo 1 viene concesso a condizione che gli Stati membri:
a)
attuino le attività e le misure come descritte nei loro programmi;
b)
attuino le misure in conformità alle disposizioni pertinenti della normativa dell'Unione, tra cui le norme sulla concorrenza e sull'aggiudicazione degli appalti pubblici;
c)
trasmettano alla Commissione entro il 30 aprile 2015 una relazione tecnica finale per le misure in conformità all'allegato I e una relazione finanziaria finale in conformità all'allegato II.
2. Se lo Stato membro non rispetta le disposizioni del paragrafo 1, la Commissione può ridurre il contributo finanziario dell'Unione in proporzione alla natura e alla gravità dell'infrazione, nonché della perdita finanziaria subita dall'Unione.
Articolo 4
La Repubblica di Estonia, la Repubblica di Lettonia, la Repubblica di Lituania e la Repubblica di Polonia sono destinatarie della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 24 aprile 2014