РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 27 marzo 2014
relativa all'aiuto di stato SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) al quale la Grecia ha dato esecuzione in favore di Larco General Mining & Metallurgical Company SA.
[notificata con il numero C(2014) 1818]
(Il testo in lingua inglese è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2014/539/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 108, paragrafo 2, primo comma,
visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l'articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente a dette disposizioni (1),
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
(1)
Nel quadro del suo programma di aggiustamento economico, la Grecia ha avviato un programma di privatizzazioni (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (in appresso «Larco») è stata destinata, quale società di proprietà statale, alla privatizzazione.
(2)
Nel marzo 2012 l'Hellenic Republic Asset Development Fund (in appresso l'«HRADF») (3) ha informato la Commissione della proposta di privatizzare Larco. Al fine di chiarire se, nell'ambito del progetto di privatizzazione, potessero insorgere questioni in materia di aiuti di Stato, nell'aprile 2012 la Commissione ha aperto un procedimento d'ufficio e ha avviato una valutazione preliminare.
(3)
Nell'ambito di tali discussioni, dalla risposta inviata dalle autorità greche a un questionario il 16 marzo 2012 è emerso che Larco aveva già beneficiato di misure di aiuto di Stato. La Commissione ha chiesto ulteriori informazioni tramite e-mail del 18 aprile 2012, del 24 aprile 2012, del 5 luglio 2012, del 22 agosto 2012 e del 7 dicembre 2012, e con lettere del 4 maggio 2012 e del 14 gennaio 2013, cui le autorità greche hanno risposto in data 20 aprile 2012, 26 aprile 2012, 3 ottobre 2012, 13 novembre 2012, 15 novembre 2012, 7 dicembre 2012, 24 dicembre 2012 e 18 gennaio 2013. Il 30 aprile 2012 e l'11 settembre 2012 ad Atene e il 25 gennaio 2013 a Bruxelles si sono tenute riunioni tra i servizi della Commissione e i rappresentanti delle autorità greche.
(4)
Con lettera del 6 marzo 2013 (in appresso «la decisione del 6 marzo 2013»), la Commissione ha informato la Grecia della propria decisione di avviare il procedimento di cui all'articolo 108, paragrafo 2, del trattato riguardo a talune misure d'aiuto descritte nella sezione 2.2 che segue (in appresso «il procedimento di indagine formale»).
(5)
La decisione del 6 marzo 2013 è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea (4) . La Commissione ha invitato le autorità greche e le parti interessate a presentare osservazioni in merito alle misure d'aiuto.
(6)
Il 30 aprile 2013, la Commissione ha ricevuto osservazioni da parte delle autorità greche. Non sono pervenute osservazioni di parti interessate.
(7)
Con e-mail del 21 gennaio 2014, le autorità greche hanno comunicato alla Commissione che accettavano che la decisione venisse adottata in lingua inglese.
2. DESCRIZIONE DELLE MISURE D'AIUTO
2.1. Il beneficiario
(8)
Larco è specializzata nell'estrazione e nella lavorazione di laterite minerale, nell'estrazione di lignite e nella produzione di ferro-nichel e derivati. Le sue attività comprendono l'esplorazione, lo sviluppo, l'estrazione, la fusione e la commercializzazione dei suoi prodotti in tutto il mondo. Larco è uno dei più grandi produttori di ferro-nichel del mondo. Nel 2012 aveva 960 dipendenti ed era quindi classificata come impresa di grandi dimensioni (5).
(9)
All'epoca del procedimento di indagine formale, il 55,2 % delle azioni di Larco era in mano allo Stato greco attraverso l'HRADF, il 33,4 % alla National Bank of Greece SA (in appresso «NBG», un'istituzione finanziaria privata) e l'11,4 % alla Public Power Corporation SA (in appresso «PPC», il produttore storico di energia elettrica in Grecia, di cui lo Stato è il maggiore azionista). on
(10)
Larco gestisce un impianto di fusione a Larymna, nella Grecia centrale, e detiene inoltre diritti di estrazione in varie località della Grecia suddivisi in quattro gruppi: le miniere di Agios Ioannis (vicino a Larymna), le miniere di Evia, le miniere di Kastoria e la miniera di lignite di Servia.
(11)
Larco è stata costituita nel 1989 come nuova entità societaria a seguito della liquidazione della Hellenic Mining and Metallurgical SA di Larymna (in appresso «Old Larco»). Old Larco si trova ancora in liquidazione ma i suoi attivi nel 1989 sono stati conferiti nella Larco, unitamente alle passività corrispondenti. Old Larco è quindi una creditrice di Larco.
2.2. Descrizione delle misure
2.2.1. Misura 1: mancato recupero del credito del ministero delle Finanze
(12)
Nell'aprile 1998, Larco e i suoi principali creditori, vale a dire Old Larco, PPC e lo Stato greco, hanno raggiunto un accordo per il ripianamento dei debiti. In base all'accordo del 1998, il debito di Larco nei confronti dei suddetti creditori maturava un interesse annuo del 6 %. Il debito verso lo Stato greco è però rimasto stabile o è leggermente aumentato quantomeno dal 2004 (6), mentre il debito nei confronti di PPC e Old Larco è stato estinto o ridotto (7).
(13)
Sembra quindi che lo Stato abbia trattato il proprio credito nei confronti di Larco in modo diverso rispetto agli altri due creditori.
2.2.2. Misura 2: la garanzia statale del 2008
(14)
Il 22 dicembre 2008 lo Stato ha fornito una garanzia per un prestito di 30 milioni di EUR erogato da ATE Bank a Larco. La garanzia copriva il 100 % del prestito sino a tre anni e prevedeva un premio di garanzia dell'1 % annuo.
2.2.3. Misura 3: l'aumento di capitale del 2009
(15)
Nel 2009, in considerazione del patrimonio netto negativo della società, il consiglio di amministrazione di Larco proponeva, e i tre soci approvavano, un aumento del capitale sociale di 134 milioni di EUR. Tuttavia, solo lo Stato greco esercitava pienamente i propri diritti, mentre NBG li esercitava solo in parte e PPC non partecipava affatto all'aumento del capitale sociale. Nessun nuovo azionista contribuiva all'aumento del capitale sociale.
(16)
L'effettivo aumento del capitale sociale ammontava soltanto a 65,5 milioni di EUR, con un contributo dello Stato di circa 45 milioni di EUR (pari al 69 % del conferimento di capitale complessivo) e di NBG di 20,5 milioni di EUR (pari al 31 %). Nonostante la cattiva situazione finanziaria di Larco, sembra che l'aumento di capitale non fosse fondato su un piano di ristrutturazione volto a ripristinare la redditività dell'impresa, mentre risulta che NBG abbia azzerato il valore contabile della società «dal momento che il gruppo non prevede di recuperare il valore contabile dell'investimento, posto che la società attraversa significative difficoltà finanziarie» (8) (cfr. punto 45 della decisione del 6 marzo 2013).
2.2.4. Misura 4: la garanzia statale del 2010
(17)
Il 10 maggio 2010 lo Stato ha fornito una garanzia a copertura di una lettera di garanzia che NBG avrebbe fornito a Larco per un importo di circa 10,8 milioni di EUR. La garanzia copriva il 100 % della lettera di garanzia, aveva durata indeterminata e un premio di garanzia del 2 % annuo.
2.2.5. Misura 5: lettere di garanzia al posto del pagamento anticipato dell'ammenda fiscale nel 2010
(18)
Nel 2010 le autorità fiscali greche hanno sottoposto a controllo i bilanci di Larco e hanno contestato il trattamento contabile di talune perdite derivanti da contratti di copertura del prezzo del nichel. A fronte dell'errata registrazione delle perdite, veniva comminata un'ammenda fiscale di 190 milioni di EUR (9).
(19)
Larco ha successivamente impugnato l'irrogazione dell'ammenda fiscale dinanzi ai giudici ellenici. In base alla normativa greca (10), il soggetto cui viene inflitta un'ammenda fiscale è tenuto a pagarne anticipatamente il 25 % per poterla contestare giudizialmente (nel caso di specie, il 25 % ammonterebbe a 47 milioni di EUR).
(20)
Tuttavia, nel caso di Larco, un tribunale amministrativo greco ha deciso di sollevare la società Larco dall'obbligo del pagamento anticipato del 25 % dell'ammenda, sostituendolo con l'obbligo di depositare lettere di garanzia per un valore di 1,5 milioni di EUR.
2.2.6. Misura 6: le garanzie statali del 2011
(21)
Il 30 dicembre 2011 lo Stato ha fornito due garanzie per due prestiti, rispettivamente di 30 milioni di EUR e di 20 milioni di EUR, erogati da ATE Bank. Uno dei prestiti (per 20 milioni di EUR) era scaduto al momento della concessione della garanzia. Le garanzie avevano una copertura del 100 % e un premio dell'1 % annuo.
2.3. Motivi che giustificano l'avvio del procedimento di indagine formale
(22)
Nella decisione del 6 marzo 2013 (considerando 18-25), la Commissione è giunta alla conclusione preliminare che Larco poteva essere considerata, a far data dal 2007, come un'impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione (11). In tale contesto la Commissione è pervenuta alla conclusione preliminare che tutte e sei le misure costituivano un aiuto di Stato e ha manifestato dubbi quanto alla loro compatibilità con il mercato interno.
(23)
Ove le misure individuate costituissero un aiuto di Stato, esse sarebbero state concesse in violazione degli obblighi di notifica e di sospensione sanciti dall'articolo 108, paragrafo 3, del trattato.
3. OSSERVAZIONI DELLA GRECIA
3.1. Impresa in difficoltà
(24)
Nelle loro osservazioni formulate nell'ambito del procedimento di indagine formale, le autorità greche hanno sostenuto che Larco non era, negli anni 2008 e 2009, un'impresa in difficoltà poiché le perdite registrate erano dovute alla contrazione del prezzo globale del ferro-nichel verificatasi in quegli anni. Le autorità greche hanno affermato che Larco è un'impresa in difficoltà solo a partire dal 2010.
3.2. Misura 1: mancato recupero del credito del ministero delle Finanze
(25)
Le autorità greche hanno osservato che il credito dello Stato nei confronti di Larco non rientrava nelle risorse statali, trattandosi originariamente di un credito privato dell'Organisation for Entreprise Restructuring SA (in appresso «OER»). All'atto della liquidazione di OER, tutti i suoi diritti erano stati trasferiti allo Stato in conformità della legge 2741/1999.
(26)
Esse spiegavano inoltre che l'accordo per il ripianamento dei debiti del 1998 conteneva regole specifiche per il trattamento e il recupero del credito in essere applicabili al termine di ciascun esercizio finanziario secondo le seguenti modalità:
a)
qualora Larco avesse conseguito utili durante l'esercizio finanziario, sarebbero stati rimborsati ai debitori anzitutto gli interessi maturati (6 % annuo), prima del debito in linea capitale;
b)
una volta rimborsati gli interessi, Larco avrebbe trattenuto dai profitti un certo importo da destinare a investimenti;
c)
una volta applicati (a) e (b), l'eventuale profitto residuo da bilancio di Larco sarebbe stato ripartito proporzionalmente tra i suoi creditori.
(27)
Nel caso in cui Larco, dopo il 1999, non avesse conseguito utili, i creditori avevano il diritto di cercare di ottenere il ripianamento del debito nei loro confronti in vari modi, ad esempio considerando il debito come esigibile, capitalizzandolo ecc. I creditori non potevano tuttavia agire in via esecutiva per il recupero del credito in essere, ad esempio mediante pignoramento dei beni della società o avvio di una procedura concorsuale a carico di essa.
(28)
Sino al 2003, i creditori hanno ricevuto l'interesse maturato, come concordato. Nel periodo 2004-2007, Larco non ha realizzato profitti e non vi è stato quindi nessun rimborso dell'interesse maturato. Nel 2007 PPC ha concluso con Larco un accordo sulle materie prime, approvato da tutti i creditori, in forza del quale Larco ha effettuato forniture di lignite a PPC che sono andate a ridurre in modo corrispondente il debito. Il debito nei confronti di PPC è stato estinto completamente nel 2011.
(29)
L'amministratore di Old Larco ha cercato di recuperare il credito in via giudiziale e risulta che un certo importo sia già stato pagato. Al 2011, Old Larco aveva recuperato una quota pari a 5 milioni di EUR del suo credito come quantificato in base all'accordo del 1998. Dal momento che Old Larco è, a sua volta, debitrice nei confronti dello Stato greco, quest'ultimo ha incassato per intero il suddetto importo di 5 milioni di EUR.
(30)
Per quanto riguarda il debito diretto di Larco nei confronti dello Stato greco, quest'ultimo ha regolarmente inviato a Larco le fatture per l'importo annuale del debito, compresi gli interessi annui maturati.
(31)
Le autorità greche hanno quindi affermato che il debito originante dall'accordo del 1998 non poteva rientrare nelle risorse statali e che, in ogni caso, non vi era alcun vantaggio selettivo a favore di Larco.
3.3. Misura2: la garanzia statale del 2008
(32)
Le autorità greche hanno invocato la comunicazione sulle garanzie (12) e in particolare la sua sezione 3.2 che comprende le condizioni alle quali la Commissione può escludere la presenza di aiuti di Stato in una garanzia individuale. Secondo le autorità greche:
a)
all'atto della concessione della garanzia, Larco non era un'impresa in difficoltà;
b)
la portata della garanzia poteva essere correttamente misurata all'atto della sua concessione;
c)
la garanzia era stata accordata per un titolo di debito(prestito obbligazionario) e poteva quindi superare l'80 % del prestito in essere;
d)
il premio dell'1 % pagato per la garanzia era un prezzo orientato al mercato che rifletteva la situazione finanziaria di Larco.
(33)
Le autorità greche hanno quindi affermato che la garanzia statale del 2008 non costituiva un aiuto di Stato.
(34)
Le autorità greche hanno chiarito che la misura 2 era stata concessa in forza della decisione ministeriale YA 2/93378/0025 recante la data del 22 dicembre 2008 e che copriva l'importo esatto di 30 milioni di EUR.
3.4. Misura3: l'aumento di capitale del 2009
(35)
Le autorità greche hanno sostenuto che la partecipazione dello Stato all'aumento di capitale era volta a salvaguardare il valore della società in vista della sua prossima privatizzazione e al fine di attuare un piano di ristrutturazione. Nella sua decisione lo Stato avrebbe tenuto conto del potenziale di crescita di Larco, del valore dei suoi beni e della situazione generale del mercato del ferro-nichel e anche delle misure di ristrutturazione e di taglio dei costi.
(36)
NBG ha contribuito per il 31 % dell'aumento di capitale. Diversamente dallo Stato, NBG ha deciso di esercitare solo in parte i propri diritti. Le autorità greche hanno sostenuto che l'obiettivo di NBG era di mantenere un certo controllo sulla società e che le sue azioni non dovrebbero quindi essere interpretate come una mancanza di fiducia nel futuro di Larco. NBG ha infatti ridotto la sua partecipazione azionaria all'interno di Larco al minimo necessario, in base alla normativa ellenica, per disporre del diritto di veto su talune importanti decisioni del consiglio di amministrazione.
(37)
Il terzo azionista, PPC, ha deciso espressamente di non partecipare all'aumento di capitale accettando una diluizione della sua partecipazione azionaria. Le autorità greche hanno affermato che PPC non ha partecipato in quanto intenzionata a permettere allo Stato di detenere una più ampia partecipazione azionaria di maggioranza in vista della privatizzazione della società.
(38)
In conclusione, le autorità greche hanno sostenuto che lo Stato ha agito come un investitore operante in un'economia di mercato e che pertanto l'aumento di capitale del 2009 non rappresenta un aiuto di Stato.
(39)
Le autorità greche non hanno fornito informazioni complete circa la data della concessione. Dai verbali dell'assemblea degli azionisti si evince che il 15 aprile 2009 lo Stato greco ha fornito 15 milioni di EUR per l'aumento di capitale sulla base del documento Οικ2/27694/0025 del ministero delle Finanze, in vista di un suo contributo totale a tale aumento pari a 44 999 999,40 EUR. Il bilancio 2009 di Larco indica che l'aumento di capitale è stato deliberato il 14 maggio 2009, ma non chiarisce quando è effettivamente avvenuta l'iniezione di nuova liquidità.
3.5. Misura4: la garanzia statale del 2010
(40)
Le autorità greche hanno spiegato che, nel quadro dell'accordo del 1998, Old Larco aveva agito dinanzi ai giudici ellenici per ottenere il rimborso del debito di Larco e che erano state pronunciate una serie di sentenze giudiziali e di annullamento, in particolare riguardo a un debito di circa 10,5 milioni di EUR (13).
(41)
Nell'ambito di un procedimento di appello avviato da Larco e visto il pericolo di danni irreparabili, la Corte suprema greca ha sospeso il pagamento del debito per circa 10,5 milioni di EUR sino alla decisione definitiva del giudice competente. La sospensione era stata concessa a condizione che Larco fornisse a Old Larco una lettera di garanzia per l'importo sospeso. NBG forniva a Larco la lettera di garanzia per circa 10,8 milioni di EUR (10,5 milioni di EUR per il debito originariamente contestato più 0,3 milioni di EUR per spese legali e costi). La lettera di garanzia era coperta a sua volta da una garanzia statale di durata indeterminata per l'intero importo con un premio del 2 % annuo.
(42)
Le autorità greche hanno spiegato che la misuraera stata attuata dallo Stato, in qualità di azionista, al fine di soddisfare le condizioni previste per la sospensione e proteggere il proprio investimento a fronte di crediti dichiarati esigibili. In caso contrario, la sospensione non sarebbe stata applicabile e Old Larco avrebbe avuto il diritto di agire per il recupero del credito, eventualmente sottoponendo a pignoramento i beni di Larco. Larco sarebbe potuta divenire insolvente. Secondo le autorità greche, NBG non avrebbe concesso la lettera di garanzia senza la garanzia statale.
(43)
Le autorità greche hanno chiarito che la misura4 era concessa in forza della decisione ministeriale YA 2/923/0025 recante la data del 10 maggio 2010 e copriva l'esatto importo di 10 510 824,95 EUR oltre a 310 000 EUR per spese legali e costi, e quindi, in totale, 10 820 824,95 EUR.
3.6. Misura5: lettere di garanzia al posto del pagamento anticipato dell'ammenda fiscale nel 2010
(44)
Le autorità greche hanno chiarito che la misura in questione riguarda un'imposta addizionale e non un'ammenda fiscale. L'imposta addizionale era stata liquidata in quanto le autorità fiscali si opponevano alla deduzione delle perdite risultanti dai contratti di copertura dai ricavi netti di Larco, fatta valere da quest'ultima. Le autorità greche hanno anche chiarito che il giudice aveva chiesto a Larco la presentazione di lettere di garanzia per un valore totale di 4,7 milioni di EUR.
(45)
Le autorità greche hanno dimostrato che Larco era stata autorizzata a sostituire il pagamento anticipato dell'imposta addizionalecon lettere di garanzia sulla base di una disposizione generale di legge. Nella decisione giudiziale con cui Larco era stata autorizzata a sostituire il pagamento anticipato dell'imposta addizionalecon lettere di garanzia, era stato compiuto, nel rispetto della normativa nazionale (14), un bilanciamento tenendo conto del beneficio del creditore (lo Stato) e della redditività del debitore (Larco) e si era deciso quindi di sospendere temporaneamente l'obbligo di pagamento anticipato di 47 milioni di EUR (vale a dire il 25 % dell'imposta addizionale), sostituendolo con lettere di garanzia per complessivi 4,7 milioni di EUR. Tale sospensione doveva operare sino all'emanazione della decisione definitiva nella causa avviata da Larco contro lo Stato per la liquidazione dell'imposta addizionale.
(46)
In aggiunta, le autorità greche hanno eccepito che le decisioni dei tribunali nazionali non possono essere imputate allo Stato.
(47)
Le autorità greche hanno anche spiegato che, malgrado la sospensione temporanea, lo Stato aveva in pratica annullato gli effetti finanziari della sospensione, compensando l'imposta addizionale dovuta da Larco con importi dovuti a quest'ultima dallo Stato a titolo, ad esempio, di rimborso dell'imposta sui redditi o dell'IVA, come ammesso da una recente normativa volta ad accelerare la riscossione delle imposte in Grecia.
(48)
Lo Stato risultava così in effetti aver già incassato quantomeno una quota pari a 16,1 milioni di EUR dell'importo dovuto in relazione al pagamento anticipato dell'imposta addizionale di Larco.
3.7. Misura6: le garanzie statali del 2011
(49)
Le autorità greche hanno chiarito che nessuno dei due prestiti per i quali erano state fornite le garanzie era scaduto. Il prestito di 20 milioni di EUR era stato erogato da ATE Bank a titolo di rifinanziamento di un precedente prestito di 20 milioni di EUR che era scaduto.
(50)
Le autorità greche hanno osservato che le due garanzie statali non costituivano risorse statali poiché lo Stato doveva a Larco 60 milioni di EUR a titolo di rimborso IVA. Se le garanzie fossero state azionate, l'importo avrebbe così potuto essere compensato con il debito dello Stato.
(51)
Le autorità hanno pure osservato che, anche qualora la misura costituisca un aiuto, essa dovrebbe essere considerata compatibile con il mercato interno in quanto in linea con il quadro di riferimento temporaneo (15) e con il regime temporaneo di garanzie dei prestiti greco applicabile (in appresso «regime temporaneo di garanzia») (16). In particolare, le autorità hanno osservato che, a parte il fatto che al momento della concessione della misura Larco era un'impresa in difficoltà, tutte le altre condizioni del regime erano soddisfatte:
a)
Larco era un'impresa di grandi dimensioni;
b)
il prestito da 30 milioni di EUR era un prestito per investimenti, mentre i 20 milioni di EUR erano un rifinanziamento di un prestito anteriore che era stato concesso per finalità di investimento;
c)
le garanzie erano state concesse prima della fine del 2011;
d)
l'importo totale dei due prestiti garantiti superava la spesa salariale annuale di Larco soltanto di 3 milioni di EUR;
e)
le garanzie coprivano il 100 % del prestito, ma tale misura era l'unica possibilità per Larco di avere accesso al finanziamento vista la particolare situazione dell'economia greca;
f)
le garanzie comprendevano un premio dell'1 % annuo che deve essere considerato un premio di mercato.
(52)
Le autorità greche hanno infine osservato che, se la Commissione dovesse ritenere che la misura integrava un aiuto e che le condizioni del regime temporaneo di garanzia non erano soddisfatte, le misure dovrebbero essere considerate un aiuto per il salvataggio. Tale aiuto dovrebbe ritenersi come notificato poiché la Commissione era stata messa al corrente della misura con la risposta del 16 marzo 2012 al questionario, nella fase di indagine preliminare d'ufficio.
(53)
Secondo le autorità greche, gli aiuti soddisfacevano i criteri degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione poiché:
a)
consistevano in aiuti di tesoreria sotto forma di garanzie sui prestiti;
b)
erano motivati da gravi difficoltà sociali e non avevano indebiti effetti di ricaduta negativa in altri Stati membri;
c)
le autorità greche stavano preparando un piano di ristrutturazione in collaborazione con la Commissione;
d)
erano limitati all'importo necessario per mantenere l'impresa in attività per un periodo limitato;
e)
rispettavano il principio dell'«aiuto una tantum», posto che Larco non è stata soggetta a salvataggio o ristrutturazione nel recente passato;
f)
Larco ha presentato allo Stato un business plan che giustifica la necessità di un finanziamento da 30 milioni di EUR per investimenti.
(54)
Le autorità greche hanno chiarito che la misura 6 era concessa in forza i) della decisione ministeriale YA 2/95156/0025 recante la data del 30 dicembre 2011 a copertura dell'importo esatto di 30 milioni di EUR e ii) della decisione ministeriale YA 2/95161/0025 recante la data del 30 dicembre 2011 per l'importo esatto di 20 milioni di EUR.
4. VALUTAZIONE
(55)
La presente decisione affronta, come aspetto preliminare, la questione se Larco sia un'impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione. Successivamente, la decisione valuterà se le misure in esame costituiscano un aiuto di Stato a favore di Larco ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato, e infine se tale aiuto sia compatibile con il mercato interno.
4.1. Difficoltà di Larco
(56)
Nella decisione del 6 marzo 2013 e in particolare ai suoi punti 18-25, la Commissione ha concluso in via preliminare che Larco era, nel momento in cui sono state emanate le sei misure di cui trattasi, un'impresa in difficoltà. Nella tabella sono riportati i dati finanziari chiave di Larco per il periodo 2007-2011:
Dati finanziari chiave di Larco nel periodo 2007-6/2012 (milioni di EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
1o semestre 2012 (17)
Volume d'affari
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Risultato ante imposte
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Capitale sociale
163,8
163,8
109
109
109
109
Patrimonio netto
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Totale passivo
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Rapporto debito/Patrimonio netto
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Il punto 10, lettera a), degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione stabilisce che una società a responsabilità limitata è considerata in difficoltà «qualora abbia perso più della metà dei fondi propri, quali indicati nei conti della società, e la perdita di più di un quarto del capitale sia intervenuta nel corso degli ultimi dodici mesi». Ciò riflette l'idea che una società che sta vivendo una massiccia perdita del suo capitale sociale non sarà in grado di contenere le perdite che la condurranno quasi certamente al collasso economico, nel breve o nel medio periodo (come previsto al punto 9 degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione).
(58)
Inoltre, in base al punto 11 degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione, una società può essere considerata in difficoltà «quando siano presenti i sintomi caratteristici di un'impresa in difficoltà, quali il livello crescente delle perdite, la diminuzione del fatturato, l'aumento delle scorte, la sovracapacità, la diminuzione del flusso di cassa, l'aumento dell'indebitamento e degli oneri per interessi, nonché la riduzione o l'azzeramento del valore netto delle attività». A tal riguardo, secondo il Tribunale, «l'esistenza di un capitale proprio negativo […] può essere considerato un indice importante di una situazione di difficoltà finanziaria di un'impresa» (18).
(59)
In base ai bilanci di Larco per il periodo 2007 - 1o semestre 2012, il capitale sociale della società non si è ridotto di oltre la metà. Tuttavia, nello stesso periodo, il patrimonio netto della società si è attestato su valori negativi. In casi precedenti la Commissione ha stabilito che quando una società ha un patrimonio netto negativo ciò implica che l'intero capitale sociale della società è andato perduto e ciò permette di presumere a priori che sussistano la condizioni di cui al punto 10, lettera a), degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione (19).
(60)
Nel caso di Larco, la Commissione ritiene che il suo capitale sociale sembri non essersi ridotto di oltre la metà soltanto per il fatto che la società non ha adottato misure appropriate, come previste dalla normativa greca (20). Tali misure appropriate mirano a portare il patrimonio netto di una società da valori negativi a valori positivi e allo stesso tempo a innalzarlo a un livello adeguato. Esse possono consistere nella capitalizzazione delle perdite, nell'aumento di capitale o in entrambe.
(61)
A tal proposito, la Commissione ritiene che una capitalizzazione delle perdite avrebbe portato alla perdita dell'intero capitale sociale della società dal momento che le perdite accumulate erano superiori ad esso. Per tale motivo, la Commissione ritiene che le condizioni di cui al punto 10, lettera a), degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione sussistano, nel caso di specie, dal 2008.
(62)
Inoltre, quanto ai criteri di cui al punto 11 degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione, tra il 2007 e il 2009 Larco ha subito una significativa diminuzione del fatturato e nel 2008 e nel 2009 ha accumulato perdite significative, per un importo totale di 221 milioni di EUR (rispettivamente, 116 milioni di EUR e 105 milioni di EUR). Nel 2010 e nel 2011 Larco ha aumentato fatturato e ricavi ma tali aumenti non sono stati sufficienti a permetterne il risanamento finanziario. Nello stesso periodo il suo patrimonio netto restava negativo e il debito continuava a crescere. Le attività di Larco hanno inoltre ricominciato a registrare perdite nel primo semestre del 2012.
(63)
La Commissione non condivide l'argomento delle autorità greche secondo cui negli anni 2008 e 2009 Larco non si sarebbe trovata in difficoltà in quanto le perdite erano dovute al calo del prezzo del ferro-nichel.
(64)
In primo luogo, il fatto che una contrazione del prezzo del ferro-nichel abbia portato a perdite e contribuito alle difficoltà di Larco non incide di per sé sulla conclusione che Larco presentava i sintomi caratteristici di un'impresa in difficoltà. Un'impresa sana avrebbe adattato i suoi costi a tali mutamenti nei prezzi per evitare le perdite.
(65)
In secondo luogo, negli anni 2008 e 2009 la società presentava un patrimonio netto negativo e un indebitamento crescente (aumento del 63 % tra il 2007 e il 2008). Benché il prezzo del ferro-nichel e il fatturato siano aumentati significativamente dopo il 2010, i successivi risultati finanziari di Larco indicano che le difficoltà della società permanevano. Non si può quindi ritenere che le perdite del 2008 e del 2009 fossero imputabili unicamente agli alti prezzi del ferro-nichel.
(66)
Alla luce di quanto precede, si conclude che Larco era, nel momento in cui sono state concesse le sei misure in esame, un'impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione.
4.2. Esistenza dell'aiuto di Stato
(67)
L'articolo 107, paragrafo 1, del trattato stabilisce che sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.
(68)
In base alla prassi delle decisioni della Commissione e come confermato dalla giurisprudenza, il criterio per stabilire se un'operazione tra un soggetto pubblico e un'impresa costituisca un aiuto di Stato è il principio dell'investitore o del creditore operante in un'economia di mercato (21). Da tale principio consegue che se lo Stato agisce sul mercato come un operatore commerciale, lo deve fare in modo equiparabile a un operatore privato. In caso contrario, può configurarsi un aiuto di Stato. In altre parole, il parametro per valutare se un'operazione implica un aiuto di Stato è se un operatore privato, in una situazione simile, si sarebbe comportato nello stesso modo. Nell'applicare tale principio, valutazioni di carattere non economico non possono essere prese in considerazione quali ragioni per accordare misure di sostegno.
4.2.1. Misura 1: mancato recupero del credito del ministero delle Finanze
(69)
Sulla base delle informazioni disponibili, la Commissione non può condividere l'argomento delle autorità greche secondo cui il credito di OER era un credito privato. In base alla legge greca 1386/1983 (articolo 1) (22) che istituisce OER, «OER opera a favore dell'interesse sociale e sotto il controllo dello Stato». A norma dell'articolo 3 della stessa legge, lo Stato era l'unico azionista di OER. Lo Stato aveva inoltre la possibilità di nominare direttamente il presidente e due su otto membri del consiglio di amministrazione, nonché, indirettamente, altri quattro membri. Da quanto precede risulta che le risorse di OER costituiscono risorse statali e che ogni credito di OER è quindi imputabile allo Stato.
(70)
Le prove fornite dalle autorità greche mostrano che il debito di Larco nei confronti di OER (successivamente trasferito allo Stato) è stato regolarmente registrato e fatturato in conformità con l'accordo del 1998 per il ripianamento dei debiti. Parte del debito è stato riscosso nella misura in cui la redditività della società lo ha permesso. Durante tale periodo, Larco ha effettuato degli investimenti che hanno ridotto i rimborsi ma tali investimenti sono stati approvati da tutti i creditori. In base all'accordo, i creditori non potevano agire in via esecutiva per il recupero del credito in essere.
(71)
Alla luce di quanto precede, si conclude che la misura 1 soddisfa il principio del creditore operante in un'economia di mercato posto che lo Stato, nella sua qualità creditore, ha agito come un creditore privato avendo utilizzato tutti gli strumenti a sua disposizione nel quadro del contesto contrattualmente concordato per recuperare il suo credito.
4.2.2. Misura 2: la garanzia statale del 2008
(72)
Le garanzie statali mettono a rischio risorse statali in quanto la loro escussione va a carico del bilancio dello Stato. Inoltre, qualsiasi garanzia non opportunamente remunerata comporta una perdita di risorse finanziarie per lo Stato. I criteri dell'utilizzo di risorse statali e dell'imputabilità allo Stato sono quindi soddisfatti in relazione alla presente misura e ciò non è messo in discussione dalle autorità greche.
(73)
La Commissione non condivide l'argomento delle autorità greche secondo cui sussisterebbero le condizioni di cui alla sezione 3.2 della comunicazione sulle garanzie. La Commissione ha stabilito che Larco era, nel 2008, un'impresa in difficoltà. Non si può inoltre ritenere, viste le notevoli difficoltà finanziarie di Larco e in particolare il suo elevato rapporto debito/patrimonio netto, che un premio di garanzia annuale dell'1 % rispecchi il rischio di inadempimento in relazione ai prestiti garantiti.
(74)
La Commissione ritiene che un creditore ragionevole operante sul mercato non avrebbe fornito a Larco una garanzia a tali condizioni. Posto che la misura è stata concessa a quest'ultima in modo selettivo, la Commissione conclude che la garanzia statale del 2008 ha accordato al beneficiario un vantaggio selettivo.
(75)
Larco opera in un settore in cui i prodotti sono commercializzati tra gli Stati membri ed essa stessa esporta la maggior parte della sua produzione in altri Stati membri. Inoltre, l'attività di estrazione, fusione e lavorazione del nichel è svolta, oltre che in Grecia, in sei Stati membri, ossia in Austria, Finlandia, Francia (Nuova Caledonia), Spagna, Svezia e Regno Unito (23). Il nichel è commercializzato in quasi tutti gli Stati membri (24).
(76)
Le misure in esame permettono a Larco di continuare a operare cosicché, diversamente da altri concorrenti con difficoltà finanziarie, essa non deve fronteggiare le conseguenze normalmente derivanti dai suoi risultati finanziari negativi. Ciò distorce la concorrenza in quanto le altre società attive sugli stessi mercati si trovano a dover operare senza tale sostegno dello Stato.
(77)
Si conclude quindi nel senso che la misura2 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato. La Commissione ritiene che l'aiuto sia pari al prestito garantito, posto che è dubbio che Larco, alla luce delle sue difficoltà economiche, avrebbe reperito un finanziamento sul mercato e ciò a prescindere dalle condizioni. In altre parole, la Commissione ritiene che Larco abbia beneficiato di un vantaggio pari all'importo del prestito garantito in quanto, in mancanza della garanzia statale, non sarebbe stata in grado di ottenere tale finanziamento sul mercato.
(78)
La Commissione non ha alcuna informazione indicante che la garanzia sia stata escussa.
4.2.3. Misura 3: l'aumento di capitale del 2009
(79)
La partecipazione dello Stato all'aumento del capitale sociale di Larco nel 2009 implica risorse statali ed è imputabile allo Stato. Tale criterio è quindi soddisfatto e non è messo in discussione dalle autorità greche.
(80)
La Commissione non ha ricevuto dalle autorità greche nessuna prova convincente idonea a fondare il loro argomento secondo cui lo Stato avrebbe operato come un investitore ragionevole operante sul mercato. Infatti, i verbali delle assemblee degli azionisti presentati come prova indicano che agli azionisti non era stato fornito alcun piano di ristrutturazione prima dell'aumento di capitale, benché Larco fosse un'impresa in difficoltà. Inoltre, l'importo finale dell'aumento di capitale era in definitiva insufficiente a coprire il patrimonio netto negativo di Larco e non può quindi essere considerato come una misuravolta a proteggere il valore della società e a sostenerne la ristrutturazione.
(81)
Quanto alla partecipazione di NBG, la Commissione ricorda il chiarimento fornito dalla Corte secondo cui «la concomitanza non è da sola sufficiente, neppure in presenza di investimenti privati significativi, per concludere nel senso dell'assenza di aiuti ai sensi dell'articolo 87, paragrafo 1, CE senza tener conto degli altri elementi pertinenti, di fatto o di diritto» (25).
(82)
La partecipazione parziale di NBG non può essere in effetti addotta come prova della concomitanza tra Stato e azionisti privati dal momento che NBG era esposta a Larco non solo come azionista, ma anche come creditore. La sua decisione di partecipare, in parte, all'aumento di capitale era quindi volta a proteggere, non soltanto il valore del suo investimento, ma anche la sua posizione di creditore.
(83)
Lo Stato aveva inoltre già fornito a Larco la garanzia statale del 2008. Come stabilito dalla giurisprudenza pertinente, la decisione dello Stato di partecipare all'aumento di capitale del 2009 non può essere analizzata isolatamente, ma deve essere valutata nel quadro delle altre misure d'aiuto (26).
(84)
Infine, i verbali delle assemblee degli azionisti non supportano l'argomento delle autorità greche secondo cui PPC intendeva permettere allo Stato di disporre di un'ampia partecipazione azionaria di maggioranza. PPC ha infatti semplicemente dichiarato che non avrebbe preso parte all'aumento del capitale sociale.
(85)
La Commissione ritiene così che un investitore ragionevole operante sul mercato non avrebbe partecipato, a tali condizioni, all'aumento del capitale sociale di Larco. Posto che la misura era stata accordata a quest'ultima in modo selettivo, la Commissione conclude che la partecipazione dello Stato all'aumento di capitale del 2009 ha accordato al beneficiario un vantaggio selettivo.
(86)
Per le ragioni illustrate ai considerando 75 e 76 che precedono, la misura può incidere sugli scambi tra Stati membri e falsare la concorrenza.
(87)
Si conclude quindi che la misura3 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Posto che è pacifico che lo Stato ha esercitato pienamente i propri diritti all'aumento del capitale sociale [non chiaro], il valore della misura3 ammonta a 44 999 999,40 EUR.
(88)
Quanto alla data di concessione, dal verbale dell'assemblea degli azionisti del 14 maggio 2009 risulta che lo Stato greco ha messo a disposizione, il 15 aprile 2009, 15 milioni di EUR di aumento di capitale (27) in vista di un suo contributo complessivo all'aumento del capitale sociale [non chiaro] di 44 999 999,40 EUR. La Commissione non dispone di informazioni in merito alla data di versamento dell'importo residuo del contributo dello Stato all'aumento del capitale sociale della società.
4.2.4. Misura 4: la garanzia statale del 2010
(89)
Per le stesse ragioni indicate in relazione alla misura 2, il criterio dell'utilizzo di risorse statali e dell'imputabilità allo Stato risulta soddisfatto anche per la misura 4 e tale aspetto non è stato messo in discussione dalle autorità greche.
(90)
La Commissione riconosce che il fatto che, in circostanze simili a quelle del caso di specie, gli azionisti forniscano garanzie può rispondere a una consolidata prassi commerciale. Tuttavia, posto che NBG era anche uno dei soci di Larco, la Commissione ritiene che sarebbe normale che i soci ripartiscano proporzionalmente l'esposizione derivante dalla garanzia in questione. Lo Stato si è invece accollato l'intero rischio, fornendo una garanzia per un debito in un momento in cui Larco si trovava in difficoltà e aveva già un indebitamento crescente.
(91)
Anche per la presente misura, come per la misura 2, non sono soddisfatte le condizioni previste nella sezione 3.2 della comunicazione sulle garanzie dal momento che non si può ritenere che un premio del 2 % rispecchi il rischio di inadempimento di Larco.
(92)
La Commissione ritiene quindi che un creditore ragionevole operante sul mercato non avrebbe concesso a Larco una garanzia alle condizioni considerate. Posto che la misura è stata fornita a tale società in modo selettivo, la Commissione ritiene che essa abbia accordato alla beneficiaria un vantaggio selettivo.
(93)
Per le ragioni illustrate ai considerando 75 e 76 che precedono, la misura può incidere sugli scambi tra Stati membri e falsare la concorrenza.
(94)
Si conclude pertanto nel senso che la misura4 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato. La Commissione ritiene che l'aiuto sia pari all'importo garantito, posto che è chiaro che, a prescindere dalle condizioni, nessun operatore di mercato ragionevole avrebbe potuto garantire tale importo a Larco viste le sue difficoltà economiche. In altre parole, la Commissione ritiene che Larco abbia beneficiato di un vantaggio pari all'importo in quanto, in mancanza della garanzia statale, essa non sarebbe stata in grado di ottenere tale garanzia dal mercato.
(95)
La Commissione non ha alcuna informazione indicante che la garanzia sia stata escussa.
4.2.5. Misura 5: lettere di garanzia al posto del pagamento anticipato dell'imposta addizionale nel 2010
(96)
La Commissione prende atto dei chiarimenti forniti dalle autorità greche in relazione al contesto di fatto in cui si colloca la misura 5.
(97)
Alla luce delle prove fornite dalle autorità greche, la Commissione concorda che il giudice aveva riconosciuto a Larco il diritto di sostituire il pagamento anticipato dell'imposta addizionale con le lettere di garanzia sulla base di criteri oggettivi che sarebbero stati applicati a qualsiasi società che si fosse trovata in una situazione simile. Si conclude pertanto che la misura 5 non ha comportato un vantaggio selettivo a favore di Larco.
4.2.6. Misura 6: le garanzie statali del 2011
(98)
La Commissione prende atto dei chiarimenti forniti dalle autorità greche in relazione al contesto di fatto in cui si colloca la misura 6.
(99)
La Commissione non concorda con le autorità greche nel ritenere che la misura 6 non sia stata concessa mediante risorse statali. In primo luogo, come spiegato in relazione alla misura 2, le garanzie statali pongono a rischio le risorse statali dal momento che la loro escussione è a carico del bilancio dello Stato. Inoltre, qualsiasi garanzia non opportunamente remunerata con un premio di mercato implica una perdita di risorse finanziarie per lo Stato. L'argomento relativo al debito IVA in essere per 60 milioni di EUR appare peraltro in contraddizione rispetto alle osservazioni svolte circa la misura 5, in relazione alla quale le autorità greche hanno affermato di aver omesso legittimamente e intenzionalmente di rimborsare l'IVA dovuta al fine di compensare la sospensione del pagamento anticipato dell'imposta addizionale.
(100)
La Commissione ritiene quindi che il criterio dell'utilizzo di risorse statali e dell'imputabilità allo Stato sia soddisfatto in relazione alla misura in oggetto.
(101)
Neppure per la presente misura, come per le misure 2 e 4, ricorrono le condizioni previste nella sezione 3.2 della comunicazione sulle garanzie.
(102)
La Commissione ritiene quindi che un creditore ragionevole operante sul mercato non avrebbe fornito a Larco una garanzia alle condizioni considerate. Posto che la misura era stata erogata a quest'ultima in modo selettivo, la Commissione riconosce che al beneficiario è stato accordato un vantaggio selettivo.
(103)
Per le ragioni illustrate ai considerando 75 e 76 che precedono, la misura può incidere sugli scambi tra Stati membri e falsare la concorrenza.
(104)
Si conclude così che la misura 6 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Come per la misura 2, la Commissione ritiene che l'importo dell'aiuto sia pari all'importo del prestito garantito dal momento che è dubbio che Larco, viste le sue difficoltà economiche, avrebbe reperito un qualche finanziamento sul mercato, e ciò a prescindere dalle condizioni.
(105)
La Commissione non ha informazioni indicanti che la garanzia sia stata escussa.
4.2.7. Conclusione sull'esistenza di aiuti di Stato
(106)
Alla luce di quanto precede, la Commissione ritiene che le misure 1 e 5 non costituiscano aiuti di Stato, mentre le misure 2, 3, 4 e 6 costituiscono aiuti di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
(107)
L'aiuto di Stato compreso nella misura 2 ammonta così a 30 milioni di EUR ed è stato concesso il 22 dicembre 2008. L'aiuto di Stato compreso nella misura 3 ammonta a 44 999 999,40 EUR, ma le autorità greche devono chiarire la data (o le date) di concessione. L'aiuto di Stato compreso nella misura 4 ammonta a 10 820 824,95 EUR ed è stato concesso il 10 maggio 2010, mentre l'aiuto di Stato totale compreso nella misura 6 ammonta a 50 milioni di EUR (risultanti da 30 milioni di EUR + 30 milioni di EUR) ed è stato concesso il 30 dicembre 2011.
4.3. Aiuti illegali
(108)
Le misure 2, 3, 4 e 6 costituiscono aiuti di Stato e sono state concesse in violazione degli obblighi di notifica e di sospensione stabiliti nell'articolo 108, paragrafo 3, del trattato. Tali misure rappresentano pertanto aiuti di Stato illegali.
4.4. Compatibilità degli aiuti
(109)
Dal momento che talune misure costituiscono aiuti di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato, la loro compatibilità deve essere valutata alla luce delle eccezioni previste nei paragrafi 2 e 3 del suddetto articolo.
(110)
In base alla giurisprudenza della Corte di giustizia, spetta allo Stato membro indicare i possibili motivi che giustificano la compatibilità con il mercato interno e dimostrare che sussistono le condizioni per una tale compatibilità (28).
4.4.1. Compatibilità delle misure 2, 4 e 6
(111)
Per le misure 2 e 4 le autorità greche non hanno invocato alcun possibile motivo che giustifichi la compatibilità, avendo esse sostenuto che le misure non costituivano aiuto di Stato.
(112)
Posto che le misure costituiscono un aiuto di Stato, esse dovrebbero essere valutate, dal punto di vista della loro compatibilità, ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del trattato, e in particolare alla luce degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione, dal momento che Larco, quantomeno dal 2008, è stata un'impresa in difficoltà. In base al punto 20 degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione, «[l]'impresa in difficoltà […] non può essere considerata uno strumento idoneo per la promozione degli obiettivi di altre politiche pubbliche, fintanto che non ne venga ripristinata la redditività. Pertanto, la Commissione ritiene che gli aiuti a favore delle imprese in difficoltà possano contribuire allo sviluppo di attività economiche, senza alterare le condizioni degli scambi tra Stati membri in misura contraria al comune interesse, solo quando siano rispettate le condizioni fissate nei presenti orientamenti».
(113)
Nel caso di specie, tuttavia, le condizioni degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione (sezione 3.1.) applicabili non sono soddisfatte. Le garanzie non sono state revocate dopo sei mesi e le autorità greche non hanno notificato un piano di ristrutturazione che avrebbe ripristinato la redditività dell'impresa e non sono state neppure attuate misure compensative dirette a mitigare le distorsioni della concorrenza. Manca, infine, prova del fatto che gli aiuti fossero limitati al minimo necessario, in particolare mediante un contributo proprio significativo del beneficiario. Le autorità non hanno fornito un piano di liquidazione.
(114)
Per quanto riguarda la misura 6, le autorità greche hanno sostenuto che essa era compatibile con il quadro di riferimento temporaneo e con il regime temporaneo di garanzia e che, in ogni caso, essa doveva essere qualificata come aiuto per il salvataggio.
(115)
La Commissione non concorda con le argomentazioni delle autorità greche. Essa ritiene che non sussistessero le condizioni del quadro di riferimento temporaneo e del regime temporaneo di garanzia, dal momento che Larco era un'impresa in difficoltà. L'importo totale delle due garanzie superava la sua spesa salariale annuale, la garanzia eccedeva il 90 % del prestito e l'1 % annuo non poteva essere considerato come un premio di mercato che riflette il rischio di perdita dell'importo garantito.
(116)
Rispetto all'argomento secondo cui la misura costituiva un aiuto per il salvataggio, si osserva che, benché la Commissione abbia discusso di Larco con le autorità greche a partire dal 2011, tali autorità non hanno mai menzionato il fatto che le garanzie del 2011 dovevano essere considerate come un aiuto per il salvataggio e non hanno mai effettuato alcuna notifica a tal fine. Nella loro risposta al questionario, recante la data del 16 marzo 2012, le autorità greche hanno infatti espressamente dichiarato che la società non aveva beneficiato di aiuti per il salvataggio e/o per la ristrutturazione negli ultimi dieci anni.
(117)
Comunque, le condizioni degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione applicabili non sono soddisfatte neppure in questo caso. Le garanzie del 2011 non sono state revocate dopo sei mesi e le autorità greche non hanno notificato un piano di ristrutturazione o di liquidazione. Il business plan che giustifica la necessità dell'investimento di 30 milioni di EUR non può rappresentare la base di un piano di ristrutturazione compatibile ai fini degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione. E ciò perché tale piano non mira a ripristinare la redditività della società e non sono previste o attuate misure compensative al fine di mitigare le distorsioni della concorrenza. Manca infine prova del fatto che l'aiuto fosse limitato al minimo necessario, in particolare attraverso un contributo proprio significativo del beneficiario dell'aiuto. Le autorità non hanno neppure presentato un piano di liquidazione.
(118)
La Commissione non ha individuato nessun altro possibile motivo che giustifichi la compatibilità delle misure 2, 4 e 6.
(119)
Alla luce di quanto precede, la Commissione ritiene che le misure 2, 4 e 6 siano incompatibili con il mercato interno.
4.4.2. Compatibilità della misura 3
(120)
Le autorità greche non hanno indicato nessun possibile motivo che giustifichi la compatibilità della misura 3, avendo esse sostenuto che la misura non costituiva un aiuto di Stato.
(121)
Posto che la misura costituisce un aiuto di Stato, essa dovrebbe essere valutata, dal punto di vista della sua compatibilità, alla luce degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione per le ragioni illustrate al considerando 112 che precede. Tuttavia, anche in questo caso, le condizioni degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione applicabili non sono soddisfatte. Le autorità greche non hanno mai notificato un piano di ristrutturazione volto a ripristinare la redditività della società e non sono state attuate misure compensative volte a mitigare le distorsioni della concorrenza. Non è stato provato infine che l'aiuto era limitato al minimo necessario, in particolare attraverso un contributo proprio significativo del beneficiario dell'aiuto.
(122)
La Commissione non ha individuato nessun altro possibile motivo che giustifichi la compatibilità della presente misura.
(123)
In tale contesto, la Commissione ritiene che la misura 3 sia incompatibile con il mercato interno.
4.5. Recupero
(124)
In base al trattato e secondo una giurisprudenza costante, la Commissione, qualora abbia accertato l'incompatibilità di un aiuto con il mercato interno, è competente a decidere che lo Stato interessato deve abolire o modificare tale aiuto (29). Sempre secondo la giurisprudenza costante della Corte, l'obbligo imposto a uno Stato di abolire un aiuto considerato dalla Commissione incompatibile con il mercato interno è finalizzato a ripristinare lo status quo ante (30). Al riguardo, la Corte ha stabilito che tale obiettivo è raggiunto quando il beneficiario ha rimborsato gli importi concessi a titolo di aiuti illegittimi, perdendo quindi il vantaggio di cui aveva fruito sul mercato rispetto ai suoi concorrenti, ed è ripristinata la situazione esistente prima della corresponsione dell'aiuto (31).
(125)
In linea con tale giurisprudenza, l'articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio (32) ha stabilito che «nel caso di decisioni negative relative a casi di aiuti illegali la Commissione adotta una decisione con la quale impone allo Stato membro interessato di adottare tutte le misure necessarie per recuperare l'aiuto dal beneficiario […]».
(126)
Così, posto che, in violazione dell'articolo 108 del trattato, nessuna delle misure di cui trattasi è stata notificata alla Commissione e che queste devono quindi essere considerate un aiuto illegale e incompatibile, esse devono essere recuperate al fine di ripristinare la situazione esistente sul mercato prima della loro concessione. Il recupero deve pertanto avere effetto dalla data in cui è stato conferito un vantaggio al beneficiario, vale a dire dal momento in cui l'aiuto è stato messo a sua disposizione sino all'effettivo recupero, fermo restando che sulle somme da recuperare maturano interessi sino all'effettivo recupero.
5. CONCLUSIONI
(127)
Le misure 1 e 5 non costituiscono aiuti ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
(128)
La Grecia ha dato attuazione illegalmente alle misure 2, 3, 4 e 6 in violazione dell'articolo 108, paragrafo 3, del trattato.
(129)
In particolare, le misure 2, 4 e 6 (garanzie statali del 2008, 2010 e 2011) in favore di Larco costituivano aiuti di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato ed erano incompatibili con il mercato interno, posto che non sussistevano le condizioni applicabili degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione e non sono stati individuati altri motivi che giustifichino la compatibilità.
(130)
Anche la misura 3 (partecipazione dello Stato nell'aumento di capitale di Larco del 2009) costituiva un aiuto di Stato ed era incompatibile con il mercato interno, posto che non sussistevano le condizioni applicabili degli orientamenti sul salvataggio e la ristrutturazione e non sono stati individuati altri motivi che giustifichino la compatibilità.
(131)
La Commissione osserva che la Grecia ha acconsentito a che la presente decisione sia adottata in lingua inglese,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Il mancato recupero del credito da parte del ministero delle Finanze e le lettere di garanzia al posto del pagamento anticipato dell'imposta addizionale del 2010, cui la Grecia ha dato attuazione a favore di Larco, non costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
Articolo 2
L'aiuto di Stato per 135 820 824,35 EUR concesso illegalmente dalla Grecia in violazione dell'articolo 108, paragrafo 3, del trattato sotto forma delle garanzie statali accordate a Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. nel 2008, 2010 e 2011 e della partecipazione dello Stato all'aumento di capitale della società nel 2009, è incompatibile con il mercato interno.
Articolo 3
1. La Grecia procede al recupero dell'aiuto incompatibile di cui all'articolo 2 presso il beneficiario.
2. Le somme da recuperare comprendono gli interessi che decorrono dalla data in cui sono state poste a disposizione dei beneficiari fino a quella del loro effettivo recupero.
3. Gli interessi sono calcolati secondo il regime dell'interesse composto a norma del capo V del regolamento (CE) n. 794/2004 della Commissione (33), come modificato.
4. Per quanto attiene alla misura 3, la Grecia fornirà la/e data/e esatta/e in cui ha fornito il proprio contributo all'aumento del capitale sociale del 2009.
5. La Grecia annulla tutti i pagamenti in essere a titolo degli aiuti di cui all'articolo 2 con effetto alla data di adozione della presente decisione.
Articolo 4
1. Il recupero dell'aiuto di cui all'articolo 2 è immediato ed effettivo.
2. La Grecia garantisce l'attuazione della presente decisione entro quattro mesi dalla data della sua notifica.
Articolo 5
1. Entro due mesi dalla notifica della presente decisione, la Grecia trasmette alla Commissione le seguenti informazioni:
a)
l'importo complessivo (capitale e interessi) che deve essere recuperato presso il beneficiario;
b)
una descrizione dettagliata delle misure già adottate e previste per conformarsi alla presente decisione;
c)
i documenti attestanti che al beneficiario è stato imposto di rimborsare l'aiuto.
2. La Grecia informa regolarmente la Commissione dei progressi delle misure nazionali adottate per l'esecuzione della presente decisione fino al completo recupero dell'aiuto di cui all'articolo 2. Trasmette immediatamente, dietro semplice richiesta della Commissione, le informazioni relative alle misure già adottate e previste per conformarsi alla presente decisione. Fornisce inoltre informazioni dettagliate riguardo all'importo dell'aiuto e degli interessi già recuperati presso il beneficiario.
Articolo 6
La Repubblica ellenica è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 27 marzo 2014