РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 167/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 февруари 2013 година
относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С цел насърчаване на развитието на вътрешния пазар, с Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, на техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли (3), беше установена цялостна система на Съюза за одобряване на типа на трактори, ремаркета и сменяема прикачна техника.
(2)
За целите на развитието и функционирането на вътрешния пазар на Съюза е уместно системите за одобряване на държавите членки да бъдат заменени от процедура на Съюза за одобряване на типа, основаваща се на принципа на пълна хармонизация, като същевременно се вземат предвид съображения за съотношението между разходи и ползи и се обърне специално внимание на малките и средните предприятия.
(3)
Вследствие на искане от страна на Европейския парламент и с цел опростяване и ускоряване приемането на законодателство по отношение на одобряването на типа, бе въведен нов регулаторен подход към законодателството на Съюза по отношение на одобряването на типа, в съответствие с който законодателят в обикновената законодателна процедура установява само основните правила и принципи и делегира правомощието за приемане на делегирани актове относно допълнителните технически подробности на Комисията. Поради това, по отношение на основните изисквания настоящият регламент следва да установи само основните разпоредби относно безопасността при експлоатация, безопасните условия на труда и екологичните характеристики и да делегира на Комисията правомощието да установява техническите спецификации в делегирани актове.
(4)
Изискванията на настоящия регламент са в съответствие с принципите, заложени в съобщение на Комисията от 5 юни 2002 г., озаглавено „План за действие „Опростяване и усъвършенстване на регулаторната среда“ “.
(5)
Особено важно е бъдещите мерки, предложени въз основа на настоящия регламент, или процедурите, които трябва да се приложат в изпълнение на същия, да зачитат принципите, които бяха отново потвърдени в доклада, публикуван от Комисията през 2006 г., озаглавен „CARS 21: Конкурентна нормативна рамка за автомобилостроенето през 21-ви век“ („CARS 21“). По-специално, с цел по-добро регулиране и опростяване и за да се избегне постоянното актуализиране на действащото законодателство на Съюза по въпроси, касаещи техническите спецификации, настоящият регламент следва да препраща към съществуващи международни стандарти и правила, които са публично достъпни, без да ги възпроизвежда в правната рамка на Съюза.
(6)
Тъй като нито Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (4) и Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 17 май 2006 г. относно машините (5), нито настоящият регламент предвиждат изисквания относно проектирането и производството за осигуряване на безопасност на пътя на самоходната извънпътна подвижна техника, предназначена за използване по-специално в селското и горското стопанство, Комисията следва да направи оценка на необходимостта от хармонизиране на законите на държавите членки в тази област и да обмисли предлагането на законодателна мярка, с оглед гарантирането на високо ниво на безопасност, като вземе предвид съществуващото законодателство на Съюза.
(7)
Настоящият регламент не следва да засяга мерките на национално равнище или на равнището на Съюза по отношение на използването на земеделски и горски превозни средства по пътищата, като например специални изисквания за свидетелствата за управление на превозно средство, ограничения на максималната скорост или мерки за регулиране на достъпа до определени видове пътища.
(8)
С Директива 2003/37/ЕО първоначално беше ограничено задължителното прилагане на процедурата на ЕО за одобряване на типа на комплектовани превозни средства до категориите превозни средства Т1, Т2 и Т3, като в посочената директива не са предвидени всички изисквания, необходими за кандидатстване за ЕО одобряване на типа на целите превозни средства на доброволна основа за другите категории. С оглед завършване на изграждането на вътрешния пазар и осигуряване на правилното му функциониране, с настоящия регламент следва да се даде възможност на производителите да кандидатстват за ЕС одобряване на типа на целите превозни средства от всички категории, обхванати от настоящия регламент, на доброволна основа, с което да им се даде възможност да ползват предимствата на вътрешния пазар чрез ЕС одобряването на типа.
(9)
Директива 2003/37/ЕО предвиди ЕО одобрението на типа на цялото превозно средство за превозни средства предназначени за всякакви терени и превозни средства от вида „side-by-side“, като трактори. Поради това тези типове превозни средства следва да бъдат обхванати и от настоящия регламент, при условие че съответният тип превозно средство попада в категория превозно средство, както е посочено в настоящия регламент, и е в съответствие с всички изисквания на настоящия регламент.
(10)
Задълженията на националните органи, установени в разпоредбите за надзор на пазара на настоящия регламент, са по-конкретни от съответните разпоредби на Регламент (ЕО) 765/2008 на Европейския парламент и Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (6).
(11)
За да се гарантира високо равнище на безопасност при експлоатация, безопасни условия на труда и опазване на околната среда, следва да бъдат хармонизирани техническите изисквания и екологичните стандарти, приложими към превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли по отношение на одобряването на типа.
(12)
Целесъобразно е да се установи принципът, че превозните средства трябва да бъдат проектирани, изработени и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на пътниците в тях и на останалите участници в пътното движение. За тази цел е необходимо производителите да гарантират, че тези превозни средства отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент. Тези разпоредби следва да включват, без да се ограничават с тях, изисквания относно конструкцията на цялото превозно средство, системите за подпомагане на управлението на превозното средство, системите, предоставящи на водача видимост и информация за състоянието на превозното средство и околното пространство, системите за осветление на превозното средство, системите за защита на пътниците в превозното средство, външната страна на превозното средство и неговите принадлежности, масите и размерите на превозното средство и неговите гуми.
(13)
С оглед осигуряване на правилното прилагане и функциониране на процедурата за контрол на съответствието на производството, която е един от крайъгълните камъни на системата за ЕС одобряване на типа, производителите следва редовно да бъдат проверявани от компетентен орган или от квалифицирана техническа служба оправомощена за целта.
(14)
В някои ограничени на брой случаи е целесъобразно да се разреши национално одобряване на типа за превозни средства от малки серии. Това следва да се сведе обаче до ограничен брой превозни средства. Необходимо е следователно точно да се дефинира понятието „малки серии“ по отношение на броя на произведените превозни средства.
(15)
Главната цел на законодателството на Съюза, засягащо одобряването на превозни средства, е да се гарантира, че пуснатите на пазара нови превозни средства, компоненти и отделни технически възли осигуряват висока степен на безопасност и опазване на околната среда. Постигането на тази цел не трябва да бъде възпрепятствано от монтирането на определени части или оборудване след пускането на превозните средства на пазара или след пускането им в употреба. Затова следва да се вземат необходимите мерки, така че преди пускане на пазара на части и оборудване, които могат да бъдат монтирани в превозни средства и значително да нарушат функционирането на основните системи за осигуряване на безопасност и опазване на околната среда, такива части и оборудване да се подлагат на предварителен контрол от орган по одобряването. Тези мерки следва да включват технически разпоредби относно изискванията, на които трябва да отговарят такива части или оборудване.
(16)
Такива мерки следва да се прилагат само по отношение на ограничен брой части и видове оборудване, изброени в списък, който следва да бъде установен от Комисията в акт за изпълнение след консултация със заинтересованите страни. С мерките следва да се създадат условия въпросните части или оборудване да не влошават безопасността или екологичните характеристики, като същевременно се запази, когато това е възможно, конкуренцията на пазара на резервни части.
(17)
Съюзът е договаряща страна по Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемането на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения,издадени на основата на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 г.“) (7). С цел опростяване на законодателството относно одобряването на типа в съответствие с препоръките на CARS 21, е целесъобразно да бъдат отменени всички отделни директиви, без да се намалява нивото на защита. Изискванията, установени в посочените директиви, следва да бъдат пренесени в настоящия регламент или в делегирани актове, приети съгласно настоящия регламент и следва да бъдат заменени, където е необходимо, с препратки към съответните правила на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН), в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил и които са приложени към Ревизираната спогодба от 1958 г. За да се намали административната тежест на процеса по одобряване на типа, следва да се позволи на производителите на превозни средства да получават одобрение на типа в съответствие с настоящия регламент, когато е подходящо, като получат одобрение директно по съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в приложение I или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(18)
В резултат на това, правилата на ИКЕ на ООН и измененията към тях, за които е гласувал Съюзът, в изпълнение на Решение 97/836/ЕО, следва да бъдат включени в рамките на законодателството за ЕС одобряване на типа. Съответно на Комисията следва да бъдат делегирани правомощията за приемане на необходимите изменения на приложение I към настоящия регламент или на делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(19)
Като алтернатива, в делегираните актове може да се включат препратки към Кодовете, създадени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), или към стандартите на Европейския комитет за стандартизация/Европейския комитет за електротехническа стандартизация (CEN/Cenelec) или към стандартите на ISO, до които обществеността има пряк достъп и които са посочени в актовете.
(20)
Важно е производителите да предоставят съответната информация на собствениците на превозни средства с оглед да се предотврати неправилното използване на предпазните устройства.
(21)
С оглед на възможността за кандидатстване за ЕС одобряване на типа компоненти или отделни технически възли или за разрешение за части или оборудване, за производителите на компоненти или отделни технически възли е важно да имат достъп до определена информация, която може да бъде предоставена само от производителя на превозното средство, а именно техническата информация, включително чертежите, необходима за изработване на части за пазара на резервни части.
(22)
Недискриминационният достъп до информация за ремонта на превозните средства чрез стандартизиран формат, който да може да се използва за извличане на техническата информация, и ефективната конкуренция на пазара за информационни услуги за ремонт и поддръжка на превозните средства са необходими за по-доброто функциониране на вътрешния пазар, особено по отношение на свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги. Голяма част от тази информация е свързана със системите за бордова диагностика и тяхното взаимодействие с другите системи на превозното средство. Уместно е да се утвърдят технически спецификации, които интернет страниците на производителите трябва да следват, както и целенасочени мерки за осигуряване на приемлив достъп за малките и средните предприятия.
(23)
Производителите на превозни средства следва също да могат да изпълнят задълженията си за предоставяне на достъп до информация за ремонта и поддръжката в протоколите за комуникация между тракторите и прикачната или монтираната техника, както е определено в ISO 11783, чрез поместване на интернет страницата на производителя на линк към интернет страница, съвместно създадена от няколко производители или от консорциум от производители.
(24)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани с съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
За да се допълни настоящият регламент с още технически подробности, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по отношение на безопасността при експлоатация, изискванията при производство, екологичните и динамичните характеристики, достъпа до информацията за ремонт и поддръжка, както и определянето на техническите служби и конкретните им задачи. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. По време на разработването и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предавана на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(26)
Държавите членки следва да установят правила за санкциите, приложими при нарушаване на настоящия регламент и на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент„ и да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(27)
Въпреки че нищо в настоящия регламент не възпрепятства държавите членки да продължат да прилагат съответните си системи за индивидуално одобряване, Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета относно функционирането на тези национални системи въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, с оглед преразглеждането на въпроса дали да представи законодателно предложение за хармонизиране на системите за индивидуално одобряване на равнището на Съюза.
(28)
Като следствие от прилагането на новата регулаторна система, въведена с настоящия регламент, следните директиви следва да бъдат отменени:
-
Директива 2003/37/ЕО;
-
Директива 74/347/ЕИО на Съвета от 25 юни 1974 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно полето на видимост и чистачките на предното стъкло на колесните селскостопански или горски трактори (9);
-
Директива 76/432/ЕИО на Съвета от 6 април 1976 г. за сближаване на законодателството на държавите членки относно спирачните устройства на селскостопанските или горските колесни трактори (10);
-
Директива 76/763/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно седалките за пътници на селскостопанските или горските колесни трактори (11);
-
Директива 77/537/ЕИО на Съвета от 28 юни 1977 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно мерките, които трябва да се вземат срещу емисиите на замърсяващи вещества от дизелови двигатели, предназначени за селскостопанските или горските колесни трактори (12);
-
Директива 78/764/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно седалката на водача на колесните трактори в селското или в горското стопанство (13);
-
Директива 80/720/ЕИО на Съвета от 24 юни 1980 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно работното пространство, достъпа до мястото на водача и до вратите и прозорците на селскостопански или горски колесни трактори (14);
-
Директива 86/297/ЕИО на Съвета от 26 май 1986 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно приспособленията за задвижване на колесни селскостопански и горски трактори и тяхната защита (15);
-
Директива 86/298/ЕИО на Съвета от 26 май 1986 г. относно задно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански и горски колесни трактори с тясна колея (16);
-
Директива 86/415/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно монтирането, местоположението, работата и идентификацията на устройствата за управление на селскостопански или горски колесни трактори (17);
-
Директива 87/402/ЕИО на Съвета от 25 юни 1987 г. относно предно монтирани защитни конструкции при преобръщане на колесните селскостопански и горски трактори с тясна колея (18);
-
Директива 2000/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2000 г. относно мерките, които следва да бъдат предприети срещу емисиите от газообразни и прахообразни замърсяващи околната среда вещества от двигателите, предназначени за задвижване на селскостопански и горски трактори (19);
-
Директива 2009/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно защитните конструкции при преобръщане на колесните селскостопански или горски трактори (20);
-
Директива 2009/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно теглително-прикачното устройство и устройството за заден ход на колесни селскостопански или горски трактори (21);
-
Директива 2009/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно огледалата за виждане назад на колесни селскостопански или горски трактори (22);
-
Директива 2009/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно максималната конструктивна скорост и товарните платформи на колесните селскостопански или горски трактори (23);
-
Директива 2009/61/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно монтирането на устройствата за осветяване и светлинна сигнализация на колесните селскостопански или горски трактори (24);
-
Директива 2009/63/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно определени части и характеристики на колесните селскостопански или горски трактори (25);
-
Директива 2009/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за потискане на радиосмущенията, излъчвани от селскостопански или горски трактори (електромагнитна съвместимост) (26);
-
Директива 2009/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно кормилното управление на колесните селскостопански или горски трактори (27);
-
Директива 2009/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно одобрение на типа за компонент на устройства за осветяване и светлинна сигнализация на колесни селскостопански или горски трактори (28);
-
Директива 2009/75/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно защитните конструкции при преобръщане на селскостопанските или горските колесни трактори (статични изпитвания) (29);
-
Директива 2009/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно нивото на шума, възприемано от водачите на селскостопански или горски колесни трактори (30);
-
Директива 2009/144/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 30 ноември 2009 г. относно някои компоненти и характеристики на колесните селскостопански и горски трактори (31).
(29)
За заинтересованите страни е важно да установят ясно разбиране на връзката между настоящия регламент и Директива 2006/42/ЕО, за да избегнат припокриване и да се определи ясно на какви изисквания трябва да отговаря даден продукт.
(30)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно определянето на хармонизирани правила за административните и техническите изисквания за одобряване на типа и за надзор на пазара на земеделски и горски превозни средства, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради своя мащаб и последици, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват административните и техническите изисквания за одобряване на типа на всички нови превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, посочени в член 2, параграф 1.
Настоящият регламент не се прилага за индивидуално одобряване на превозни средства. Въпреки това държавите членки, които издават такива индивидуални одобрения, приемат всяко одобрение на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, издадено съгласно настоящия регламент, вместо съгласно приложимите национални разпоредби.
2. Настоящият регламент установява изискванията за надзор на пазара на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, които подлежат на одобряване съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент установява също така изискванията за надзор на пазара на части и оборудване за такива превозни средства.
3. Настоящият регламент не засяга прилагането на законодателство относно безопасността на движението по пътищата.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за земеделски и горски превозни средства, както е описано в член 4, проектирани и произведени на един или няколко етапа, както и за системи, компоненти и отделни технически възли, също и за части и оборудване, проектирани и изработени за такива превозни средства.
По-специално настоящият регламент се прилага за следните превозни средства:
а)
трактори (категории Т и С);
б)
ремаркета (категория R); и
в)
сменяема прикачна техника (категория S).
2. Настоящият регламент не се прилага към сменяема (навесна) техника, която е изцяло повдигната над земята или не може да се присъедини шарнирно към вертикална ос, когато превозното средство, към което е прикрепена, се движи по пътя.
3. За следните превозни средства производителят може да избере дали да кандидатства за одобряване по настоящия регламент или да спазва приложимите национални изисквания:
а)
ремаркета (категория R) и сменяема прикачна техника (категория S);
б)
верижни трактори (категория C);
в)
колесни трактори със специално предназначение (категории T4.1 и T4.2).
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент и на актовете, изброени в приложение I, освен ако в тях не е предвидено друго, се прилагат следните определения:
1)
„одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговарят на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
2)
„одобряване на типа на цялото превозно средство“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че типът на дадено некомплектовано, комплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
3)
„одобряване типа на система“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че дадена система, монтирана в конкретен тип превозно средство, отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
4)
„одобряване типа на компонент“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че даден компонент отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания, без да бъде монтиран в превозно средство;
5)
„одобряване типа на отделен технически възел“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания по отношение на един или повече определени типове превозни средства;
6)
„национално одобряване на типа“ означава процедура за одобряване на типа, установена от националното право на държава членка, чиято валидност се ограничава до територията на тази държава членка;
7)
„ЕС одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговарят на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент;
8)
„трактор“ означава всяко оборудвано с двигател колесно или верижно земеделско или горско превозно средство, притежаващо най-малко две оси и максимална конструктивна скорост не по-малка от 6 км/ч, чиято основна функция е свързана с неговата теглителна сила, и което е специално проектирано да тегли, бута, превозва и задвижва определено сменяемо оборудване, проектирано да извършва земеделска или горска работа, или да тегли ремаркета или прикачна техника, използвани в селското или горското стопанство; то може да се приспособи да превозва товар при работа в селското или горското стопанство и/или може да бъде оборудвано с една или повече седалки за пътници;
9)
„ремарке“ означава превозно средство в областта на селското или горското стопанство, чието основно предназначение е да бъде теглено от трактор и което е предназначено основно да превозва товари или да обработва материали и при което съотношението между технически допустимата максимална маса с товар и масата без товар е равно или по-голямо от 3,0;
10)
„сменяема прикачна техника“ означава превозно средство, което се използва в земеделието или в горите, което е проектирано да бъде теглено от трактор и което променя или допълва неговите функции, в което се монтира инструмент или е проектирано да обработва материали, което може да включва товарна платформа, проектирана и конструирана да носи необходимите за посочените цели инструменти и приспособления и временно да съхранява всички материали, които са произведени или са необходими за работата и при което съотношението между технически допустимата максимална маса с товар и масата без товар е по-малко от 3,0;
11)
„превозно средство“ означава трактор, ремарке или сменяема прикачна техника съгласно определенията в точки 8, 9 и 10;
12)
„базово превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се използва в първоначалния етап на многоетапния процес на одобряване на типа;
13)
„некомплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което подлежи на допълнително комплектоване на поне още един по-следващ етап, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
14)
„напълно комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което е преминало през процеса на многоетапно одобряване на типа и отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
15)
„комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което не се нуждае от допълнително комплектоване, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
16)
„превозно средство последно от дадена серия“ означава превозно средство, част от складови наличности на произведени превозни средства, които не могат да бъдат предоставяни на пазара или повече не могат да се предоставят на пазара, нито да бъдат регистрирани или пуснати в употреба, поради влизането в сила на нови технически изисквания, по отношение на които те не са одобрени;
17)
„система“ означава съвкупност от устройства, свързани с цел изпълнение на една или няколко специфични функции в превозно средство и която отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент;
18)
„компонент“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актове за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент и което е предназначено да бъде част от превозно средство чийто тип може да бъде одобрен отделно от превозното средство в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
19)
„отделен технически възел“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и което е предназначено да бъде част от превозно средство, и чийто тип може да бъде одобрен отделно, но само по отношение на един или няколко определени типа превозни средства, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
20)
„части“ означава изделия, използвани за сглобяване на превозно средство, както и резервни части;
21)
„оборудване“ означава всяко изделие, различно от части, което може да бъде добавено към или инсталирано на превозно средство;
22)
„оригинални части или оборудване“ означава части или оборудване, които са произведени според спецификациите и производствените стандарти, предвидени от производителя на превозното средство за производството на части или оборудване за сглобяване на въпросното превозно средство; това включва части или оборудване, които се произвеждат на същата производствена линия като посочените части или оборудване; освен ако не се докаже противното, се счита че те са оригинални части или оборудване, ако производителят удостовери, че отговарят на качеството на компонентите, използвани за сглобяването на превозното средство, и които са произведени съгласно спецификациите и производствените стандарти на производителя на превозното средство;
23)
„резервни части“ означава изделия, които се монтират в или на превозно средство, така че да заместят оригинални части на това превозно средство, включително продукти като смазочни материали, които са необходими за употребата на превозното средство, с изключение на горивото;
24)
„безопасност при експлоатация“ означава липсата на неприемлив риск от физическо нараняване или увреждане на здравето на хора или на имущество, дължащи се на опасности причинени от неизправност на механични, хидравлични, пневматични, електрически или електронни системи, компоненти или отделни технически възли;
25)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което отговаря пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса по одобряване на типа или процеса по издаване на разрешение, както и за осигуряването на съответствие на производството, и което отговаря при опасения от страна на органите за надзор на пазара по отношение на произведените превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, независимо дали физическото или юридическото лице участва пряко във всички етапи на проектирането и производството на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които са обект на одобряване;
26)
„представител на производителя“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е надлежно упълномощено от производителя да го представлява пред органа по одобряването или органа за надзор на пазара и да действа от името на производителя по въпроси свързани с обхвата настоящия регламент;
27)
„орган по одобряването“ означава орган на държава членка, който е създаден или определен от тази държава членка и е нотифициран от нея пред Комисията, с компетентност по всички въпроси на одобряването на типа на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, по отношение на процеса по издаване на разрешение, за издаване и когато е уместно - за отнемане на или отказ за издаване на сертификати за одобряване, за изпълнение на действия като звено за контакт по отношение на органите по одобряването на другите държави членки, за оправомощаване на технически служби и за осигуряване спазването от страна на производителя на задълженията свързани със съответствието на производството;
28)
„техническа служба“ означава организация или орган, оправомощен(а) от органа по одобряването на дадена държава членка като лаборатория за изпитване, която да извършва изпитвания, или като орган за оценяване на съответствието, който да извършва първоначална оценка и други изпитвания или проверки, от името на органа по одобряването, като е възможно самият орган по одобряването да изпълнява тези функции;
29)
„провеждане на собствени изпитвания“ означава извършване на изпитвания в собствените производствени помещения на производителя, регистриране на резултатите от изпитването и представяне на протокол, включващ заключения на органа по одобряването от производител, който е оправомощен като техническа служба, с цел оценяване съответствието с определени изисквания;
30)
„метод за виртуално изпитване“ означава компютърни симулации, включително изчисления, които доказват, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на техническите изисквания на делегиран акт, приет съгласно член 27, параграф 6, без да е необходимо физически да се използва превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
31)
„сертификат за одобряване на типа“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел е одобрен;
32)
„ЕС сертификат за одобряване на типа“ означава сертификат, съставен въз основа на образеца, установен в акта за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент или въз основа на формуляра за съобщение, установен в съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент;
33)
„сертификат за съответствие“ означава документ, който се издава от производителя и удостоверява, че произведеното превозно средство отговаря на одобрения тип превозно средство;
34)
„система за бордова диагностика“ или „OBD“ означава система, която има способността да идентифицира възможните места на неизправности чрез кодове за неизправности, съхранени в паметта на компютър;
35)
„информация за ремонт и поддръжка на превозното средство“ означава цялата необходима информация за диагностика, обслужване, проверка, периодичен преглед, ремонт, препрограмиране или реинициализиране на превозното средство, предоставяна от производителите на техните оторизирани търговци и ремонтни предприятия, включително всички последващи изменения и допълнения към тази информация; тази информация включва цялата информация, необходима за монтирането на части и оборудване в превозното средство;
36)
„независим оператор“ означава предприятия, различни от оторизирани търговци и ремонтни предприятия, които участват пряко или непряко в ремонта и поддръжката на превозни средства, и по-специално ремонтни предприятия, производители или дистрибутори на оборудване за ремонт, инструменти или резервни части, издатели на техническа информация, автомобилни клубове, оператори за пътна помощ, оператори, предлагащи услуги в областта на проверките и изпитванията, оператори, предлагащи обучение за монтьори, производители и предприятия извършващи ремонт на оборудване за превозни средства, работещи с алтернативно гориво;
37)
„ново превозно средство“ означава превозно средство, което никога не е било регистрирано или пускано в употреба;
38)
„регистрация“ означава административно разрешение за пускане в употреба включително за движение по пътищата, на превозно средство, включващо идентификацията на последното и издаването на сериен номер, известен като регистрационен номер, независимо дали е постоянен, временен или за кратък период;
39)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за първи път на пазара на Съюза;
40)
„пускане в употреба“ означава първата употреба в рамките на Съюза, по предназначение, на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
41)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване от трета държава;
42)
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване на пазара;
43)
„икономически оператор“ означава производителят, представителят на производителя, вносителят или дистрибуторът;
44)
„надзор на пазара“ означава извършени дейности и предприети мерки от националните органи с цел да се гарантира, че предоставените на пазара превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли съответстват на изискванията, определени в съответното законодателство на Съюза за хармонизация и че не представляват опасност за здравето, безопасността или за други аспекти на защитата на обществения интерес;
45)
„орган за надзор на пазара“ означава орган на държава членка, отговорен за извършването на надзор на пазара на нейната територия;
46)
„национален орган“ означава орган по одобряването или всеки друг орган, който участва в надзора на пазара и е отговорен за дейностите по надзор на пазара, граничния контрол или регистрацията в държава членка по отношение на превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване;
47)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за дистрибуция или използване на пазара в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
48)
„тип на превозното средство“ означава група превозни средства, включително вариантите и версиите от една и съща категория, които не се различават поне по отношение на следните основни аспекти:
-
категория;
-
производител;
-
наименованието на типа, определено от производителя;
-
основни конструктивни и проектни характеристики;
-
носеща рама/рама със странични елементи/шарнирна рама (очевидни и фундаментални разлики);
-
за категория Т: оси (брой) или, за категория С: оси/вериги (брой);
-
при многоетапно произвеждани превозни средства, производителя и типа на превозното средство от предишния етап;
49)
„вариант“ означава превозни средства от един и същи тип, които не се различават поне по отношение на следните аспекти:
а)
за тракторите:
-
конструкция на каросерията или тип на каросерията;
-
етап на завършване;
-
двигател (с вътрешно горене/хибриден/електрически/хибридно-електрически);
-
принцип на работа;
-
брой и разположение на цилиндрите;
-
разлика в мощността, не по-голяма от 30 % (най-високата мощност трябва да е най-много 1,3 пъти по-голяма от най-малката);
-
разлика в работния обем на цилиндрите, не по-голяма от 20 % (най-високата стойност трябва да е най-много 1,2 пъти по-голяма от най-малката);
-
задвижващи оси (брой, разположение, свързване);
-
управляеми оси (брой и разположение);
-
максимална маса с товар - допустими са различия не по-големи от 10 %;
-
трансмисия (тип);
-
защитна конструкция при преобръщане;
-
оси с монтирани спирачки (брой);
б)
за ремаркетата или сменяемата прикачна техника:
-
управляващи оси (брой, разположение, свързване);
-
максимална маса с товар - допустими са различия не по-големи от 10 %;
-
оси с монтирани спирачки (брой);
50)
„хибридно превозно средство“ означава моторно превозно средство, което за привеждането си в движение е оборудвано с най-малко два различни преобразувателя на енергия и с две различни системи за съхраняване на енергията (в превозното средство);
51)
„хибридно електрическо превозно средство“ означава превозно средство, което за целите на механичното задвижване черпи енергия от следните два източника за съхраняване на енергия/мощност, в превозното средство:
а)
гориво за потребление;
б)
акумулаторна батерия, кондензатор, маховик/генератор или друго устройство за съхранение на електрическа енергия или мощност;
Това определение включва също и превозни средства, които черпят енергия от гориво за потребление само с цел презареждане на устройството за съхраняване на електрическа енергия/мощност;
52)
„изцяло електрическо превозно средство“ означава превозно средство, задвижвано от система от едно или повече електрически устройства за съхранение на електрическа енергия, едно или повече устройства за управление на електрическа мощност и едно или повече електрически машини за преобразуване на съхранената електрическа енергия в механична енергия, която се предава към колелата за задвижване на превозното средство;
53)
„версия на вариант“ означава превозни средства, които се състоят от комбинация от показатели включени в техническото досие, посочен в член 24, параграф 10.
Позоваванията в настоящия регламент на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент, се приемат за позовавания на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Член 4
Категории превозни средства
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения за категориите превозни средства:
1)
„категория Т“ обхваща всички колесни трактори; всеки колесен трактор, описан в точки 2-8, е допълнен в края от индекс „а“ или „b“ в зависимост от конструктивната му скорост:
а)
„а“ за колесни трактори с максимална конструктивна скорост по-малка от или равна на 40 km/h,
б)
„b“ за колесни трактори с максимална конструктивна скорост над 40 km/h;
2)
„категория Т1“ обхваща колесните трактори с ширина на колеята на най-близката до водача ос не по-малка от 1 150 mm, с маса без товар в готовност за движение над 600 кг и с пътен просвет не повече от 1 000 mm;
3)
„категория Т2“ обхваща колесните трактори с минимална ширина на колеята по-малка от 1 150 mm, с маса без товар в готовност за движение над 600 kg, с пътен просвет над 600 mm; ако съотношението между височината на центъра на тежестта на трактора (измерена от земята) и средния минимален размер на колеята за всяка ос, превишава 0,90, максималната конструктивна скорост е ограничена до 30 km/h;
4)
„категория Т3“ обхваща колесните трактори с маса без товар в готовност за движение не повече от 600 kg;
5)
„категория Т4“ обхваща колесните трактори със специално предназначение;
6)
„категория Т4.1“ (трактори с висок просвет) обхваща тракторите, проектирани да обработват високорастящи земеделски култури, като лозя. Те се характеризират с повдигната рама или част от рама, което им позволява да се движат напред успоредно на растенията, с леви и десни колела от двете страни на един или повече редове от насажденията. Те са предназначени да носят или да задвижват инструменти, които могат да бъдат монтирани отпред, между осите, отзад или на платформа. Когато тракторът е в работно състояние, просветът до земната повърхност в перпендикулярната на редовете на насажденията равнина надхвърля 1 000 mm. Когато съотношението между височината на центърът на тежестта на трактора, измерена от земята, при гуми с нормални размери, и средната минимална колея, е по-голямо от 0,90, максималната конструктивна скорост не трябва да превишава 30 km/h;
7)
„категория Т4.2“ (широки трактори/трактори с големи размери) обхваща тракторите, характеризиращи се с големи размери, които са предвидени преди всичко за работа в големи земеделски площи;
8)
„категория Т4.3“ (трактори с нисък просвет) обхваща земеделските или горските трактори с четири задвижващи колела, чието сменяемо оборудване е предвидено за употреба в земеделието или горите, които се характеризират с поддържаща рама, снабдена с един или повече вала за отвеждане на мощност, чиято технически допустима маса не е по-голяма от 10 тона и при които съотношението на тази маса към максималната маса без товар в готовност за движение е по-малко от 2,5 и чийто център на тежестта при използване на гуми с нормален размер се намира на по-малко от 850 mm над земната повърхност;
9)
„категория С“ обхваща верижните трактори, които се задвижват с вериги или с комбинация от вериги и колела, и чиито подкатегории се определят по аналогия с тези от категория Т;
10)
„категория R“ обхваща ремаркетата; всяка категория ремаркета, описана в точки 11-14, е допълнена в края от индекс „a“ или „b“ в съответствие с конструктивната скорост на съответното ремарке:
а)
„а“ за ремаркета с максимална конструктивна скорост по-малка от или равна на 40 km/h,
б)
„b“ за ремаркета с максимална конструктивна скорост по-голяма от 40 km/h;
11)
„категория R1“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос не превишава 1 500 kg;
12)
„категория R2“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 1 500 kg, но не превишава 3 500 kg;
13)
„категория R3“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 3 500 kg, но не превишава 21 000 kg;
14)
„категория R4“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 21 000 kg;
15)
„категория S“ обхваща сменяемата прикачна техника.
Всяка категория сменяема прикачна техника е допълнена в края от индекс „а“ или „b“, в съответствие с конструктивната скорост на съответната техника:
а)
„а“ за сменяема прикачна техника с максимална конструктивна скорост по-малка или равна на 40 km/h,
б)
„b“ за сменяема прикачна техника с максимална конструктивна скорост по-голяма от 40 km/h.
16)
„категория S1“ обхваща сменяема прикачна техника, при която сумата на технически допустимите маси на ос не превишава 3 500 kg;
17)
„категория S2“ обхваща сменяема прикачна техника, при която сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 3 500 kg;
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 5
Задължения на държавите членки
1. Държавите членки създават или определят органите по одобряването, компетентни по въпросите на одобряването, и органите за надзор на пазара, компетентни по въпросите свързани с надзора на пазара в съответствие с настоящия регламент. Държавите членки нотифицират Комисията за създаването и определянето на такива органи.
Нотификацията на органите по одобряването и на органите за надзора на пазара включва наименованието им, пощенския и електронния им адрес и областта, в която са компетентни. Комисията публикува на своята интернет страница списък и данни за органите по одобряването.
2. Държавите членки позволяват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба само на превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
3. Държавите членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на основание, свързано с въпроси от конструктивен и функционален характер, определени в настоящия регламент, ако те отговарят на изисквания в него.
4. Държавите членки организират и извършват дейности по надзор на пазара и контрол на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които се въвеждат на пазара в съответствие с глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 6
Задължения на органите по одобряването
1. Органите по одобряването осигуряват изпълнението от страна на производителите, кандидатстващи за одобряване на типа, на задълженията им по настоящия регламент.
2. Органите по одобряването одобряват само превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
Член 7
Мерки за надзор на пазара
1. За превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, получили одобрение на типа, органите за надзор на пазара извършват в необходимия мащаб съответните документални проверки, като вземат предвид установените принципи за оценка на риска, жалбите и друга информация.
Органите за надзор на пазара могат да изискват от икономическите оператори да предоставят на тяхно разположение такава документи и информация, каквито счетат за необходимо с оглед изпълнението на тяхната дейност.
Когато икономическите оператори представят сертификати за съответствие, органите за надзор на пазара вземат предвид тези сертификати
2. За части и оборудване, различни от тези, попадащи в обхвата на параграф 1 от настоящия член, се прилагат изцяло разпоредбите на член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2008 в своята цялост.
Член 8
Задължения на производителите
1. Производителите гарантират, че когато превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли се пускат на пазара или се пускат в употреба, те са произведени и одобрени в съответствие с изискванията, установени в настоящия регламент и в делегираните актове и в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
2. При многоетапното одобряване на типа всеки производител носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на системи, компоненти или отделни технически възли, добавени от производителя на етапа на комплектоване на превозното средство. Всеки производител, който видоизменя вече одобрените на по-ранен етап компоненти или системи, носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на видоизменените компоненти и системи.
3. Производители, които видоизменят некомплектовано превозно средство, така че то да бъде определено като превозно средство от друга категория и следователно законовите изисквания, съответствието с които вече е било оценено на по-ранен етап от одобряването, са се променили, носят също отговорност за съответствието с приложимите изисквания за категорията превозни средства, към която спада видоизмененото превозно средство.
4. За целите на одобряването на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, обхванати от настоящия регламент, производителите, установени извън Съюза, определят един единствен представител, установен в Съюза, който да ги представлява пред органа по одобряването.
5. Производителите, установени извън Съюза, определят и един единствен представител, установен в Съюза, за целите на надзора на пазара, който може да бъде представителят, посочен в параграф 4, или друг допълнителен представител.
6. Производителите отговарят пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на одобряване и за осигуряване на съответствието на производството, независимо дали производителите участват пряко във всички етапи на производството на дадено превозно средство, система, компонент или отделен, технически възел.
7. В съответствие с настоящия регламент и с делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно него, производителите гарантират, че имат процедури, съгласно които серийното производство остава в съответствие с одобрения тип. Промените в проекта или характеристиките на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел и промените в изискванията, по отношение на които е декларирано съответствието на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, се вземат предвид в съответствие с глава VI.
8. Освен задължителните маркировки и маркировките за одобряване на типа, нанесени върху превозни средства, компоненти или отделни технически възли в съответствие с член 34, производителите посочват своето име, регистрираното си търговско наименование или регистрираната си търговска марка и адреса в Съюза, на който може да се осъществи връзка с тях, върху техните превозни средства, компоненти или отделни технически възли, предоставяни на пазара, или, ако това не е възможно, върху опаковката или в документ, който придружава компонента или отделния технически възел.
9. Производителите гарантират, че докато носят отговорността за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 9
Задължения на производителите по отношение на техните продукти, които не са в съответствие или представляват сериозен риск
1. Производители, които считат или имат основания да смятат, че произведено от тях превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са били пуснати на пазара или пуснати в употреба, не съответстват на настоящия регламент или на приетите съгласно настоящия регламент делегирани актове и актове за изпълнение, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел в съответствие или да ги изтеглят или изземат,ако това е целесъобразно.
Производителят незабавно уведомява органа по одобряването, който е издал одобрението, като предоставя подробни данни, по-специално за несъответствието, както и за всички предприети коригиращи мерки.
2. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, производителите уведомяват незабавно органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването са били предоставени на пазара или са пуснати в употреба, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието, както и за всички предприети коригиращи мерки.
3. Производителите съхраняват за срок от 10 години след пускането на пазара на превозно средство и за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел, техническото досие, посочено в член 24, параграф 10, както и копие от сертификатите за съответствие, посочени в член 33, на разположение на органите по одобряването.
4. При обосновано искане от национален орган производителите предоставят на този орган чрез органа по одобряването копие от ЕС сертификата за одобряване на типа или разрешението, посочено в член 46, параграфи 1 и 2, доказващи съответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, на език, лесно разбираем за този орган. Производителите си сътрудничат с този национален орган при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създавани от техните превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
Член 10
Задължения на представителите на производителите по отношение на надзора на пазара
Представителят на производителя по отношение надзора на пазара изпълнява задачите, определени в пълномощното, което е получил от производителя. Пълномощното позволява на представителя да извършва най-малко следното:
а)
да има достъп до техническата документация, посочена в член 22 и сертификатите за съответствие, посочени в член 33, така че те да могат да бъдат предоставяни на разположение на органите по одобряването за срок от 10 години след пускането на пазара на превозно средство и за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел;
б)
при обосновано искане от страна на орган по одобряването да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на производството на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
в)
да сътрудничи на органите по одобряването или на органите за надзор на пазара по тяхно искане във връзка с всяко действие, предприето за отстраняване на сериозния риск, свързан с превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване, попадащи в областта на неговите пълномощия.
Член 11
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара само съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са получили ЕС одобряване на типа, или които отговарят на изискванията за национално одобряване, или части или оборудване, които следва да отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. Преди пускането на пазара на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, получили одобрение на така, вносителите гарантират, че за тях има налично техническо досие, което е в съответствие с член 24, параграф 10, както и че върху системата, компонента или отделния технически възел е нанесена изискваната маркировка за одобряване на типа и са в съответствие с член 8, параграф 8. В случаите когато се касае за превозно средство, вносителят се уверява, че превозното средство се придружава от необходимия сертификат за съответствие.
3. Когато вносителите считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване не съответства на изискванията на настоящия регламент, и по-специално че не отговаря на одобрения тип, те не пускат на пазара, не позволяват пускането в употреба и не регистрират превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато не бъдат приведени в съответствие. Освен това, ако те считат или имат основания да бъдат уверени, че превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, те информират производителя и органите за надзор на пазара за това. По отношение на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли получили одобрение на типа, те също така информират органа по одобряването, който е издал одобрението.
4. Вносителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и адреса, на който може да се осъществи връзка с тях, върху превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването или, когато това не е възможно, върху тяхната опаковка или в документ, който придружава системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването.
5. Вносителите гарантират, че в съответствие с разпоредбите на член 51, превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел се придружават от инструкции и информация на официалния език или езици на съответните държави членки.
6. Вносителите гарантират, че докато отговарят за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието му с изискванията, определени в настоящия регламент.
7. Вносителите, когато това се счита за уместно предвид сериозните рискове, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, с оглед защита на здравето и безопасността на потребителите, проучват и, ако е необходимо, поддържат регистър за жалби и изземвания от пазара на превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване,както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
Член 12
Задължения на вносителите по отношение на продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Вносителите, които считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са пуснали на пазара, не са в съответствие с настоящия регламент, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки да приведат превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие, да ги изтеглят или изземат, ако е целесъобразно.
2. Когато превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване представляват сериозен риск, вносителите информират незабавно за това производителя и органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които те са пуснали на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Вносителите ги информират също за всяко предприето действие, като предоставят подробни данни, по-специално за сериозния риск и за всякакви предприети от производителя коригиращи мерки.
3. Вносителите, за срок от 10 години след пускането на пазара на превозното средство и за срок от пет години от пускането на пазара на системата, компонента или отделния технически възел,съхраняват копие от сертификата за съответствие, което да е на разположение на органите по одобряването и на органите за надзор на пазара и гарантират, че посоченото в член 24, параграф 10 техническото досие може да бъде предоставено на тези органи при поискване.
4. Вносителите, при обосновано искане от национален орган, му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, на език, лесно разбираем от този орган. Вносителите си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, които те са пуснали на пазара.
Член 13
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят на пазара превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящия регламент.
2. Преди предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, дистрибуторите се уверяват, че върху превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел е нанесена съответната задължителна маркировка или маркировка за одобряване на типа, че са придружени от изискваните документи и от инструкции и информация за безопасност на официалния език или езици на държавата членка, в която превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел ще бъдат предоставени на пазара, както и че вносителят и производителят са изпълнили изискванията, предвидени в член 11, параграфи 2 и 4 и в член 34, параграфи 1 и 2.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието им с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 14
Задължения на дистрибуторите по отношение на техните продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Когато дистрибуторите считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел не съответстват на изискванията на настоящия регламент, те не предоставят на пазара, не регистрират и не пускат в употреба превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато те не бъдат приведени в съответствие.
2. Дистрибуторите, които считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които те са предоставили на пазара или регистрирали или за които те са отговорни за пускането в употреба, не е в съответствие с настоящия регламент, информират производителя или представителя на производителя„ за да се уверят, че са предприети необходимите коригиращи мерки в съответствие с член 9, параграф 1 или член 12, параграф 1, за да бъде приведено в съответствие превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, или за тяхното изземване, ако това е необходимо.
3. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, дистрибуторите незабавно информират за това производителя, вносителя и органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които са предоставили на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Дистрибуторите ги информират също за всяко предприето действие, като предоставят подробни данни, по-специално за сериозния риск и за предприетите от производителя коригиращи мерки.
4. При обосновано искане от национален орган дистрибуторите гарантират, че производителя предоставя на националния орган информацията, посочена в член 9, параграф 4, или че вносителят предоставя на националния орган информацията, посочена в член 12, параграф 3. Те си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създадени от превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването, които те са предоставили на пазара.
Член 15
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите и дистрибуторите
За целите на настоящия регламент вносител или дистрибутор се счита за производител и изпълнява задълженията на производителя по членове 8-10, когато вносителят или дистрибуторът предоставя на пазара, регистрира или е отговорен за пускането в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел със своето име или търговска марка или видоизменя превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, по начин, който може да повлияе на съответствието с приложимите изисквания.
Член 16
Идентификация на икономическите оператори
По искане на органите по одобряването и органите за надзор на пазара, икономическите оператори в продължение на пет години, идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване.
ГЛАВА III
ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ
Член 17
Изисквания свързани с безопасността на превозните средства при експлоатация
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, изработени и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на пребиваващите в тях и на останалите лица в околното на превозното средство пространство.
2. Производителите гарантират, че превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент, включително на изискванията, свързани със:
а)
конструкцията на цялото превозно средство;
б)
системите, подпомагащи водача да контролира превозното средство, по-специално по отношение на кормилното управление и спирачните системи, в това число усъвършенстваните спирачни системи и електронните системи за стабилност;
в)
системите, предоставящи на водача видимост и информация за състоянието на превозното средство и околното пространство, включително стъклата, огледалата за виждане назад и системите за информиране на водача;
г)
светлинни системи на превозното средство;
д)
защитата на пътниците в превозното средство, включително вътрешното обзавеждане, облегалките за глава, предпазните колани, вратите на превозното средство;
е)
външната страна на превозното средство и неговите принадлежности;
ж)
електромагнитната съвместимост;
з)
устройствата за звуков сигнал;
и)
отоплителните системи;
й)
устройствата срещу неразрешено използване;
к)
системите за идентификация на превозното средство;
л)
масите и размерите;
м)
безопасността на електрическите инсталации, включително на статичното електричество;
н)
задни защитни приспособления;
о)
странична защита;
п)
товарните платформи;
р)
устройства за теглене;
с)
гуми;
т)
системи против изпръскване;
у)
заден ход;
ф)
вериги;
х)
механични теглително-прикачни устройства, включително защита срещу грешки при монтажа.
3. Компоненти на превозни средства, чиито опасности от електрическо естество са обхванати от делегираните актове или в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, не са предмет на Директива 2006/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно електрически съоръжения, предназначени за използване при някои ограничения на напрежението (32).
4. Изискванията, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат към превозни средства и към предназначените за такива превозни средства системи, компоненти и отделни технически възли, ако тези изисквания са приложими в съответствие с приложение I.
5. За да се гарантира постигането на висока степен на безопасност при експлоатация, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с подробните технически изисквания, включително процедурите за изпитване и граничните стойности, ако е приложимо, за посочените в параграф 2 от настоящия член елементи. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Тези подробни изисквания са такива, че да увеличат или поне да запазят равнището на безопасност при експлоатация, предвидено в директивите, посочени в член 76, параграф 1 и в член 77, и гарантират следното:
а)
превозни средства с максимална проектна скорост над 40 km/h отговарят на съответната степен на безопасност при експлоатация по отношение на характеристиките на спирачките и, по целесъобразност, на антиблокиращите спирачни системи, като моторни превозни средства и техните ремаркета;
б)
максималното контактно налягане, упражнявано върху твърда пътна настилка от гуми или вериги не надвишава 0,8 MPa.
Член 18
Изисквания свързани с безопасността на труда
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, изработени и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на работещите в превозното средство или с превозното средство.
2. Производителите гарантират, че превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент, включително на изискванията, свързани със:
а)
защитни конструкции при преобръщане („ROPS“);
б)
защитни конструкции от падащи предмети („FOPS“);
в)
седалките за пътниците;
г)
нивото на шум, на което е изложен водачът;
д)
седалката на водача;
е)
мястото за управление и достъпа до мястото на водача, включително защитата от подхлъзване, загуба на равновесие или падане;
ж)
приспособленията за задвижване;
з)
защитата на движещи се компоненти;
и)
точките за закрепване на обезопасителните колани;
й)
предпазните колани;
к)
системите за защита на водача от проникване на предмети (Operator Protection Structures, „OPS“);
л)
защитата на водача от вредни вещества;
м)
защита от контакт с части или материали при екстремни температури;
н)
ръководството за експлоатация;
о)
органи за управление, включително безопасност и надеждност на системите за управление, устройства за аварийно и автоматично спиране;
п)
защита от механични опасности, различни от споменатите в букви а), б), ж) и к), включително защита от груби повърхности, остри ръбове и ъгли, разкъсване на тръби, пренасящи течности, и неконтролирано движение на превозното средство;
р)
експлоатация и поддръжка, включително безопасно почистване на превозното средство;
с)
защитни и предпазни устройства;
т)
информация, предупреждения и маркировки;
у)
материали и изделия;
ф)
акумулатори.
3. Изискванията, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат към превозни средства и към предназначени за такива превозни средства системи, компоненти и отделни технически възли, ако тези изисквания са приложими в съответствие с приложение I.
4. С цел да се гарантира постигането на висока степен на безопасност на труда на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с подробните технически изисквания, включително процедурите за изпитване и граничните стойности, ако е приложимо, за посочените в параграф 2 от настоящия член елементи. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Тези подробни технически изисквания са такива, че да увеличават или поне да запазят равнището на безопасност на труда, предвидено в директивите, посочени в член 76, параграф 1 и в член 77, като се вземат предвид ергономията (включително защита от предвидима неправилна употреба, възможност за използване на системите за управление, достъп до системите за управление с цел избягване на неволното им задействане, приспособяване на интерфейса човек/превозно средство спрямо предвидимите характеристики на водача, вибрациите и намесата на оператора), устойчивостта и пожарната безопасност.
Член 19
Изисквания свързани с екологичните характеристики
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, конструирани и сглобени така, че да се сведе до минимум въздействието върху околната среда.
2. Производителите гарантират, че превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент, включително на изискванията, свързани със:
а)
емисиите на замърсители;
б)
нивото на звука извън превозното средство.
3. Прилагат се специфичните гранични стойности, процедурите за изпитване и изискванията по отношение на емисиите на замърсители, предвидени за подвижната техника в Директива 97/68/ЕО.
4. Граничните стойности за специфичните нива на звук извън превозното средство не могат да надвишават следните нива:
а)
89 dB (A) за трактори с маса без товар в готовност за движение по-голяма от 1 500 kg;
б)
85 dB (A) за трактори с маса без товар в готовност за движение не по-голяма от 1 500 kg.
Те се измерват в съответствие с процедурите за изпитване, предвидени в делегираните актове, посочени в параграф 6.
5. Изискванията, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат към превозни средства и към предназначени за такива превозни средства системи, компоненти и отделни технически възли, ако тези изисквания са приложими в съответствие с приложение I.
6. С цел да се гарантира, че ще бъде постигната висока степен на опазване на околната среда на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с подробните технически изисквания относно нивото на звук извън превозното средство, включително процедурите за изпитване и относно монтирането в превозно средство на двигатели, които са одобрени по отношение на емисиите от замърсители, както и съответни разпоредби по отношение на гъвкавостта. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Тези специфични технически изисквания са такива, че да увеличат или поне да запазят равнището на опазване на околната среда, предвидено в директивите, посочени в член 76, параграф 1 и, когато това е приложимо, в член 77.
ГЛАВА IV
ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 20
Процедури за ЕС одобряване на типа
1. Когато подава заявление за одобряване на типа на цялото превозно средство, производителят може да избере една от следните процедури:
а)
поетапно одобряване на типа;
б)
едноетапно одобряване на типа
в)
смесено одобряване на типа
Освен това производителят може да избере многоетапното одобряване на типа
Единствено процедурата за едноетапно одобряване на типа се прилага за одобряване на типа на системи, компоненти или отделни технически възли.
2. Поетапно одобряване на типа се състои от поетапно издаване на цялата поредица от ЕС сертификати за одобряване на типа системи, компоненти и отделни технически възли, съставляващи част от превозното средство, и което води на последния етап до одобряване на типа на цялото превозно средство.
3. Едноетапно одобряване на типа се състои от одобряване на цялото превозно средство в рамките на един процес.
4. Смесено одобряване на типа е поетапна процедура за одобряване на типа, при която се извършват едно или няколко одобрения на системи по време на последния етап на одобряване на цялото превозно средство, без да е необходимо да се издават ЕС сертификати за одобряване на типа на тези системи.
5. При процедурата за многоетапно одобряване на типа един или повече органи по одобряването удостоверяват, че в зависимост от степента на комплектованост, даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент.
Многоетапно одобряване на типа се издава по отношение на даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство, което съответства на данните от техническата документация, предвидена в член 22, и което отговаря на техническите изисквания, предвидени в съответните актове, изброени в приложение I, като се взема предвид степента на комплектованост на превозното средство.
6. Одобряване на типа в последния етап на комплектоване се издава само след като органът по одобряването се е уверил, че типът превозно средство, одобрен на последния етап, отговаря към конкретния момент на всички приложими технически изисквания. Това включва проверка на документацията за всички изисквания, обхванати от одобряване на типа за некомплектовано превозно средство, издадено в хода на многоетапна процедура, дори в случаите, когато е издадено за различна категория (подкатегория) превозно средство.
7. Изборът на процедура, по която да се извърши одобряването, не засяга приложимите основни изисквания, на които трябва да отговаря одобреният тип превозно средство към момента на издаването на одобрението на типа на цялото превозно средство.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема в съответствие с член 71 делегирани актове във връзка с подробните разпоредби по отношение на процедурите за одобряване на типа. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 21
Заявление за одобряване на типа
1. Производителят подава заявлението за одобряване на типа до органа по одобряването.
2. За определен тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава членка.
3. За всеки тип, който трябва да бъде одобрен, се подава отделно заявление.
Член 22
Техническа документация
1. Заявителят предоставя на органа по одобряването техническа документация.
2. Техническата документация съдържа следното:
а)
информационен документ (списък с данни);
б)
всички данни, чертежи, фотографии и друга информация;
в)
за превозните средства - указание за процедурата/или процедурите, избрана(/избрани) в съответствие с член 20, параграф 1;
г)
всякаква допълнителна информация, изисквана от органа по одобряването в контекста на процедурата за подаване на заявления.
3. Техническата документация може да бъде предоставена на хартиен носител или в електронен формат, който е приет от техническата служба и от органа по одобряването.
4. Комисията определя образци за информационния документ (списъка с данни) и техническата документация посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 23
Специфични изисквания за информация, която трябва да се предостави в заявлението за одобряване на типа по различните процедури
1. Заявлението за поетапно одобряване на типа се придружава от техническа документация в съответствие с член 22 и от пълния комплект сертификати за одобряване на типа, които се изискват съгласно всеки от приложимите актове, изброени в приложение I.
При одобряване на типа на система, компонент или отделен технически възел съгласно приложимите актове, изброени в приложение I, органът по одобряването има достъп до съответната техническа документация до момента на издаване на одобрение или отказ за издаването му.
2. Заявлението за едноетапно одобряване на типа се придружава от техническа документация, предвидена в член 22, съдържаща информацията от значение в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент във връзка с тези приложими актове.
3. В случай на процедура по смесено одобряване на типа, техническата документация се придружава от един или повече сертификати за одобряване на типа, които се изискват по всеки от приложимите актове, изброени в приложение I, и когато не е представен сертификат за одобряване на типа, тя включва съответната информация в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент във връзка с тези приложими актове.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, за целите на многоетапното одобряване на типа се предоставя следната информация:
а)
през първия етап - онези части от техническата документация и ЕС сертификатите за одобряване на типа, които се отнасят до степента на комплектованост на базовото превозно средство;
б)
през втория и следващите етапи - онези части от техническата документация и ЕС сертификатите за одобряване на типа, които се отнасят до текущия етап на производство, придружени от копие на ЕС сертификата за одобряване на типа на превозното средство, издаден на предходния производствен етап и пълни данни относно всякакви промени или добавки, които производителят е направил на превозното средство.
Информацията, посочена в букви а) и б) от първа алинея на настоящия параграф, може да бъде предоставена в съответствие с параграф 3.
5. Органът по одобряването може с мотивирано искане да изиска от производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
ГЛАВА V
ПРОВЕЖДАНЕ НА ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 24
Общи разпоредби
1. Органите по одобряването издават ЕС одобряване на типа само след като проверят дали са били приложени разпоредбите по осигуряване на съответствие на производството, посочени в член 28, и съответствието на типа на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел с приложимите изисквания.
2. ЕС одобренията на типа се издават в съответствие с настоящата глава.
3. Ако орган по одобряването констатира, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, въпреки съответствието си с изискванията на разпоредбите, представлява сериозен риск за безопасността или може да нанесе сериозни вреди на околната среда или на общественото здраве или представлява сериозен риск за безопасните условия на труд, той може да откаже да издаде ЕС одобряване на типа. В такъв случай, органът незабавно изпраща на органите по одобряването на другите държави членки и на Комисията подробно досие, съдържащо обяснение на причините за решението му, както и данните, на които се основават направените от него заключения.
4. ЕС сертификатите за одобряване на типа се номерират съгласно хармонизирана система, установена от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
5. Органът по одобряването, в рамките на един месец от издаването на ЕС сертификата за одобряване на типа, изпраща до органите по одобряването на другите държави членки копие от ЕС сертификата за одобряване на типа на превозно средство заедно с приложенията, за всеки одобрен от него тип превозно средство, чрез обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде и във формата на защитен електронен файл.
6. Органът по одобряването незабавно информира органите по одобряването на другите държави членки за всеки свой отказ да издаде одобрение и всяко свое решение да отнеме одобрението на всякакъв вид превозни средства, като излага причините за своето решение.
7. На всеки три месеца органът по одобряването изпраща на органите по одобряването на другите държави членки списък на ЕС одобренията на типа, които е издал, изменил, отказал да издаде или отнел по време на предходния период по отношение на системи, компоненти или отделни технически възли.
8. Ако получи искане от орган по одобряването на друга държава членка, органът по одобряването, издал ЕС одобряване на типа, изпраща на първия в рамките на един месец след получаването на искането копие от изискания ЕС сертификат за одобряване на типа, заедно с приложенията, посредством обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде и във формата на защитен електронен файл.
9. Ако получи искане от Комисията за това, органът по одобряването изпраща посочената в параграфи 5-8 информация и на Комисията.
10. Органът по одобряването съставя техническо досие, което се състои от техническа документация, придружена от протоколите от изпитванията и всички други документи, които техническата служба или органът по одобряването са добавили към техническата документация при изпълняване на задълженията си. Техническото досие съдържа списък, в който е представено неговото съдържание, надлежно номериран или означен по друг подходящ начин, така че всички страници и общия план на подреждане на всеки документ да са ясно посочени, като отразява последователните стъпки в изпълнение на процеса на ЕС одобряването на типа, и по-специално датите на ревизиите и актуализацията. Органът по одобряването държи на разположение информацията, съдържаща се в техническото досие, за срок от 10 години след края на валидността на съответното одобрение.
Член 25
Специфични разпоредби, засягащи ЕС сертификата за одобряване на типа
1. Към ЕС сертификата за одобряване на типа се добавят следните документи:
а)
техническото досие, посочено в член 24, параграф 10;
б)
резултатите от изпитванията;
в)
името(имената) и образеца(ците) от подписа(ите) на лицето(ата), упълномощено(и) да подписва(т) сертификатите за съответствие и посочване на неговата (тяхната) длъжност в дружеството;
г)
в случая на ЕС одобряване на типа на цялото превозно средство - попълнен образец на сертификата за съответствие.
2. ЕС сертификатът за одобряване на типа се издава въз основа на образеца, установен от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. По отношение на всеки тип превозно средство органът по одобряването:
а)
попълва всички съответни раздели на ЕС сертификата за одобряване на типа, включително приложения към него протокол за резултатите от изпитванията;
б)
създава съдържание на техническото досие;
в)
незабавно издава на кандидата попълнения сертификат с приложенията към него.
Комисията определя образеца на протокола за резултатите от изпитванията, посочен в буква а) на настоящия параграф, посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
4. В случай че по отношение на ЕС одобряване на типа са били наложени, съгласно член 35, ограничения по отношение на валидността, или в случай на освобождаване от определени разпоредби на настоящия регламент или на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва тези ограничения или освобождавания.
5. Когато производителят избере процедурата на смесено одобряване, органът по одобряването нанася в техническото досие препратките към протоколите от изпитване, установени с посочените в член 27, параграф 1 актове за изпълнение, за които няма сертификати на ЕС за одобряване на типа.
6. Когато производителят избере процедурата на едноетапно одобряване на типа, органът по одобряването изготвя списък на приложимите изисквания или актове и прилага този списък към ЕС сертификата за одобряване на типа. Комисията приема образеца за такъв списък посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 26
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. ЕС одобряване на типа се издава по отношение на система, която съответства на данните от техническата документация и която отговаря на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение I.
2. ЕС одобряване на типа за компонент или отделен технически възел се издава по отношение на компонент или отделен технически възел, които съответстват на данните от техническата документация и които отговарят на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение I.
3. Когато компоненти или отделни технически възли, независимо от това дали са предназначени или не за ремонт, текущо обслужване или поддръжка, са одобрени като част от система, получила одобрение на типа по отношение на дадено превозно средство, не се изисква допълнително одобряване на типа за компонент или отделен технически възел, освен ако това не се предвижда от съответните актове, изброени в приложение I.
4. Когато компонент или отделен технически възел изпълнява функцията си или изпълнява допълнителна функция само съвместно с други части на превозното средство, като по този начин има възможност да се провери съответствието му с изискванията само когато компонентът или отделният технически възел функционира съвместно с другите части на превозното средство, обхватът на ЕС одобряването на типа на компонента или отделния технически възел следва да бъде съответно ограничен.
В такива случаи ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва всички ограничения по употребата на компонента или отделния технически възел, както и специалните условия за монтирането му.
Когато такъв компонент или отделен технически възел се монтира от производителя на превозното средство, проверката на съответствието с всички приложими ограничения за употребата му или с условията за монтиране се извършва по време на одобряването на превозното средство.
Член 27
Изпитвания с оглед ЕС одобряване на типа
1. Съответствието с техническите предписания, предвидени в настоящия регламент и в регулаторните актове, изброени в приложение I, се доказва посредством подходящи изпитвания, извършвани от оправомощените за целта технически служби.
Процедурите за изпитванията, посочени в първа алинея, и специалното оборудване и инструментите, необходими за извършване на изпитванията, са установените в съответните актове, изброени в приложение I.
Форматът на протокола от изпитванията съответства на общите изисквания, определени от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
2. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, компоненти или отделни технически възли, колкото са необходими съгласно съответните актове, изброени в приложение I, за провеждането на необходимите изпитвания.
3. На необходимите изпитвания се подлагат превозни средства, компоненти и отделни технически възли, които са представителни за типа, подлежащ на одобряване.
Производителят обаче има право да избере - със съгласието на органа по одобряването - превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, който въпреки че не е представителен за типа, подлежащ на одобрение, съчетава някои от най-неблагоприятните характеристики, що се отнася до изискваните работни показатели. По време на процеса на подбор могат да се използват методи за виртуално изпитване, за да се улесни вземането на решения.
4. Със съгласието на органа по одобряването, като алтернатива на процедурите на изпитване, посочени в параграф 1, могат да се прилагат методи за виртуално изпитване по искане на производителя, като се спазват изискванията, установени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
5. Методите за виртуално изпитване изпълняват условията, определени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
6. За да се гарантира, че резултатите, получени с помощта на методите за виртуално изпитване, са също толкова значими, колкото и получените с помощта на физическо изпитване, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 по отношение на изискванията, които могат да бъдат предмет на виртуално изпитване и условията на провеждане на виртуалните изпитвания. При приемане на тези актове Комисията взема като основа изискванията и процедурите, предвидени в приложение XVI към Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (33), където е приложимо.
Член 28
Правила за съответствие на производството
1. Орган по одобряването, който издава ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки, за да удостовери, ако е необходимо - в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави членки, че са били създадени адекватни правила, гарантиращи съответствието на произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли с одобрения тип.
2. Орган по одобряването, който издава одобрение на типа за цялото превозно средство, взема необходимите мерки, за да удостовери, че сертификатите за съответствие, издадени от производителя, съответстват на член 33. За тази цел органът по одобряването проверява дали достатъчен брой екземпляри от сертификатите за съответствие отговарят на член 33, както и дали производителят е създал адекватни правила, за да гарантира, че данните в сертификатите за съответствие са верни.
3. Орган по одобряването, който издава ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки във връзка с това одобряване, за да удостовери, ако е необходимо - в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави членки, че посочените в параграфи 1 и 2 правила продължават да бъдат адекватни, така че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип и сертификатите за съответствие продължават да отговарят на член 33.
4. За да удостовери, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел съответства на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, може да извърши всяка от проверките или изпитванията, които се изискват за ЕС одобрение на типа, върху образци, взети в помещенията на производителя, включително от производствените съоръжения.
5. Когато орган по одобряването, който е издал ЕС одобряване на типа констатира, че правилата, посочени в параграфи 1 и 2, не се прилагат, значително се отклоняват от правилата и контролните планове, престанали са да се прилагат или се смята, че вече не са адекватни, макар и производството да продължава, той взема необходимите мерки, за да осигури правилното прилагане на процедурата относно съответствието на производството или отнема одобрението на типа.
6. На Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 относно подробните разпоредби по отношение на съответствието на производството. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА VI
ИЗМЕНЕНИЯ НА ЕС ОДОБРЕНИЯТА НА ТИПА
Член 29
Общи разпоредби
1. Производителят незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, за всяка промяна в подробните данни, отбелязани в техническото досие.
Органът по одобряването решава коя от установените в член 30 процедури да следва.
В случай на нужда органът по одобряването може да реши, след консултации с производителя, че трябва да се издаде ново ЕС одобряване на типа.
2. Заявление за изменение на ЕС одобряване на типа се подава само до органа по одобряване, издал първоначалното ЕС одобряване на типа.
3. Ако органът по одобряването стигне до заключението, че за целите на изготвяне на изменение трябва да бъдат извършени отново проверки или изпитвания, той съответно информира производителя за това.
Процедурите, посочени в член 30, се прилагат само ако въз основа на посочените проверки или изпитвания органът по одобряването е достигнал до заключение, че изискванията за ЕС одобряване на типа продължават да се спазват.
Член 30
Ревизии и разширения на ЕС одобряването на типа
1. Ако данните, отбелязани в техническото досие, са променени, без да се изисква да бъдат повторени проверките или изпитванията, изменението се отбелязва като „ревизия“.
В такива случаи органът по одобряването издава ревизираните страници от техническото досие, както е необходимо, като отбелязва ясно всяка ревизирана страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че консолидирана, актуализирана версия на техническото досие, придружена от подробно описание на промените, отговаря на това изискване.
2. Изменението се обозначава като „разширение“, когато записаните в техническото досие данни са претърпели промяна и е налице един от следните елементи:
а)
необходими са допълнителни проверки или изпитвания;
б)
има промяна в информацията относно ЕС сертификата за одобряване на типа, с изключение на неговите приложения;
в)
влизат в сила нови изисквания в съответствие с някой от актовете, изброени в приложение I, приложими към одобрения тип превозно средство или одобрената система, компонент или отделен технически възел.
В случай на разширение органът по одобряване издава актуализиран ЕС сертификат за одобряване на типа, обозначен с номер на разширението, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение. Този сертификат за одобряване ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При изменения на страници или консолидиране, се издава актуализирана версия, съдържанието на техническото досие, приложено към сертификата за одобряване, се променя съответно така, че да показва датите на най-новото разширение или ревизия, или датата на най-новото консолидиране на актуализираната версия.
4. Не се изисква изменение на одобряване на типа на дадено превозно средство, ако новите изисквания, посочени в параграф 2, буква в), не са свързани, от техническа гледна точка, с този тип превозно средство или засягат категории превозни средства, различни от категорията, към която то принадлежи.
Член 31
Издаване и нотифициране на изменения
1. В случай на разширение се актуализират всички свързани с него раздели на ЕС сертификата за одобряване на типа, приложенията към него и съдържанието на техническото досие. Актуализираният сертификат и приложенията към него се издават на кандидата без забавяне.
2. В случай на ревизия, ревизираните документи или съответно консолидирания, актуализиран вариант, където е подходящо, включително ревизираното съдържание на техническото досие, се издават на кандидата без забавяне от органа по одобряването.
3. Органът по одобряването нотифицира органите по одобряването на другите държави-членки относно всяко изменение, направено в ЕС одобренията на типа, в съответствие с процедурите, предвидени в член 24.
ГЛАВА VII
ВАЛИДНОСТ НА ПРОЦЕДУРИТЕ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 32
Прекратяване на валидността
1. ЕС одобрението на типа се издава с неограничен срок на действие.
2. ЕС одобрението на типа за превозно средство става невалидно във всеки от следните случаи:
а)
нови изисквания приложими към одобрения тип превозно средство стават задължителни за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства и не е възможно одобряването на типа да бъде съответно актуализирано;
б)
доброволно окончателно прекратяване на производството на одобрено превозно средство;
в)
изтичане на срока на валидност на одобряването по силата на ограничение в съответствие с член 35, параграф 6;
г)
одобряването е отнето в съответствие с член 28, параграф 5, член 44, параграф 1 или член 47, параграф 4.
3. Когато само един вариант на даден тип превозно средство или само една версия на даден вариант станат невалидни, ЕС одобряването на типа за съответното превозно средство губи валидност само по отношение на конкретния вариант или версия.
4. Когато производството на конкретен тип превозно средство бъде окончателно прекратено, производителят нотифицира органа по одобряването, издал ЕС одобряване на типа за превозното средство.
В рамките на един месец след получаване на нотификацията, посочена в първа алинея, органът по одобряването, който е издал ЕС одобряването на типа за превозното средство, информира съответно органите по одобряването на другите държави членки.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, в случаите, когато дадено ЕС одобряване на типа за превозно средство предстои да стане невалидно, производителят уведомява органа по одобряването, издал ЕС одобряване на типа.
Органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, незабавно съобщава цялата необходима информация на органите по одобряването на другите държави членки, така че да направи възможно прилагането, когато е подходящо, на член 39.
Съобщението, посочено във втора алинея, по-специално, датата на производство и идентификационният номер на последното произведено превозно средство.
ГЛАВА VIII
СЕРТИФИКАТ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ И МАРКИРОВКИ
Член 33
Сертификат за съответствие
1. Производителят, в качеството си на притежател на одобрение на типа за превозно средство, издава сертификат за съответствие на хартиен носител на всяко превозно средство, независимо дали то е комплектовано, некомплектовано или напълно комплектовано, ако то е произведено в съответствие с одобрения тип превозно средство.
Този сертификат се предоставя безплатно на купувача заедно с превозното средство. Предоставянето му не може да се поставя в зависимост от специално искане или предаване на допълнителна информация на производителя.
По искане на собственика на превозното средство производителят на превозното средство издава, в рамките на период от 10 години след датата на производство на превозното средство, дубликат на сертификата за съответствие срещу заплащане, което не надвишава разходите по издаването му. Думата „дубликат“ се вижда ясно на лицевата страна на всеки дубликат на сертификат.
2. Производителят използва образеца за сертификат за съответствие, приет от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Сертификатът за съответствие се изготвя по такъв начин, че да не позволява фалшифициране. За тази цел в актовете за изпълнение се предвижда, че използваната за сертификата хартия се защитава чрез няколко защитни печатни елементи. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. Сертификатът за съответствие се съставя на поне един от официалните езици на Съюза. Всяка държава членка може да поиска сертификатът за съответствие да бъде преведен на собствения(те) ѝ официален(ни) език(ци).
4. Лицето(ата), упълномощено(и) да подписва(т) сертификатите за съответствие, е(са) част от организацията на производителя и е(са) надлежно упълномощено(и) от ръководството да ангажира изцяло юридическата отговорност на производителя по отношение на проектирането и производството или на съответствието на производството на превозното средство.
5. Сертификатът за съответствие се попълва изцяло и не съдържа ограничения относно употребата на превозното средство, различни от ограниченията, предвидени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
6. В случай на некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство производителят попълва само онези точки от сертификата за съответствие, които са добавени или променени на текущия етап на одобряване и, ако е необходимо, прилага към този сертификат всички сертификати за съответствие, издадени на предходните етапи.
7. Сертификатът за съответствие на превозни средства, одобрени в съответствие с разпоредбите на член 35, параграф 2, включва в заглавието си изречението „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, чийто тип е одобрен съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства (временно одобрение).“
8. Описаният в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2 сертификат за съответствие на превозни средства, одобрени в съответствие с член 37, включва в заглавието си израза „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, получили одобрение на типа за малки серии“, като в близост до него се посочва годината на производство, последвана от пореден номер, между 1 и границата, посочена в таблицата в приложение II, отбелязваща, по отношение на всяка година на производство, позицията на това превозно средство по отношение на определената част производство за съответната година.
9. Без да се засяга параграф 1, производителят може да предаде сертификата за съответствие в електронен вид на органа по регистрация на всяка държава членка.
Член 34
Задължителна табела с подходяща маркировка на превозните средства и маркировка за одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство прикрепя на всяко превозно средство, произведено в съответствие с одобрения тип, задължителна табела с подходяща маркировка, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет съгласно параграф 3.
2. Производителят на компонент или отделен технически възел, независимо дали последните са част от система или не, обозначава всеки компонент или отделен технически възел, произведени в съответствие с одобрения тип, с маркировка за одобряване на типа, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент или съответното правило на ИКЕ на ООН или Код на ОИСР.
Когато не се изисква маркировка за одобряване на типа, производителят поставя поне собственото си търговско наименование или търговски марка, номер на типа или идентификационен номер.
3. Задължителната табела и маркировката за ЕС одобряване на типа са в съответствие с образеца, установен от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА IX
ИЗКЛЮЧЕНИЯ НА ОСНОВАНИЕ НОВИ ТЕХНОЛОГИИ ИЛИ НОВИ КОНЦЕПЦИИ
Член 35
Изключения на основание нови технологии или нови концепции
1. Производителят може да кандидатства за ЕС одобряване на типа по отношение на тип на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, в които са вградени нови технологии или концепции, които са несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение I.
2. Органът по одобряването издава посоченото в параграф 1 ЕС одобряване на типа, когато са изпълнени всички посочени по-долу условия:
а)
в заявлението се посочват причините, поради които въпросните технологии или концепции правят системата, компонента или отделния технически възел несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение I;
б)
в заявлението се описват последствията за безопасността и опазването на околната среда на новата технология, както и мерките, взети, за да бъде гарантирано, че. в сравнение с изискванията, от които се иска изключение, се постига поне равностойно ниво на безопасност и опазване на околната среда.
в)
представено е описание на изпитванията и резултатите, с което се доказва, че условията, посочени в буква б), са изпълнени.
3. Издаването на такова ЕС одобряване на типа при изключение на основание нови технологии или нови концепции подлежи на разрешение от страна на Комисията. Това разрешение се предоставя посредством акт за изпълнение. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
4. До приемане на решението на Комисията за разрешение, органът по одобряването може да издаде ЕС одобряване на типа, но то е временно, валидно само на територията на съответната държава членка, по отношение на типа превозно средство, за което се отнася исканото изключение. Органът по одобряването незабавно уведомява Комисията и другите държави-членки чрез досие, съдържащо посочената в параграф 2 информация.
Временното естество и ограниченият териториален обхват са ясно обозначени в заглавието на сертификата за одобряване на типа и в заглавието на сертификата за съответствие. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на хармонизирани образци на сертификата за одобряване на типа и сертификата за съответствие за целите на настоящия параграф. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2
5. Други органи по одобряването могат да решат да приемат в писмена форма временното одобряване, посочено в параграф 4 на собствената си територия.
6. При необходимост в разрешението от Комисията, посочено в параграф 3, се уточнява също така дали то подлежи на ограничения. При всички случаи одобряването на типа е валидно за най-малко 36 месеца.
7. Ако Комисията реши да откаже да даде разрешение, органът по одобряването незабавно известява притежателя на временното одобряване на типа, посочено в параграф 3, че временното одобряване се отменя шест месеца след датата на отказа на Комисията.
Разрешава се обаче превозните средства, произведени съгласно временното одобряване, преди прекратяването на валидността му, да бъдат пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба във всяка държава членка, която е приела временното одобряване.
Член 36
Последваща адаптация на делегираните актове и на актовете за изпълнение
1. Когато Комисията разреши предоставянето на изключение съгласно член 35, тя незабавно предприема необходимите действия за адаптиране на съответните делегирани актове или актове за изпълнение към технологичното развитие.
Когато изключението по член 35 се отнася до правило на ИКЕ на ООН, Комисията предлага изменение на съответното правило на ИКЕ на ООН съгласно процедурата, приложима по силата на Ревизираното споразумение от 1958 г.
2. Всички ограничения в решението на Комисията за разрешаване на изключението, се премахват веднага след изменението на съответните актове.
Ако не се вземат необходимите мерки за адаптиране на делегираните актове или на актовете за изпълнение, Комисията може, по искане на държавата членка, издала одобрението, да разреши чрез решение под формата на акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2, на държавата членка да удължи срока на действие на одобрението на типа.
ГЛАВА X
ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, ПРОИЗВЕДЕНИ В МАЛКИ СЕРИИ
Член 37
Национално одобряване на типа за малки серии
1. Производителят може да подаде заявление за национално одобряване на типа за малки серии превозни средства в рамките на годишните количества, установени в приложение II. Тези ограничения се прилагат за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на пазара на всяка държава членка на превозни средства от одобрения тип в рамките на дадена година.
За национално одобряване на типа за малки серии органът по одобряването може, ако има основателни причини за това, да предостави изключение от изискванията на/една или повече разпоредби на настоящия регламент и на една или повече разпоредби на един или повече от актовете, изброени в приложение I, при условие че посочи алтернативни изисквания.
2. Алтернативните изисквания, посочени в параграф 1, осигуряват равнище на безопасност при експлоатация и опазване на околната среда и безопасни условия на труд, равностойно на най високото осъществимо равнище, спрямо равнището предвидено от съответните актове, изброени в приложение I.
3. За целите на националното одобряване на типа на превозни средства по настоящия член, се приемат системи, компоненти или отделни технически възли, чийто тип е одобрен в съответствие с актовете, изброени в приложение I.
4. Сертификатът за одобряване на типа на превозните средства, чийто тип е одобрен в съответствие с настоящия член, се съставя в съответствие с образеца, посочен в член 25, параграф 2, но не е озаглавен „ЕС сертификат за одобряване на типа на превозно средство“, и посочва естеството на изключенията, предоставени съгласно параграф 1. Сертификатите за одобряване на типа се номерират в съответствие с хармонизираната система, посочена в член 24, параграф 4.
5. Валидността на националното одобряване на типа за малки серии се ограничава до територията на държавата членка, чийто орган по одобряването е издал одобрението.
6. По искане на производителя обаче копие от сертификата за одобряване на типа и неговите приложения се изпраща с препоръчано писмо или по електронна поща на органите по одобряването на държавите членки, посочени от производителя.
7. В рамките на три месеца след получаването на искането, посочено в параграф 6, органите по одобряването на посочените от производителя държави членки решават дали да приемат или не одобряването на типа. Те съобщават официално решението си на органа по одобряването, който е издал националното одобряване на типа за малки серии.
8. Органите по одобряването на държавите членки признават националното одобряване на типа, освен ако имат основателни причини да считат, че националните технически изисквания, в съответствие с които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на техните собствени.
9. По искане на заявител, който желае да пусне на пазара или да регистрира превозно средство с национално одобряване на типа за малки серии в друга държава членка, органът по одобряването, който е издал националното одобряване на типа за малки серии, предоставя на националния орган на другата държава членка копие от сертификата за одобряване на типа, както и техническото досие. Прилагат се параграфи 7 и 8.
ГЛАВА XI
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПАЗАРА, РЕГИСТРАЦИЯ ИЛИ ПУСКАНЕ В УПОТРЕБА
Член 38
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства
1. Без да се засягат членове 41 и 44, превозните средства, за които ЕС одобряване на типа за цялото превозно средство е задължително, или за които производителят е получил такова одобрение на типа съгласно настоящия регламент, се предоставят на пазара, регистрират или пускат в употреба ако са придружени от валиден сертификат за съответствие, издаден в съответствие с член 33.
Когато тези превозни средства са некомплектовани, тяхното предоставяне на пазара или пускане в употреба е разрешено, но отговорните за регистрацията на превозните средства органи на държавите членки могат да откажат да разрешат регистрацията и употребата по пътищата на такива превозни средства.
2. Изискванията на параграф 1 не се прилагат спрямо превозни средства, предвидени за употреба от въоръжените сили, службите за гражданска защита, за пожарната охрана или за силите, отговорни за поддържане на вътрешния ред или спрямо превозни средства, одобрени в съответствие с член 37.
Член 39
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства, последни от дадена серия
1. При спазване на ограниченията, приложими при превозни средства, последни от дадена серия и на крайния срок, установени в параграфи 2 и 4, превозните средства, които съответстват на тип превозно средство, чието ЕС одобряване на типа е станало невалидно съгласно член 32, могат да бъдат предоставяни на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
Първа алинея се отнася само до превозни средства на територията на Съюза, които са имали валидно ЕС одобряване на типа по времето на производството си, но които нито са били предоставени на пазара, регистрирани, нито пуснати в употреба, преди това ЕС одобряване на типа да загуби валидността си.
2. Параграф 1 се прилага по отношение на комплектовани превозни средства за срок от 24 месеца, считано от датата на която ЕС одобряването на типа е станало невалидно, а по отношение на напълно комплектованите превозни средства - за срок от 30 месеца, считано от тази дата.
3. Производител, който иска да се възползва от параграф 1, подава искане до националния орган на всяка държава членка, където въпросните превозни средства трябва да бъдат предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба. В искането се посочват всички технически или икономически причини, поради които тези превозни средства не могат да отговарят на новите изисквания за одобряване на типа.
Съответният национален орган решава в рамките на три месеца от получаването на заявлението дали и в какви количества да допуснат регистрация на тези превозни средства на своята територия.
4. Общият брой на превозни средства, последни от дадена серия не трябва да надхвърля 10 % от броя на превозните средства, регистрирани през предходните две години, или 20 превозни средства на държава членка, като се взема по-голямата стойност.
5. Върху сертификата за съответствие на превозните средства, които се пускат в употреба в съответствие с тази процедура, се прави специален запис, обозначаващ превозното средство като „последно от дадена серия“.
6. Държавите членки вземат необходимите мерки да осигурят ефективен контрол на броя на превозните средства, които се предоставят на пазара, регистрират или пускат в употреба съгласно процедурата,посочена в настоящия член.
7. Настоящият член се прилага само към случаите на преустановяване поради прекратяване на валидността на одобряването на типа в случая, посочен в член 32, параграф 2, буква а).
Член 40
Предоставяне на пазара или пускане в употреба на компоненти и отделни технически възли
1. Компонентите или отделните технически възли могат да се предоставят на пазара или да се пускат в употреба само ако съответстват на изискванията на съответните актове, изброени в приложение I, и ако са надлежно маркирани в съответствие с член 34.
2. Параграф 1 не се прилага към компоненти или отделни технически възли, специално произведени или проектирани за нови превозни средства, които не влизат в обхвата на настоящия регламент.
3. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, освободени от изискванията на една или няколко от разпоредбите на настоящия регламент съгласно член 35, или са предназначени за монтиране в превозни средства, които са обхванати от одобрения, издадени съгласно член 37, приложими към въпросния компонент или отделен технически възел.
4. Чрез дерогация от параграф 1 и ако не се предвижда друго в настоящия регламент или в един от делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, предназначени за монтиране в превозни средства, за които при предоставянето им на пазара или пускането им в употреба не се е изисквало да имат одобряване на типа съгласно настоящия регламент или Директива 2003/37/ЕО.
ГЛАВА XII
ПРЕДПАЗНИ КЛАУЗИ
Член 41
Процедура по отношение на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, представляващи сериозен риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на държава членка предприемат действие съгласно член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или когато имат основателна причина да считат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, представляват сериозен риск за здравето или безопасността на хората или за други аспекти на защитата на обществения интерес, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, органът по одобряването, който е издал одобрението извършва оценка по отношение на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, която обхваща всички изисквания, определени в настоящия регламент. Съответните икономически оператори оказват пълно съдействие на органите по одобряването и/или на органите за надзор на пазара.
Когато в процеса на тази оценка органът по одобряването, които е издал одобрението, открие, че за превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел не са спазени изискванията, определени в настоящия регламент, той незабавно изисква от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие с тези изисквания, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в разумен срок, съобразен с естеството на риска.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага за мерките посочените във втора алинея от настоящия параграф.
2. Когато органите по одобряването считат, че несъответствието не е ограничено само до тяхната национална територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическия оператор осигурява предприемането на всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички несъответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които той е пуснал на пазара, регистрирал или за чието пускане в употреба е отговорен на територията на Съюза.
4. Когато икономическият оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, националните органи предприемат всички подходящи мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на своя национален пазар или за изтеглянето им от този пазар или изземването им.
5. Националните органи незабавно информират Комисията и другите държави членки за мерките, предвидени в параграф 4.
Предоставената информация включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, произхода им, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите по одобряването посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
а)
невъзможност превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел да спази изискванията по отношение на здравето и безопасността на хората, опазването на околната среда или по отношение на други аспекти от защитата на обществения интерес, обхванати от настоящия регламент;
б)
недостатъци в съответните актове, изброени в приложение I;
6. Държавите членки информират Комисията и другите държави членки, в рамките на един месец, за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, и - в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от един месец от получаването на информацията, посочена в параграф 6 от настоящия член, няма повдигнато възражение нито от друга държава членка, нито от Комисията във връзка с предприета от държава членка мярка, мярката се оценява от Комисията в съответствие с член 42.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел са предприети подходящи ограничителни мерки, като например незабавно изтегляне на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от техния пазар.
Член 42
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато в хода на процедурата, предвидена в член 41, параграфи 3 и 4, са повдигнати възражения срещу предприета от държава членка мярка или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза., Комисията незабавно оценява националната мярка след консултация с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2, дали националната мярка се счита за основателна или не.
Комисията съобщава решението си на всички държави членки и на съответния икономически оператор или оператори.
2. Ако Комисията прецени, че националната мярка е оправдана, всички държави членки предприемат необходимите мерки да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващото на изискванията превозно средство, система, компонент или отделен технически възел и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е оправдана, съответната държава членка оттегля или изменя мярката в съответствие с решението, посочено в параграф 1.
3. Когато се прецени, че националната мярка е оправдана и се обосновава с недостатъци в настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага подходящи мерки, както следва:
а)
по отношение на делегирани актове или актове за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага необходимите изменения в съответния акт;
б)
по отношение на правила на ИКЕ на ООН, Комисията предлага необходимите предложения за изменения към съответните правила на ИКЕ на ООН в съответствие с процедурата по Ревизираното споразумение от 1958 г.
Член 43
Съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които представляват сериозен риск
1. Когато след извършване на оценката съгласно член 41, параграф 1, държава членка установи, че въпреки съответствието си с приложимите изисквания или въпреки че са правилно маркирани, дадени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли представляват сериозен риск за безопасността или могат сериозно да навредят на околната среда или на общественото здраве, държавата членка изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че при пускането на пазара, регистрацията или след пускането в употреба на съответните превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, те вече няма да представляват такъв риск, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в рамките на разумен срок, съобразен с естеството на риска. Държавата членка може да откаже да регистрира такива превозни средства, докато производителят на превозното средство не вземе всички необходими мерки.
2. По отношение на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, посочени в параграф 1, икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба в Съюза.
3. Държавата членка, посочена в параграф 1 информира в рамките на един месец Комисията и другите държави членки за всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентификацията на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, произхода и веригата на доставка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, естеството на съществуващия риск и естеството и продължителността на взетите на национално равнище мерки.
4. Комисията незабавно се консултира с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори, и по-специално с органа по одобряването, издал одобрението на типа, и извършва оценка на предприетата национална мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали националните мерки, посочени в параграф 1, са оправдани, или не и, когато е необходимо, предлага подходящи мерки.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и).
Член 44
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които не съответстват на одобрения тип
1. Когато нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са придружени от сертификат за съответствие или имат нанесена маркировка за одобряване на типа, не съответстват на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобрение на типа, предприема необходимите мерки, включително отнемане на одобрението на типа, за да гарантира, че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли са приведени в съответствие с одобрения тип.
2. За целите на параграф 1 се счита, че отклоненията от подробните данни от ЕС сертификата за одобряване на типа или на техническото досие се считат за несъответствие с одобрения тип.
3. Ако орган по одобряването докаже, че нови превозни средства, компоненти или отделни технически възли, придружени от сертификат за съответствие или носещи маркировка за одобряване издадени в друга държава членка, не съответстват на одобрения тип, той може да поиска органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, да удостовери, че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип. При получаване на такова искане, органът по одобряването, издал ЕС одобрение на типа, предприема исканите действия възможно най-бързо и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
4. Органът по одобряването отправя искане към органа по одобряването, който е издал ЕС одобрението на типа на системата, компонента, отделния технически възел или некомплектованото превозно средство, да предприеме необходимите действия за да осигури отново съответствието на превозните средства в процес на производство с одобрения тип в следните случаи:
а)
по отношение на ЕС одобряване на типа на превозно средство, когато несъответствието на превозното средство се дължи изключително на несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел;
б)
по отношение на многоетапно одобряване на типа, когато несъответствието на напълно комплектовано превозно средство се дължи изключително на несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел, които са част от некомплектованото превозно средство, или на несъответствието на самото некомплектовано превозно средство.
5. При получаване на такова искане съответният орган по одобряването предприема необходимите действия, ако е необходимо заедно с отправилия искането орган по одобряването, възможно най-бързо, и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
6. Когато се установи несъответствие, органът по одобряването на държавата членка, издал ЕС одобрение на типа за системата, компонента или отделния технически възел или за некомплектованото превозно средство, предприема мерките, посочени в параграф 1.
Органите по одобряването се информират взаимно в рамките на един месец за всяко отнемане на ЕС одобряване на типа и за причините за това отнемане.
7. Ако органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, оспорва несъответствието, за което е уведомен, засегнатите държави членки полагат усилия за уреждане на спора. Комисията се информира постоянно и, при необходимост, провежда съответните консултации, с цел да се постигне уреждане на спора.
Член 45
Пускане на пазара и пускане в употреба на части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. Части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на системи от основно значение за безопасността на превозното средство или на екологичните му характеристики, не се пускат на пазара, регистрират или пускат в употреба и се забраняват, освен ако тези части или оборудване не са разрешени от орган по одобряването в съответствие с член 46, параграфи 1, 2 и 4.
2. За да се гарантира еднаквото прилагане на параграф 1, Комисията може да приема актове за изпълнение за съставяне на списък на такива части или оборудване въз основа на наличната информация и по-специално информацията, съобщена от държавите членки относно:
а)
степента на риска по отношение на безопасността или екологичните характеристики на превозни средства, в които са монтирани въпросните части или оборудване;
б)
възможното въздействие върху потребители и производители от вторичния пазар на евентуалното въвеждане по настоящия член на изискване за разрешение за частите или оборудването.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
3. Параграф 1 не се прилага за оригинални части или оборудване и за части или оборудване, които са получили одобрение на типа в съответствие с някой от изброените в приложение I актове, освен в случаите, в които одобрението е свързано с аспекти, различни от посочените в параграф 1.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 относно изискванията, на които отговарят частите и оборудването, посочени в параграф 1 от настоящия член.
5. Посочените изисквания могат да се основават на актовете, изброени в приложение I, или могат да представляват сравнение между частите или оборудването и екологичните характеристики или характеристиките за безопасност на оригиналното превозно средство или някоя от частите на последното, както е целесъобразно. И в двата случая изискванията гарантират, че частите или оборудването не нарушават функционирането на системите, които са от основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 46
Изисквания, свързани с частите или оборудването, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. За целите на член 45, параграф 1 производителят на части или оборудване подава до органа по одобряването заявление, придружено от протокол от изпитванията, изготвен от оправомощена техническа служба, който удостоверява, че частите или оборудването, за които се иска разрешение, съответстват на изискванията, посочени в член 45, параграф 4. Производителят може да подаде само едно заявление за тип за дадена част само до един орган по одобряването.
Ако получи искане за това от компетентния орган на друга държава членка, органът по одобряването, издал разрешението,в рамките на един месец след получаването на това искане, изпраща на първия копие от изискания сертификат за разрешението, придружено от съответните приложения, чрез обща сигурна система за електронен обмен на информация. Копието може да бъде изпратено и под формата на защитен електронен файл.
2. Заявлението трябва да съдържа данни за производителя на частите или оборудването, типа, идентификационните номера и номерата на частите или оборудването, наименованието на производителя на превозното средство, типа на превозното средство и, ако е целесъобразно, годината на производство или друга информация, позволяваща идентифицирането на превозното средство, на което трябва да бъдат монтирани частите или оборудването.
Когато органът по одобряването се увери въз основа на протокола от изпитванията и на други данни, че въпросните части или оборудване съответстват на изискванията, посочени в член 45, параграф 4, той дава разрешение частите или оборудването да бъдат пуснати на пазара и пуснати в употреба, при условията на параграф 4, втора алинея от настоящия член.
Органът по одобряването незабавно издава сертификат на производителя.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образец и система за номериране на сертификата по параграф 2, трета алинея от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
4. Производителят информира незабавно органа по одобряването, издал разрешението, за всяка промяна, която може да засегне условията на издаването. Органът по одобряването взема решение дали разрешението трябва да се преразгледа или да се преиздаде и дали са необходими допълнителни изпитвания.
Производителят е отговорен да осигури за частите или оборудването да се произвеждат и да продължават да се произвеждат при условията, при които е издадено разрешението.
5. Преди да издаде разрешение, органът по одобряването проверява дали съществуват удовлетворителни разпоредби и процедури, които да осигуряват ефективен контрол върху съответствието на производството.
Когато органът по одобряването констатира, че условията за издаване на разрешение вече не се изпълняват, той изисква от производителя да вземе необходимите мерки за възстановяване на съответствието с изискванията на частите и оборудването. При необходимост той отнема разрешението.
6. Органите по одобряването на различните държави членки предлагат на вниманието на Комисията всяко разногласие помежду си относно разрешенията, посочени в параграф 2, втора алинея. Комисията взима необходимите мерки за уреждане на разногласията, които при необходимост включват искане за отнемане на разрешението, след допитване до органите по одобряването.
7. До съставянето на списъка, посочен в член 45, параграф 2, държавите членки могат да запазят националните си разпоредби относно части или оборудване, които могат да повлияят на правилното функциониране на системи с основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 47
Изземване на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли
1. Когато производител, получил ЕС одобрение на типа за цялото превозно средство, е задължен в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008 да изземе превозни средства пуснати на пазара, регистрирани или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че монтирани в превозното средство система, компонент или отделен технически възел, независимо дали последните са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представляват сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, или поради това че част, неподлежаща на специфични изисквания съгласно законодателството за одобряване на типа, представлява сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, производителят незабавно уведомява за това органа по одобряването, който е издал одобрение на типа за превозното средство.
2. Когато производител на системи, компоненти или отделни технически възли, получил ЕС одобрение на типа, е задължен, в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008, да изземе системи, компоненти или отделни технически възли, които са били пуснати на пазара или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че те, независимо дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представляват сериозен риск за безопасността, безопасността на труда, общественото здраве или опазването на околната среда, той незабавно информира за това органа по одобряването, издал одобрението.
3. Производителят предлага на органа по одобряването поредица от подходящи мерки за неутрализиране на сериозния риск, посочен в параграфи 1 и 2. Органът по одобряването незабавно съобщава за предложените мерки на органите по одобряването на другите държави членки.
Органите по одобряването осигуряват ефективното изпълнение на мерките в съответните държави членки.
4. Ако мерките бъдат счетени за недостатъчни от съответния орган по одобряването или ако той счете, че те не се прилагат достатъчно бързо, той незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобрението на типа.
Тогава издалият ЕС одобрението на типа орган по одобряването информира производителя. Ако производителят не предложи и не приложи ефективни коригиращи мерки, органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, взема всички необходими предпазни мерки, включително отнемане на ЕС одобрението на типа. В случай на отнемане на ЕС одобрението на типа, органът по одобряването уведомява в срок от един месец след отнемането производителя, органите по одобряването на другите държави членки и Комисията с препоръчано писмо или посредством равностойни електронни средства.
Член 48
Нотифициране на решения и средства за правна защита
1. Във всички решения, взети съгласно настоящия регламент и във всички решения, за отказ или отнемане на ЕС одобряване на типа, с които се отказва регистрация, с които се забранява или ограничава пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозно средство, или се изисква изтегляне на превозно средство от пазара, подробно се излагат причините, на които се основават тези решения.
2. За всяко такова решение се уведомява заинтересованата страна, която същевременно се информира и за средствата за правна защита, с които тя разполага съгласно действащите в съответната държава членка закони и за сроковете, в рамките на които тя може да упражни тези средства за правна защита.
ГЛАВА XIII
МЕЖДУНАРОДНА РЕГЛАМЕНТАЦИЯ
Член 49
Правила на ИКЕ на ООН, необходими за ЕС одобряване на типа
1. Правилата на ИКЕ на ООН или измененията към тях, в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил, и които са изброени в приложение I към настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент„ са част от изискванията за ЕС одобряването на типа превозни средства.
2. Органите по одобряването на държавите членки приемат одобрения, издадени в съответствие с правилата на ИКЕ на ООН, посочени в параграф 1 и, където е приложимо, съответните маркировки за одобряване на мястото на съответните одобрения и маркировки за одобряване, издадени съгласно настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
3. Когато Съюзът е гласувал в подкрепа на правило на ИКЕ на ООН или изменения към него за целите на ЕС одобряването на типа за превозни средства, Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 71, за да придаде задължителен характер на правилото на ИКЕ на ООН или измененията към него и да измени приложение I към настоящия регламент или да измени делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, по целесъобразност.
Делегираният акт определя датите на задължителното прилагане на правилото на ИКЕ на ООН или на измененията към него и включва, по целесъобразност, преходни разпоредби.
Комисията приема отделни делегирани актове, които посочват задължителното прилагане на правилата на ИКЕ на ООН.
Член 50
Признаване на протоколи на ОИСР от изпитвания за целите на ЕС одобряването на типа
1. Без да се засягат другите изисквания на настоящия регламент, когато в настоящия регламент се прави препратка към Кодовете на ОИСР, ЕС одобряването на типа може да се основава на пълния протокол от изпитвания, съставен въз основа на стандартизираните Кодове на ОИСР като алтернатива на протоколите от изпитвания, съставени съгласно настоящия регламент или делегираните актове, приети съгласно него.
2. За да може да служи за целите на ЕС одобряването на типа, протоколът от изпитвания на ОИСР, посочен в параграф 1, трябва да е получил одобрение в съответствие с допълнение 1 към Решението на Съвета на ОИСР от февруари 2012 г. за преразглеждане на стандартизирани Кодове на ОИСР за официалното изпитване на земеделски и горски трактори, с измененията му.
ГЛАВА XIV
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКА ИНФОРМАЦИЯ
Член 51
Информация, предназначена за потребителите
1. Производителят не може да предоставя каквато и да било техническа информация, свързана с данните, предвидени от настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, която да се отклонява от данните, одобрени от органа по одобряването.
2. Когато делегиран акт или акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят предоставя на потребителите цялата необходима информация, както и съответните инструкции, описващи всички специални условия или ограничения, свързани с употребата на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел.
3. Информацията, посочена в параграф 2, се предоставя на официалния език или езици на държавата членка, в която се предвижда пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозното средство. Тя се предоставя, след приемането ѝ от органа по одобряването, в инструкциите за експлоатация.
Член 52
Информация, предназначена за производителите на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство предоставя на производителите на компоненти или отделни технически възли всички данни, необходими за получаване на ЕС одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли, или за получаване на разрешение съгласно член 45, включително, когато е приложимо, чертежите, посочени във делегирани актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Производителят на превозното средство може да наложи на производителите на компоненти или отделни технически възли обвързващо споразумение с оглед да съхрани поверителния характер на всяка информация, която не е обществено достояние, включително информацията, свързана с правата върху интелектуална собственост.
2. Производителят на компоненти или отделни технически възли, в качеството си на притежател на ЕС сертификат за одобряване на типа, който, в съответствие с член 26, параграф 4, съдържа ограничения по отношение на употребата или специални условия за монтаж, или и двете, предоставя подробна информация за това на производителя на превозното средство.
Когато делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят на компоненти или отделни технически възли предоставя, заедно с произведените компоненти или отделни технически възли, инструкции по отношение на ограниченията при употреба или относно специалните условия за монтиране, или и двете.
ГЛАВА XV
ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ ЗА РЕМОНТ И ПОДДРЪЖКА
Член 53
Задължения на производителите
1. С помощта на интернет страници производителите осигуряват на оторизираните търговци, и ремонтните предприятия и на независимите оператори по леснодостъпен и бърз начин при недискриминационни условия достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозното средство, като използват стандартизиран формат. Това задължение не се прилага, ако дадено превозно средство е одобрено като превозно средство в малки серии.
Софтуер от решаващо значение за правилното функциониране на системата за контрол на безопасността и околната среда може да бъде защитен срещу неправомерни манипулации. Въпреки това трябва също така да се осигури достъп за независимите оператори по недискриминационен начин до всяка манипулация на тези системи, която е необходима за ремонт и поддръжка или е достъпна за оторизираните търговци или ремонтни предприятия.
2. До приемането от Комисията на стандартизиран формат за предоставянето на информацията, посочена в параграф 1, тази информация се предоставя в последователен вид, така че независимите оператори да могат да я обработват с разумни усилия.
Производителите предоставят по недискриминационен начин достъп до материали за обучение и съответните работни инструменти на оторизирани търговци, ремонтни предприятия и независими оператори. Този достъп включва, където е приложимо, подходящо обучение с оглед на изтеглянето на софтуер, управлението на диагностичните кодове за неизправности и използването на работните инструменти.
3. Без да се засяга параграф 1, информацията, посочена в него, включва:
а)
типа и модела на трактора;
б)
еднозначен идентификационен номер на превозното средство;
в)
наръчници за обслужване, включително регистри за ремонт и поддръжка, както и графици за обслужване;
г)
технически ръководства и бюлетини за техническо обслужване;
д)
информация за компоненти и диагностика (като минимални и максимални теоретични стойности при измерване);
е)
електромонтажни чертежи за кабелите;
ж)
диагностични кодове за неизправности, включително специфичните кодове на производителя;
з)
цялата информация, необходима за инсталиране на нов или актуализиран софтуер на ново превозно средство или тип превозно средство (например номер на частта на софтуера);
и)
информацията, отнасяща се за специфични за даден производител оборудване и инструменти, получавана с помощта на такова оборудване и инструменти;
й)
информация за записване на данни, данни от изпитвания и друга техническа информация (като данни за двупосочен мониторинг, ако са приложими за използваната технология);
к)
стандартни работни единици или периоди за задачи по ремонт и поддръжка, ако са предоставени, пряко или чрез трета страна, на оторизираните търговци и ремонтните предприятия на производителите.
4. Оторизирани търговци или ремонтни предприятия в системата за разпространение на даден производител на превозни средства се считат за независими оператори за целите на настоящия регламент, доколкото същите осигуряват услуги по ремонта или поддръжката на превозни средства, без да са част от системата за разпространение на производителя на превозни средства.
5. Информацията за ремонта и поддръжката на превозното средство е винаги достъпна, освен при необходимост за целите на поддръжката на информационната система.
6. За целите на производството и обслужването на съвместими със OBD резервни или допълнителни части и инструменти за диагностика и оборудване за изпитвания, производителите предоставят необходимата информация относно OBD, ремонта и поддръжката на превозните средства по недискриминационен начин на всеки заинтересован производител и/или ремонтно предприятие в областта на производството на части за превозни средства, инструменти за диагностика или оборудване за изпитвания.
7. За целите на проектирането и производството на автомобилно оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво, производителите предоставят по недискриминационен начин необходимата информация относно OBD, както и относно ремонта и поддръжката на превозното средство на всеки заинтересован произвеждащ, монтиращ и/или извършващ ремонтни дейности на оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво.
8. Когато подава заявление за ЕС одобряване на типа или за национално одобряване на типа, производителят представя на органа по одобряването доказателство за съответствие с настоящия регламент по отношение на информацията, изисквана съгласно настоящия член.
Ако такава информация не е налична или не съответства на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, приложими при подаване на заявление за ЕС одобряване на типа или за национално одобряване на типа, производителят я предоставя в рамките на шест месеца от датата на одобряването.
Комисията може да приеме акт за изпълнение с цел установяване на образец на сертификат за достъп до OBD на превозното средство и до информацията за ремонта и поддръжката на превозното средство, предоставящ такова доказателство за съответствие на органа по одобряването. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
9. Ако такова доказателство за съответствие не бъде предоставено в рамките на срока съгласно параграф 8, втора алинея, органът по одобряването предприема необходимите мерки за осигуряване на съответствие.
10. Производителят прави последващи изменения и допълнения към предоставената на неговите интернет страници информация относно ремонта и поддръжката на превозното средство, едновременно с предоставянето им на оторизираните ремонтни предприятия.
11. Когато данните за ремонта и поддръжката на превозно средство се съхраняват в централна база данни от производителя на превозното средство или от негово име, независимите ремонтни предприятия имат безплатен достъп до тези данни и имат възможност да въвеждат информация за дейностите по ремонт и поддръжка, които са извършили.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 за установяване на подробни изисквания по отношение на достъпа до информация за ремонт и поддръжка, по-специално технически спецификации за реда на предоставяне на информация за ремонта и поддръжката на превозното средство.
13. Комисията посредством делегираните актове, посочени в параграф 12, адаптира изискванията по отношение на информацията, посочени в настоящия член, включително техническите спецификации за реда на предоставяне на информация с оглед пропорционалността, като се има предвид по-специално конкретният случай на относително малкия обем на производство на производителя на съответния тип превозно средство, като се вземат предвид ограниченията за превозни средства от малки серии съгласно приложение II. В надлежно обосновани случаи подобно адаптиране може да доведе до освобождаване от изискването за предоставяне на информация в стандартизиран формат. Евентуалната адаптация или освобождаване във всички случаи гарантира, че могат да бъдат постигнати целите на настоящия член.
Член 54
Задължения в случай на няколко притежателя на одобрение на типа
В случай на поетапно одобряване на типа, смесено одобряване на типа и многоетапно одобряване на типа, производителят, който носи отговорността за одобряването на съответния тип, е отговорен и за предоставянето на информация на крайния производител и на независимите оператори за ремонта по отношение на конкретната система, компонент или отделен технически възел или конкретния етап от одобряването на типа.
Крайният производител носи отговорност за предоставянето на информация за цялото превозно средство на независимите оператори.
Член 55
Такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозно средство
1. Производителите имат право да налагат разумни и пропорционални такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозните средства, работни инструменти и курсове за обучение, попадащи в обхвата на настоящия регламент. Такса, която препятства достъпа, като не отчита степента на използването му от независимия оператор, не се счита за разумна или пропорционална.
2. Производителите предоставят информация относно ремонтa и поддръжката на превозно средство на ежедневна, ежемесечна и годишна основа, като таксите за достъп до такава информация варират в зависимост от съответните периоди, за които се предоставя достъп.
Член 56
Форум за достъп до информация за превозни средства
Обхватът на приложение на дейностите, извършвани от Форума за достъп до информация за превозни средства, създаден в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 692/2008 на Комисията от 18 юли 2008 г. за прилагане и изменение на Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета за типово одобрение на моторните превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (34), се разширява, за да включи превозните средства, обхванати от настоящия регламент.
Въз основа на доказателства за умишлено или непреднамерено неправилно използване на информацията за OBD и за ремонта и поддръжката на превозните средства Форумът, посочен в първа алинея, дава препоръки на Комисията относно мерки, които да предотвратят посоченото неправилно използване на информацията.
ГЛАВА XVI
ОПРАВОМОЩАВАНЕ И НОТИФИКАЦИЯ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 57
Изисквания, свързани с техническите служби
1. Оправомощаващите органи по одобряването гарантират, че преди да оправомощят дадена техническа служба в съответствие с член 59, тази техническа служба отговаря на изискванията предвидени в параграфи 2-9 от настоящия член.
2. Без да се засяга член 60, параграф 1, техническата служба се създава съгласно националното право на дадена държава членка и притежава юридическа правосубектност.
3. Техническата служба е орган, който е трета страна, независима от процеса на проектиране, производство, доставка или поддръжка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които оценява.
Може да се счита, че орган, който принадлежи към стопанско сдружение или професионална федерация, представляващи предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които този орган оценява, изпитва или проверява, съответства на изискванията по първа алинея, при условие че са доказани неговата независимост и липсата на конфликт на интереси.
4. Техническа служба, висщето ѝ ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на категориите дейности, за които са оправомощени в съответствие с член 59, параграф 1, не могат да бъдат проектанта, производителя, доставчика или структурата по поддръжка на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които оценяват, нито да представляват лица, извършващи такива дейности. Това не изключва употребата на оценени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, посочени в параграф 3 от настоящия член, които са необходими за дейностите на техническата служба или употребата на такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли за лични цели.
Техническата служба гарантира, че дейностите на нейните поделения или подизпълнители не влияят върху поверителността, обективността или безпристрастността на категориите дейности, за които са оправомощени.
5. Техническата служба и нейният персонал осъществяват категориите дейности, за чието извършване тя е оправомощена, с най-висока степен на почтено професионално поведение и с необходимата техническа компетентност в определената област, като те са напълно освободени от всякакъв натиск и облаги, по-специално финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяването, особено по отношение на лица или групи лица, заинтересовани от резултатите от тези дейности.
6. Техническата служба трябва да е способна да осъществява всички категории дейности, за чието извършване тя е била оправомощена, в съответствие с член 59, параграф 1, като тя доказва по удовлетворителен начин пред оправомощаващия орган по одобряването, че тя разполага:
а)
с персонал с подходящи умения, специфични технически познания и професионална квалификация, както и с достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите;
б)
с описание на процедурите, свързани с категориите дейности, за чието извършване иска да бъде оправомощена, като гарантира прозрачността и възможността за повтаряне на тези процедури;
в)
с процедури за изпълнение на категориите дейности, за чието извършване иска да бъде оправомощена и които отчитат надлежно степента на сложност на съответната технология на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел и масовия или сериен характер на производството; и
г)
със средствата, необходими за изпълнение по подходящ начин на задачите, свързани с категориите дейности, за чието извършване иска да бъде оправомошена, както и с достъп до цялото необходимо оборудване или съоръжения.
Освен това тя доказва пред оправомощаващия орган по одобряването, че отговаря на стандартите, предвидени в делегираните актове, приети съгласно член 61, приложими към категориите дейности, за които е оправомощена.
7. Безпристрастността на техническите служби, на висшето им ръководство и на техния персонал, който извършва оценките, трябва да бъде гарантирана. Те не могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да се окаже в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеност във връзка с категориите дейности, за чието извършване те са оправомощени.
8. Техническите служби сключват застраховка за покриване на отговорността, свързана с тяхната дейност, освен ако отговорността се поема от държавата членка съгласно нейното национално право или държавата членка е пряко отговорна за оценяване на съответствието.
9. Персоналът на техническата служба спазва задължението за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на неговите задачи съгласно настоящия регламент или която и да е разпоредба от националното право по прилагането му, освен спрямо оправомощаващия орган по одобряването или когато правото на Съюза или националното право изисква това. Осигурява се защита на правата на собственост.
Член 58
Поделения на техническите служби и възлагане от техническите служби на дейности на подизпълнители
1. Техническите служби могат да възложат на подизпълнители някои от своите дейности, за чието извършване те са били оправомощени съгласно член 59, параграф 1, или да възложат тези дейности на свое поделение само със съгласието на техния оправомощаващ орган по одобряването.
2. Когато техническа служба възлага конкретни задачи, свързани с категориите дейности, за които тя е била оправомощена, на подизпълнители или поделения, тя гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, посочени в член 57, и информира оправомощаващия орган по одобряването за това.
3. Техническите служби поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от техни подизпълнители или поделения, независимо от това, къде са установени те.
4. Техническите служби съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и относно изпълняваните от тях задачи.
Член 59
Оправомощаване на техническите служби
1. Техническите служби се оправомощават за една или няколко от следните категории дейности, в зависимост от областта на тяхната компетентност:
а)
категория „А“ - технически служби, извършващи със собствено оборудване, персонал и средства изпитванията, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение I;
б)
категория „B“- технически служби, наблюдаващи с цел контрол извършването на изпитванията, посочени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение I, когато изпитванията се извършват с оборудване, персонал и средства на производителя или на трети лица;
в)
категория „C“ - технически служби, осъществяващи регулярна оценка и наблюдение на използваните от производителя процедури за контрол на съответствието на производството;
г)
категория „D“- технически служби, осъществяващи наблюдение с цел контрол или извършващи изпитвания или проверки за целите на надзора на съответствието на производството.
2. Орган по одобряването може да бъде оправомощен да изпълнява ролята на техническа служба по отношение на една или няколко от дейностите, посочени в параграф 1.
3. Технически служби на трета държава, различни от оправомощените по член 60, могат да бъдат нотифицирани за целите на член 63, само ако подобно признаване на технически служби като такива е предвидено в рамките на двустранно споразумение между Съюза и съответната трета държава. Това не трябва да възпрепятства дадена техническа служба, създадена съгласно националното право на държава членка в съответствие с член 57, параграф 2, да създава поделения в трети държави, при условие че поделенията се управляват пряко и се контролират от оправомощената техническа служба.
Член 60
Акредитирани собствени технически служби на производителя
1. Акредитирана собствена техническа служба на производител може да бъде оправомощена единствено за дейности от категория „А“ по отношение на техническите изисквания, за които в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, е позволено провеждането на собствени изпитвания. Тази техническа служба представлява отделна, обособена част от предприятието и тя не участва в проектирането, производството, доставката или поддръжката на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които оценява.
2. Акредитираната собствена техническа служба отговаря на следните изисквания:
а)
в допълнение към обстоятелството, че е оправомощена от органа по одобряването на държава членка, тя е и акредитирана от национален орган по акредитация, съгласно определението в член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008, и в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 61 от настоящия регламент;
б)
акредитираната собствена техническа служба и нейният персонал са обособени организационно и разполагат с методи за докладване в рамките на предприятието, от което са част, което осигурява тяхната безпристрастност и доказва това пред съответния национален орган по акредитация;
в)
нито акредитираната собствена техническа служба, нито нейният персонал могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да се окаже в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеност във връзка с категориите дейности, за чието извършване те са били оправомощени;
г)
акредитираната собствена техническа служба предоставя услугите си изключително на предприятието, от което е част.
3. Не е необходимо акредитираната собствена техническа служба да се нотифицира на Комисията по смисъла на член 63, но предприятието, от което тази служба е част, или националният орган по акредитация предоставят информация за акредитацията на тази служба на оправомощаващия орган по одобряването, по негово искане.
Член 61
Технически изисквания и процедури за оценка на техническите служби
С цел да се гарантира, едно и също високо ниво на качеството на дейността, извършвана от техническите служби във всички държави членки, на Комисията се предоставя правомощието да приема в съответствие с член 71 делегирани актове относно изискванията, на които трябва да отговарят техническите служби, както и относно процедурата за тяхната оценка в съответствие с член 62 и относно тяхната акредитация в съответствие с член 60.
Член 62
Оценка на уменията на техническите служби
1. Оправомощаващият орган по одобряването изготвя доклад от оценка, който показва, че кандидата за оправомощаване като техническа служба е бил оценен по отношение на съответствието му с изискванията на настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент. Този доклад може да включва и сертификат за акредитация, издаден от орган по акредитация.
2. Оценката, въз основа на която се изготвя докладът, посочен в параграф 1, се извършва в съответствие с разпоредбите, предвидени в делегиран акт, приет съгласно член 61. Докладът от оценката се преразглежда най-малко на всеки три години.
3. Докладът от оценката се изпраща на Комисията при поискане. В такива случаи, когато оценката не се основава на сертификат за акредитация, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че техническата служба отговаря на изискванията на настоящия регламент, оправомощаващия орган по одобряването представя на Комисията документи, които доказват компетентността на техническата служба и наличието на процедури, с които се гарантира, че техническата служба подлежи на редовно наблюдение от страна на оправомощаващия орган по одобряването и че тя отговаря на изискванията на настоящия регламент и на делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
4. Органът по одобряването, който желае да бъде оправомощен като техническа служба в съответствие с член 59, параграф 2, доказва съответствието с изискванията посредством оценка, направена от одитори, независими по отношение на извършваната дейност. Тези одитори могат да принадлежат към същата организация, при условие че се ръководят разделно от персонала, занимаващ се с оценяваната дейност.
5. Акредитирана собствена техническа служба трябва да спазва съответните разпоредби на настоящия член.
Член 63
Процедури за нотификация
1. Държавите членки нотифицират Комисията по отношение на всяка техническа служба, която са оправомощили, в т.ч.наименованието, адреса, включително електронния адрес, отговорните лица и категорията дейности както и за всяко последващо изменение, свързано с това оправомощаване. В акта за нотификация се посочва за кои области, изброени в приложение I, са били оправомощени техническите служби.
2. Техническа служба може да извършва описаните в член 59, параграф 1 дейности от името на оправомощаващия орган по одобряването, отговорен за одобряването на типа, само ако Комисията вече е била нотифицирана за нея в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
3. Една и съща техническа служба може да бъде оправомощенаот няколко оправомощаващи органи по одобряването и нотифицирана от държавите членки на тези оправомощаващи органи по одобряването независимо от категорията или категориите дейности, които тя ще извършва в съответствие с член 59, параграф 1.
4. Комисията се нотифицира за всякакви последващи промени, свързани с оправомощаването.
5. Ако в изпълнение на даден акт, посочен в приложение I, трябва да бъде оправомощен(а) даден(а) организация или компетентен орган, изпълняващ(а) дейност, която не е включена в съдържащите се в член 59, параграф 1 дейности, нотификацията се извършва в съответствие настоящия член.
6. Комисията публикува на своята интернет страница списъка и конкретните данни на техническите служби, за които е била нотифицирана в съответствие с настоящия член.
Член 64
Промени свързани с оправомощаването
1. Когато даден оправомощаващ орган по одобряването е констатирал или е бил информиран, че оправомощената от него техническа служба вече не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, или не изпълнява задълженията си, оправомощаващия орган по одобряването ограничава или оттегля оправомощаването или временно спира действието му, по целесъобразност, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Държавата членка, която е изпратила нотификация за тази техническа служба, незабавно информира Комисията за това. Комисията съответно изменя публикуваната информация, посочена в член 63, параграф 6.
2. В случай на ограничаване на оправомощаването, временно спиране на действието му или неговото оттегляне или в случай че техническата служба преустанови дейността си, оправомощаващия орган по одобряването предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на тази техническа служба се обработват от друга техническа служба или че те се съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването или на органите за надзор на пазара, които могат да ги изискат.
Член 65
Оспорване на компетентността на техническите служби
1. Комисията проучва всички случаи, в които тя има съмнения или в които пред нея са изразени съмнения по отношение на компетентността на техническа служба или по отношение на това, дали последната продължава да отговаря на изискванията и да изпълнява възложените ѝ отговорности.
2. При поискване държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването предоставя на Комисията цялата информация, свързана с основанията за оправомощаването или за запазване на оправомощаването на съответната техническа служба.
3. Комисията гарантира, че цялата вътрешна информация, получена по време на проучванията, се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че дадена техническа служба не отговаря или е престанала да отговаря на изискванията за оправомощаването си, тя информира държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването за това, с цел да определи, в сътрудничество с тази държава членка, необходимите коригиращи мерки, и изисква от държавата членка да предприеме тези коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, оттегляне на оправомощаването.
Член 66
Задължения на техническите служби при осъществяване на дейността им
1. Техническите служби извършват категориите дейности, за които те са били оправомощени, от името на оправомощаващия орган по одобряването и в съответствие с процедурите по оценка и изпитване, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение I.
Техническите служби наблюдават с цел контрол или сами провеждат необходимите изпитвания за целите на одобряването или проверките, посочени в настоящия регламент или в някой от актовете, изброени в приложение I, освен в случаите, в които се допускат алтернативни процедури. Техническите служби не провеждат изпитвания, оценки или проверки, за които не са били надлежно оправомощени от техния орган по одобряването.
2. Техническите служби винаги:
а)
позволяват на оправомощаващия орган по одобряването да наблюдава техническата служба по време на оценяването на съответствието, доколкото е целесъобразно; и
б)
без да се засягат разпоредбите на член 57, параграф 9, и член 67, предоставят на своя оправомощаващ орган по одобряването всякаква информация, каквато може да им бъде поискана, относно категории дейности, попадащи в приложното поле на настоящия регламент.
3. Когато техническа служба констатира, че даден производител не спазва изискванията, установени в настоящия регламент, тя докладва за това пред оправомощаващия орган по одобряването, с цел оправомощаващият орган по одобряването да изиска от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и съответно да не издава сертификат за одобряване на типа, освен ако не са били предприети подходящи коригиращи мерки, които да са удовлетворителни от гледна точка на органа по одобряването.
4. Когато в процеса на наблюдение на съответствието на производството след издаването на сертификат за одобряване на типа, дадена техническа служба, действаща от името на оправомощаващия орган по одобряването, констатира, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел вече не съответства на настоящия регламент, тя докладва за това пред оправомощаващия орган по одобряването. Органът по одобряването предприема подходящите мерки, предвидени в член 28.
Член 67
Задължения на техническите служби за предоставяне на информация
1. Техническите служби информират своя оправомощаващ орган по одобряването за следното:
а)
всяко констатирано несъответствие, което може да наложи отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификата за одобряване на типа;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията на тяхното оправомощаване;
в)
всякакви искания за информация, получени от органите за надзор на пазара, във връзка с техните дейности.
2. При поискване от оправомощаващия орган по одобряването, техническите служби предоставят информация относно дейностите, попадащи в обхвата на тяхното оправомощаване, и относно всякакви други извършвани от тях дейности, включително трансгранични дейности и възлагане на подизпълнители.
ГЛАВА XVII
АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ И ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 68
Актове за изпълнение
За постигането на целите на настоящия регламент и за да се установят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2, Комисията приема актове за изпълнение, с които се установяват следните мерки за изпълнение:
а)
образци на информационния документ (списъка с данни), и на техническата документация посочени в член 22;
б)
системата за номериране на ЕС сертификатите за одобряване на типа, посочена в член 24, параграф 4;
в)
образецът на ЕС сертификата за одобряване на типа, посочен в член 25, параграф 2;
г)
образецът на протокола за резултатите от изпитванията, приложен към ЕС сертификата за одобряване на типа, посочен в член 25, параграф 3, буква а);
д)
образецът на списъка на приложимите изисквания или актове, посочен в член 25, параграф 6;
е)
общите изисквания относно формата на протокола от изпитванията, посочен в член 27, параграф 1;
ж)
образецът на сертификат за съответствие, посочен в член 33, параграф 2;
з)
образецът на ЕС маркировката за одобряване на типа, посочен в член 34;
и)
разрешенията за издаване на ЕС одобряване на типа при изключение на основание нови технологии или нови концепции, посочено в член 35, параграф 3;
й)
образците на сертификата за одобряване на типа и сертификата за съответствие във връзка с новите технологии и новите концепции, посочени в член 35, параграф 4.
к)
даването на разрешение на държава членка да удължи срока на действие на одобряването на типа, посочено в член 36, параграф 2;
л)
списъкът на частите или оборудването, посочени в член 45, параграф 2;
м)
образецът и система за номерирането на сертификата, посочени в член 46, параграф 3, както и всички аспекти, свързани с процедурата по издаване на разрешение, посочена в този член;
н)
образецът на сертификата, доказващ съответствието пред органа по одобряването на типа, посочен в член 53, параграф 8.
Член 69
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Технически комитет по земеделските превозни средства (ТКЗПС). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 70
Изменение на приложенията
Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент, свързани с изменението на приложенията към него, на Комисията се предоставя също правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с измененията на приложение I с цел да се въведат позовавания на регулаторни актове и да се вземат предвид ревизиите.
Член 71
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 17, параграф 5, член 18, параграф 4, член 19, параграф 6, член 20, параграф 8, член 27, параграф 6, член 28, параграф 6, член 45, параграф 4, член 49, параграф 3, член 53, параграф 12, член 61 и член 70, се делегира на Комисията за срок от пет години, считано от 22 март 2013 г.
3. Делегирането на правомощията, посочени в член 17, параграф 5, член 18, параграф 4, член 19, параграф 6, член 20, параграф 8, член 27, параграф 6, член 28, параграф 6, член 45, параграф 4, член 49, параграф 3, член 53, параграф 12, член 61 и член 70, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява делегирането на правомощията, посочени в него. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. След като приеме делегиран акт, Комисията незабавно нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, параграф 5, член 18, параграф 4, член 19, параграф 6, член 20, параграф 8, член 27, параграф 6, член 28, параграф 6, член 45, параграф 4, член 49, параграф 3, член 53, параграф 12, член 61 и член 70, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА XVIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 72
Санкции
1. Държавите членки предвиждат санкции за икономическите оператори при нарушения на настоящия регламент и делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент. Те предприемат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на санкциите. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки нотифицират Комисията за тези разпоредби не по-късно от 23 март 2015 г. и незабавно я уведомяват за всички последващи изменения, които ги засягат.
2. Видовете нарушения, подлежащи на санкция, включват:
а)
подаване на декларации с невярно съдържание в хода на процедурите по одобряването или в хода на процедури, водещи до изземване;
б)
фалшифициране на резултатите от изпитванията за одобряване на типа или за съответствие при експлоатация;
в)
непредоставяне на данни или технически спецификации, което би довело до изземване, отказ или отнемане на одобрение на типа;
г)
използване на измервателно-коригиращи устройства;
д)
отказ за предоставяне на достъп до информация;
е)
икономически оператори които предоставят на пазара превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, подлежащи на одобряване, без такова одобряване, или фалшифициране от тяхна страна на документи или маркировки с такава цел.
Член 73
Преходни разпоредби
1. Без да се засягат други разпоредби на настоящия регламент, настоящият регламент не обезсилва никое от ЕС одобренията на типа, издадени за превозни средства или за системи, компоненти или отделни технически възли преди 1 януари 2016 г.
2. Органите по одобряването продължават да издават разширения на одобренията на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, посочени в параграф 1 в съответствие с Директива 2003/37/ЕО и всяка от директивите, изброени в член 76, параграф 1. Тези одобрения не се използват обаче за целите на получаване на одобряване на типа на цялото превозно средство съгласно настоящия регламент.
3. Чрез дерогация от настоящия регламент новите системи, компоненти, отделни технически възли или превозни средства от типове, за които е получено одобрение на типа на комплектованото средство съгласно Директива 2003/37/ЕО, могат да продължат да бъдат регистрирани, пускани на пазара или пускани в употреба до 31 декември 2017 г. Новите превозни средства от типове, които не подлежат на одобрение на типа съгласно Директива 2003/37/ЕО, могат също да продължат да бъдат регистрирани или пускани в употреба до тази дата в съответствие с правото на държавата членка, в която те се пускат в употреба или регистрират.
В този случай националните органи не забраняват, ограничават или възпрепятстват регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на превозни средства, които са в съответствие с одобрения тип.
Член 74
Доклад
1. До 31 декември 2019 г. държавите членки информират Комисията за прилагането на процедурите за одобрение на типа, предвидени в настоящия регламент.
2. Въз основа на предоставената по параграф 1 информация Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия регламент до 31 декември 2020 г.
Член 75
Преразглеждане
1. До 31 декември 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета относно елементите, посочени в параграф 3.
2. Докладът се основава на консултация със съответните заинтересовани страни и отчита съществуващите в тази връзка европейски и международни стандарти.
3. До 31 декември 2021 г. държавите членки съобщават на Комисията:
а)
броя на индивидуалните одобрения, които са издадени за превозни средства, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, преди тяхната първа годишна регистрация от националните органи на тази държава членка след 1 януари 2016 г.;
б)
националните критерии, върху които се основават тези одобрения, доколкото тези критерии се отклоняват от изискванията, които са задължителни за издаване на ЕС одобрение на типа.
4. Докладът се придружава, по целесъобразност, от законодателни предложения и в него се разглежда възможността за включване на индивидуални одобрения в настоящия регламент въз основа на хармонизирани изисквания.
Член 76
Отмяна
1. Без да се засяга член 73, параграф 2 от настоящия регламент, Директива 2003/37/ЕО, както и директиви 74/347/ЕИО, 76/432/ЕИО, 76/763/ЕИО, 77/537/ЕИО, 78/764/ЕИО, 80/720/ЕИО, 86/297/ЕИО, 86/298/ЕИО, 86/415/ЕИО, 87/402/ЕИО, 2000/25/ЕО, 2009/57/ЕО, 2009/58/ЕО, 2009/59/ЕО, 2009/60/ЕО, 2009/61/ЕО, 2009/63/ЕО, 2009/64/ЕО, 2009/66/ЕО, 2009/68/ЕО; 2009/75/ЕО, 2009/76/ЕО и 2009/144/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2016 г.
2. Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящия регламент и се тълкуват, по отношение на Директива 2003/37/ЕО, съгласно таблицата за съответствие от приложение III.
Член 77
Изменение на Директива 2006/42/ЕО
Първото тире на член 1, параграф 2, буква д) от Директива 2006/42/ЕО се заменя със следното:
„-
земеделски и горски трактори, с изключение на техниката, монтирана на тези превозни средства,“.
Член 78
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Прилага се от 1 януари 2016 г.
От 22 март 2013 г. националните органи не могат при искане от страна на производител да откажат да издадат ЕС одобряване на типа или национално одобряване на типа за нов тип превозно средство или да забранят регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на ново превозно средство, ако съответното превозно средство е в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 5 февруари 2013 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 167/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 5 febbraio 2013
relativo all’omologazione e alla vigilanza del mercato dei veicoli agricoli e forestali
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 114,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Al fine di promuovere il mercato interno, la direttiva 2003/37/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 maggio 2003, relativa all’omologazione dei trattori agricoli o forestali, dei loro rimorchi e delle loro macchine intercambiabili trainate, nonché dei sistemi, componenti ed entità tecniche (3), istituiva un sistema organico di omologazione dell’Unione per i trattori, i loro rimorchi e le attrezzature intercambiabili trainabili.
(2)
Al fine di sviluppare e di far funzionare il mercato interno dell’Unione, è opportuno sostituire i sistemi di omologazione degli Stati membri con una procedura di omologazione dell’Unione fondata sul principio di armonizzazione completa, che al tempo stesso tenga nel debito conto il rapporto costi/benefici e presti particolare attenzione alle piccole e medie imprese.
(3)
A seguito della richiesta del Parlamento europeo e al fine di semplificare e di accelerare l’adozione della normativa in materia di omologazione, nella legislazione dell’Unione relativa all’omologazione dei veicoli è stato introdotto un nuovo approccio normativo in base al quale il legislatore, attraverso la procedura legislativa ordinaria, si limita a stabilire regole e principi fondamentali e delega alla Commissione il potere di adottare atti delegati relativi alle prescrizioni tecniche di dettaglio. Riguardo alle prescrizioni essenziali, il presente regolamento si dovrebbe limitare dunque a stabilire i requisiti fondamentali di sicurezza funzionale, sul lavoro e di compatibilità ambientale e a delegare alla Commissione il potere di fissare specifiche tecniche in atti delegati.
(4)
Le prescrizioni del presente regolamento sono conformi ai principi contenuti nella comunicazione della Commissione del 5 giugno 2002 dal titolo «Piano d’azione “semplificare e migliorare l’ambiente normativo”».
(5)
È particolarmente importante che i provvedimenti futuri proposti in base al presente regolamento o le procedure da applicare ai sensi dello stesso rispondano ai principi riaffermati nella relazione pubblicata dalla Commissione nel 2006 dal titolo «CARS 21: un quadro normativo competitivo nel settore automobilistico per il XXI secolo» («CARS 21»). In particolare, ai fini di una migliore regolamentazione e semplificazione e per evitare il continuo aggiornamento della vigente legislazione dell’Unione su questioni tecniche, è opportuno che il presente regolamento contenga riferimenti a norme e regolamenti internazionali esistenti e accessibili al pubblico senza doverli riprodurre nel quadro giuridico dell’Unione.
(6)
Dal momento che né la direttiva 97/68/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 dicembre 1997, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai provvedimenti da adottare contro l’emissione di inquinanti gassosi e particolato inquinante prodotti dai motori a combustione interna destinati all’installazione su macchine mobili non stradali (4), né la direttiva 2006/42/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 maggio 2006, relativa alle macchine (5), né il presente regolamento prevedono prescrizioni in materia di progettazione e costruzione per garantire la sicurezza stradale delle macchine mobili non stradali a propulsione autonoma destinate ad essere utilizzate in particolare nel settore agricolo e forestale, la Commissione dovrebbe valutare la necessità di armonizzare le legislazioni degli Stati membri in tale settore e valutare se proporre un provvedimento legislativo al fine di garantire un livello elevato di sicurezza, nel rispetto della legislazione dell’Unione esistente.
(7)
Il presente regolamento dovrebbe far salve le misure a livello nazionale o dell’Unione riguardanti l’uso su strada dei veicoli agricoli e forestali, come le prescrizioni specifiche per la patente di guida, i limiti posti alla velocità massima o le misure concernenti l’accesso a determinate strade.
(8)
La direttiva 2003/37/CE limitava, in una prima fase, l’applicazione obbligatoria della procedura di omologazione CE del veicolo completo ai veicoli appartenenti alle categorie T1, T2 e T3 senza fissare tutti i requisiti necessari a chiedere l’omologazione CE di un veicolo completo su base volontaria per altre categorie. Ai fini del completamento del mercato interno e del suo corretto funzionamento, è opportuno che il presente regolamento permetta ai costruttori di chiedere l’omologazione UE dei veicoli completi su base volontaria per tutte le categorie in esso comprese e, quindi, di beneficiare dei vantaggi del mercato interno attraverso l’omologazione UE.
(9)
La direttiva 2003/37/CE prevedeva l’omologazione CE di un veicolo completo per i veicoli fuoristrada e i veicoli con sedili affiancati come i trattori. Anche questi tipi di veicoli dovrebbero pertanto essere contemplati dal presente regolamento, a condizione che il tipo di veicolo in questione rientri in una categoria di veicoli di cui al presente regolamento e rispetti tutte le prescrizioni del presente regolamento.
(10)
Gli obblighi delle autorità nazionali stabiliti dalle disposizioni sulla vigilanza del mercato di cui al presente regolamento sono più specifici delle corrispondenti disposizioni del regolamento (CE) n. 765/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 9 luglio 2008, che pone norme in materia di accreditamento e vigilanza del mercato per quanto riguarda la commercializzazione dei prodotti (6).
(11)
Per garantire elevati livelli di sicurezza funzionale, di sicurezza sul lavoro e di tutela dell’ambiente, è opportuno armonizzare le prescrizioni tecniche e le norme ambientali applicabili all’omologazione di veicoli, sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti.
(12)
È opportuno stabilire il principio che i veicoli siano concepiti, costruiti e assemblati in modo da ridurre al minimo i rischi di lesione dei loro occupanti e degli altri utenti della strada. A tal fine, è necessario che i produttori garantiscano che i veicoli soddisfino i requisiti pertinenti fissati dal presente regolamento. Le misure in tal senso dovrebbero comprendere, senza esaurirvisi, prescrizioni relative alla integrità strutturale del veicolo, ai sistemi che aiutano il conducente a controllare il veicolo, che gli forniscono visibilità e informazioni sullo stato del veicolo e la zona circostante, ai sistemi di illuminazione del veicolo, di protezione degli occupanti, nonché requisiti relativi alle parti esterne e agli accessori del veicolo, alle masse, alle dimensioni, agli pneumatici.
(13)
Per garantire che la procedura di controllo della conformità della produzione, che costituisce uno dei fondamenti del sistema di omologazione UE, sia correttamente applicata e funzioni adeguatamente, i costruttori dovrebbero essere sottoposti a regolari verifiche da parte di un’autorità competente o di un servizio tecnico designato a tal fine, in possesso delle qualifiche necessarie.
(14)
In taluni casi limitati è opportuno consentire un’omologazione nazionale per i veicoli in piccole serie. Ciò, tuttavia, dovrebbe essere limitato ai veicoli prodotti in pochi esemplari. È perciò necessario definire con precisione il concetto di piccola serie in termini di numero di veicoli da produrre.
(15)
L’obiettivo principale della legislazione dell’Unione sull’omologazione dei veicoli è far sì che l’immissione sul mercato di veicoli nuovi, componenti ed entità tecniche indipendenti garantisca elevati livelli di sicurezza e di tutela dell’ambiente. Tale obiettivo non dovrebbe essere pregiudicato dal montaggio di parti o equipaggiamenti dopo che i veicoli sono stati immessi sul mercato o sono entrati in circolazione. Dovrebbero perciò essere adottate misure adeguate affinché parti o apparecchiature che possono essere montate sui veicoli e sono capaci di pregiudicare considerevolmente il funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza o la tutela dell’ambiente siano oggetto di controlli preventivi da parte di un’autorità di omologazione prima di essere immesse sul mercato. Tali misure dovrebbero consistere in disposizioni tecniche relative alle prescrizioni che tali parti o equipaggiamenti devono soddisfare.
(16)
È opportuno che tali misure si applichino solo a un numero limitato di parti e equipaggiamenti, il cui elenco dovrebbe formare oggetto di un atto di esecuzione della Commissione previa consultazione delle parti interessate. Le misure dovrebbero garantire che le parti o le apparecchiature in questione non pregiudichino la sicurezza o la compatibilità ambientale del veicolo, preservando nel contempo per quanto possibile la concorrenza nel mercato postvendita.
(17)
L’Unione è parte contraente dell’accordo della commissione economica per l’Europa delle Nazioni Unite relativo all’adozione di prescrizioni tecniche uniformi applicabili ai veicoli a motore, agli accessori ed alle parti che possono essere installati e/o utilizzati sui veicoli a motore ed alle condizioni del riconoscimento reciproco delle omologazioni rilasciate sulla base di tali prescrizioni («accordo del 1958 riveduto») (7). Al fine di semplificare la legislazione sull’omologazione conformemente alle raccomandazioni di CARS 21, è opportuno abrogare tutte le direttive particolari senza ridurre il livello di tutela. Le prescrizioni stabilite in tali direttive dovrebbero essere riprese nel presente regolamento o negli atti delegati adottati a norma dello stesso e sostituite, all’occorrenza, con riferimenti ai corrispondenti regolamenti della commissione economica per l’Europa delle Nazioni Unite (UNECE) a favore dei quali l’Unione ha votato o ai quali l’Unione ha aderito e che sono allegati all’accordo del 1958 riveduto. Per ridurre gli oneri amministrativi legati alla procedura di omologazione è opportuno consentire ai costruttori di veicoli di ottenere l’omologazione a norma del presente regolamento, se del caso, direttamente mediante l’omologazione ai sensi dei pertinenti regolamenti UNECE elencati nell’allegato I o negli atti delegati adottati a norma dello stesso.
(18)
Di conseguenza, è opportuno incorporare i regolamenti UNECE e relative modifiche a favore dei quali l’Unione ha votato in applicazione della decisione 97/836/CE nella legislazione in materia di omologazione UE. Di conseguenza, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare i necessari adattamenti dell’allegato I del presente regolamento o degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
(19)
In alternativa, negli atti delegati si potrebbe far riferimento ai codici adottati dall’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico (OCSE) o alle norme CEN/Cenelec o ISO direttamente accessibili al pubblico e ivi citati.
(20)
È importante che i costruttori forniscano ai proprietari dei veicoli le informazioni necessarie ad evitare un uso improprio dei dispositivi di sicurezza.
(21)
Affinché i costruttori di componenti o di entità tecniche indipendenti possano ottenere l’omologazione UE dei componenti o delle entità tecniche indipendenti o l’autorizzazione per parti o equipaggiamenti, è inoltre importante che essi possano accedere a una serie di informazioni in possesso solo del costruttore del veicolo, come le informazioni tecniche, quali i disegni, necessari allo sviluppo di parti per il mercato postvendita.
(22)
Per migliorare il funzionamento del mercato interno, in particolare per quanto riguarda la libera circolazione delle merci, la libertà di stabilimento e la libera prestazione di servizi, sono necessari un accesso non discriminatorio alle informazioni sulla riparazione dei veicoli, attraverso una funzione di ricerca standardizzata che consenta di reperire le informazioni tecniche, e una concorrenza efficace sul mercato dei servizi d’informazione relativa alla riparazione e alla manutenzione del veicolo. Gran parte di tali informazioni si riferisce ai sistemi diagnostici di bordo e alla loro interazione con altri sistemi del veicolo. È opportuno stabilire specifiche tecniche cui i costruttori dovrebbero conformarsi nei propri siti web unitamente ad apposite misure volte a garantire un accesso ragionevole alle piccole e medie imprese.
(23)
I costruttori di veicoli dovrebbero altresì avere la facoltà di soddisfare il proprio obbligo di concedere l’accesso alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione nei protocolli di comunicazione fra i trattori e le attrezzature trainate o montate, di cui alla norma ISO 11783, predisponendo sul sito web del costruttore un collegamento ad un sito web istituito congiuntamente da più costruttori o da un consorzio di costruttori.
(24)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell’esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (8).
(25)
Al fine di integrare il presente regolamento con ulteriori dettagli tecnici, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea riguardo alla sicurezza funzionale, alle prescrizioni in materia di costruzione, alla compatibilità ambientale, alle prestazioni della propulsione, all’accesso alle informazioni sulle riparazioni e la manutenzione nonché alle specifiche attività svolte dai servizi di assistenza tecnica autorizzati. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati, la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei pertinenti documenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(26)
È opportuno che gli Stati membri stabiliscano le sanzioni da applicare in caso di violazione del presente regolamento e degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso, garantendone l’applicazione. Tali sanzioni dovrebbero essere efficaci, proporzionate e dissuasive.
(27)
Anche se nessuna disposizione del presente regolamento impedisce agli Stati membri di continuare ad applicare i rispettivi singoli sistemi di omologazione, la Commissione dovrebbe riferire al Parlamento europeo e al Consiglio in merito al funzionamento di tali sistemi nazionali, sulla base delle informazioni fornite dagli Stati membri, al fine di riesaminare l’opportunità di presentare una proposta legislativa concernente l’armonizzazione dei singoli sistemi di omologazione a livello dell’Unione.
(28)
In conseguenza dell’applicazione del nuovo sistema di regolamentazione messo in atto dal presente regolamento, dovrebbero essere abrogate le seguenti direttive:
-
direttiva 2003/37/CE,
-
direttiva 74/347/CEE del Consiglio, del 25 giugno 1974, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relativa al campo di visibilità e ai tergicristallo dei trattori agricoli o forestali a ruote (9),
-
direttiva 76/432/CEE del Consiglio, del 6 aprile 1976, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alla frenatura dei trattori agricoli o forestali a ruote (10),
-
direttiva 76/763/CEE del Consiglio, del 27 luglio 1976, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai sedili per accompagnatori dei trattori agricoli o forestali a ruote (11),
-
direttiva 77/537/CEE del Consiglio, del 28 giugno 1977, per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle misure da adottare contro l’inquinamento prodotto dai motori diesel destinati alla propulsione dei trattori agricoli o forestali a ruote (12),
-
direttiva 78/764/CEE del Consiglio, del 25 luglio 1978, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative al sedile del conducente dei trattori agricoli o forestali a ruote (13),
-
direttiva 80/720/CEE del Consiglio, del 24 giugno 1980, per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative allo spazio di manovra, ai mezzi di accesso al posto di guida, nonché agli sportelli ed ai finestrini dei trattori agricoli o forestali a ruote (14),
-
direttiva 86/297/CEE del Consiglio, del 26 maggio 1986, per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle prese di forza dei trattori agricoli e forestali a ruote ed alla relativa protezione (15),
-
direttiva 86/298/CEE del Consiglio, del 26 maggio 1986, relativa ai dispositivi di protezione, del tipo a due montanti posteriori, in caso di capovolgimento dei trattori agricoli o forestali a ruote a carreggiata stretta (16),
-
direttiva 86/415/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, relativa all’installazione, all’ubicazione, al funzionamento e all’identificazione dei comandi dei trattori agricoli o forestali a ruote (17),
-
direttiva 87/402/CEE del Consiglio del 25 giugno 1987 relativa ai dispositivi di protezione, in caso di capovolgimento dei trattori agricoli o forestali a ruote, a carreggiata stretta, montati anteriormente (18),
-
direttiva 2000/25/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 maggio 2000, relativa a misure contro l’emissione di inquinanti gassosi e particolato inquinante prodotti dai motori destinati alla propulsione dei trattori agricoli o forestali (19),
-
direttiva 2009/57/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa ai dispositivi di protezione in caso di capovolgimento dei trattori agricoli o forestali a ruote (20),
-
direttiva 2009/58/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa al dispositivo di rimorchio e alla retromarcia dei trattori agricoli o forestali a ruote (21),
-
direttiva 2009/59/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa ai retrovisori dei trattori agricoli o forestali a ruote (22),
-
direttiva 2009/60/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa alla velocità massima per costruzione e alle piattaforme di carico dei trattori agricoli o forestali a ruote (23),
-
direttiva 2009/61/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa all’installazione dei dispositivi di illuminazione e di segnalazione luminosa dei trattori agricoli o forestali a ruote (24),
-
direttiva 2009/63/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa a taluni elementi e caratteristiche dei trattori agricoli o forestali a ruote (25),
-
direttiva 2009/64/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa alla soppressione dei disturbi radioelettrici (compatibilità elettromagnetica) provocati dai trattori agricoli o forestali a ruote (26),
-
direttiva 2009/66/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa al dispositivo di sterzo dei trattori agricoli o forestali a ruote (27),
-
direttiva 2009/68/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa all’omologazione dei dispositivi di illuminazione e di segnalazione luminosa dei trattori agricoli o forestali a ruote (28),
-
direttiva 2009/75/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa ai dispositivi di protezione in caso di capovolgimento dei trattori agricoli o forestali a ruote (prove statiche) (29),
-
direttiva 2009/76/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa al livello sonoro all’orecchio dei conducenti dei trattori agricoli o forestali a ruote (30),
-
direttiva 2009/144/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativa a taluni elementi e caratteristiche dei trattori agricoli o forestali a ruote (31).
(29)
È importante che a tutte le parti interessate sia chiara la correlazione tra il presente regolamento e la direttiva 2006/42/CE, per evitare sovrapposizioni e stabilire esattamente le prescrizioni che un determinato prodotto deve soddisfare.
(30)
Poiché gli obiettivi del presente regolamento, vale a dire l’adozione di regole armonizzate relative alle prescrizioni amministrative e tecniche per l’omologazione dei veicoli agricoli e forestali e alla vigilanza del mercato di tali veicoli, non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri e possono dunque, a motivo della loro portata e dei loro effetti, essere conseguiti meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO, AMBITO DI APPLICAZIONE E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto
1. Il presente regolamento stabilisce le prescrizioni amministrative e tecniche per l’omologazione di tutti i veicoli nuovi, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti di cui all’articolo 2, paragrafo 1.
Il presente regolamento non si applica all’omologazione individuale di veicoli. Tuttavia, gli Stati membri che rilasciano tali omologazioni individuali accettano tutte le omologazioni di veicoli, sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti rilasciate in virtù del presente regolamento anziché delle disposizioni nazionali in materia.
2. Il presente regolamento stabilisce le prescrizioni per la vigilanza del mercato di veicoli, sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti che sono soggetti ad omologazione conformemente al presente regolamento. Il presente regolamento stabilisce altresì le prescrizioni per la vigilanza del mercato di parti ed equipaggiamenti di tali veicoli.
3. Il presente regolamento fa salva l’applicazione della legislazione in materia di sicurezza stradale.
Articolo 2
Ambito di applicazione
1. Il presente regolamento si applica ai veicoli agricoli e forestali di cui all’articolo 4 progettati e costruiti in una o più fasi e a sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti nonché a parti ed equipaggiamenti progettati e costruiti per tali veicoli.
Il presente regolamento si applica specificamente ai veicoli seguenti:
a)
trattori (categorie T e C);
b)
rimorchi (categoria R); e
c)
attrezzature intercambiabili trainate (categoria S).
2. Il presente regolamento non si applica a macchine intercambiabili che, quando sono trainate su strada, sono completamente staccate dal suolo o non possono ruotare intorno a un asse verticale.
3. Per i veicoli seguenti, il costruttore può scegliere se richiedere l’omologazione ai sensi del presente regolamento o uniformarsi alle pertinenti prescrizioni nazionali:
a)
rimorchi (categoria R) e attrezzature intercambiabili trainate (categoria S);
b)
trattori a cingoli (categoria C);
c)
trattori a ruote per uso speciale (categorie T4.1 e T4.2).
Articolo 3
Definizioni
Ai fini del presente regolamento e degli atti elencati all’allegato I, salvo disposizioni contrarie, si intende per:
1) «omologazione»: la procedura con cui un’autorità di omologazione certifica che un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
2) «omologazione di un veicolo completo»: un’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un tipo di veicolo incompleto, completo o completato è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
3) «omologazione di un sistema»: l’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un sistema montato su un veicolo di tipo specifico è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
4) «omologazione di un componente»: l’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un componente indipendente di un veicolo è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
5) «omologazione di un’entità tecnica indipendente»: l’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un’entità tecnica indipendente è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche, in relazione a uno o più tipi di veicoli specifici;
6) «omologazione nazionale»: l’omologazione prevista dalla legislazione nazionale di uno Stato membro, la cui validità si limita al territorio di tale Stato membro;
7) «omologazione UE»: la procedura con cui un’autorità di omologazione certifica che un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche del presente regolamento;
8) «trattore»: qualsiasi veicolo a motore agricolo o forestale a ruote o cingoli, avente almeno due assi e una velocità massima di progetto non inferiore a 6 km/h, la cui funzione consiste essenzialmente nel generare una potenza trainante, progettato appositamente per trainare, spingere, trasportare e azionare determinate attrezzature intercambiabili destinate a usi agricoli o forestali o a trainare rimorchi o attrezzature agricole o forestali; può essere equipaggiato per il trasporto di carichi in ambito agricolo o forestale e/o essere munito di uno o più sedili per passeggeri;
9) «rimorchio»: qualsiasi veicolo agricolo o forestale destinato essenzialmente a essere rimorchiato da un trattore e destinato essenzialmente al trasporto di carichi o al trattamento di materiali, in cui il rapporto tra massa massima a pieno carico tecnicamente ammissibile e massa a vuoto del veicolo è pari o superiore a 3,0;
10) «attrezzatura intercambiabile trainata»: qualsiasi veicolo usato in agricoltura o in silvicoltura che, progettato per essere rimorchiato da un trattore, ne modifica o ne amplia le funzioni, è munito in modo permanente di uno strumento o è progettato per il trattamento di materiali, può comprendere una piattaforma di carico progettata e costruita per ricevere qualsiasi strumento e apparecchiatura necessari a tali scopi e allo stoccaggio temporaneo di qualsiasi materiale prodotto o necessario durante il lavoro e in cui il rapporto tra massa massima a pieno carico tecnicamente ammissibile e massa a vuoto del veicolo è inferiore a 3,0;
11) «veicolo»: qualsiasi trattore, rimorchio o attrezzatura intercambiabile trainata, secondo le definizioni di cui ai punti 8, 9 e 10;
12) «veicolo base»: qualsiasi veicolo usato nella fase iniziale di una procedura di omologazione in più fasi;
13) «veicolo incompleto»: un veicolo che, per conformarsi alle pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento, deve essere completato in almeno una fase successiva;
14) «veicolo completato»: il veicolo che risulta dalla procedura di omologazione in più fasi e che è conforme alle pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento;
15) «veicolo completo»: un veicolo che non deve essere completato per essere conforme alle pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento;
16) «veicolo di fine serie»: un veicolo facente parte di uno stock che non può o non può più essere messo a disposizione sul mercato, immatricolato o entrare in circolazione a causa dell’entrata in vigore di nuove prescrizioni tecniche per le quali non è stato omologato;
17) «sistema»: un insieme di dispositivi che, combinati, svolgono una o più funzioni specifiche in un veicolo ed è soggetto alle prescrizioni del presente regolamento o di uno degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso;
18) «componente»: un dispositivo soggetto alle prescrizioni del presente regolamento o di un atto delegato o di esecuzione adottato a norma dello stesso che è destinato a far parte di un veicolo e può essere omologato indipendentemente dal veicolo in conformità del presente regolamento o di un atto delegato o di esecuzione adottato a norma dello stesso, se tali atti lo prevedono espressamente;
19) «entità tecnica indipendente»: un dispositivo, soggetto alle prescrizioni del presente regolamento o di un atto delegato o di esecuzione adottato a norma dello stesso e destinato a far parte di un veicolo, che può essere omologato separatamente ma solo in relazione a uno o più tipi determinati di veicoli, se tali atti lo prevedono espressamente;
20) «parti»: i prodotti usati per l’assemblaggio di un veicolo nonché i pezzi di ricambio;
21) «equipaggiamenti»: tutti i prodotti diversi dalle parti che possono essere aggiunti a un veicolo o montati su di esso;
22) «parti o equipaggiamenti originali»: parti o equipaggiamenti fabbricati secondo specifiche e norme di produzione fornite dal costruttore del veicolo per la produzione di parti o equipaggiamenti destinati all’assemblaggio del veicolo in questione; ciò include le parti o gli equipaggiamenti fabbricati sulla stessa linea di produzione delle parti o degli equipaggiamenti suddetti; si presume, fino a prova contraria, che le parti o gli equipaggiamenti costituiscono parti o equipaggiamenti originali se il costruttore certifica che corrispondono alla qualità dei componenti usati per l’assemblaggio del veicolo in questione e sono stati fabbricati secondo specifiche e norme di produzione del costruttore del veicolo;
23) «pezzi di ricambio»: i prodotti destinati a essere montati in o su un veicolo per sostituirne delle parti originali, compresi prodotti, quali i lubrificanti, che sono necessari per l’utilizzo di un veicolo, ad eccezione del carburante;
24) «sicurezza funzionale»: assenza di rischi inaccettabili per l’incolumità fisica o la salute delle persone o per i beni, dovuti al malfunzionamento di componenti o sistemi meccanici, idraulici, pneumatici, elettrici o elettronici o di entità tecniche indipendenti;
25) «costruttore»: la persona fisica o giuridica che, dinanzi all’autorità di omologazione, è responsabile di tutti gli aspetti della procedura di omologazione o di autorizzazione, per assicurare la conformità della produzione ed è inoltre responsabile per le problematiche di vigilanza del mercato per i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti prodotti, indipendentemente dal fatto che la persona fisica o giuridica sia direttamente coinvolta in tutte le fasi di progettazione e di fabbricazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente oggetto della procedura di omologazione;
26) «rappresentante del costruttore»: la persona fisica o giuridica stabilita nell’Unione che, debitamente nominata dal costruttore, lo rappresenta davanti all’autorità di omologazione o all’autorità di vigilanza del mercato e agisce in suo nome negli ambiti trattati dal presente regolamento;
27) «autorità di omologazione»: l’autorità di uno Stato membro, istituita o designata dallo Stato membro e da questo notificata alla Commissione, competente per tutti gli aspetti dell’omologazione di un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente, per la procedura di autorizzazione, per il rilascio e l’eventuale ritiro o rifiuto dei certificati di omologazione, per la funzione di referente delle autorità di omologazione di altri Stati membri, per la designazione dei servizi tecnici e per la garanzia che il costruttore rispetti i propri obblighi di conformità della produzione;
28) «servizio tecnico»: un organismo o un ente che l’autorità di omologazione di uno Stato membro designa come laboratorio presso il quale effettuare le prove oppure come ente per la valutazione di conformità presso il quale effettuare valutazioni iniziali e altre prove o ispezioni, a nome dell’autorità di omologazione; tali funzioni possono essere svolte anche dalla stessa autorità di omologazione;
29) «prove interne»: le prove, la registrazione dei relativi risultati e la presentazione di una relazione comprendente delle conclusioni all’autorità di omologazione, realizzate negli stabilimenti di un costruttore designato come servizio tecnico per la valutazione della conformità a una serie di prescrizioni;
30) «metodo di prova virtuale»: simulazioni al computer e calcoli atti a dimostrare se un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente soddisfi le prescrizioni tecniche di un atto delegato adottato a norma dell’articolo 27, paragrafo 6, senza ricorrere all’uso di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente fisici;
31) «certificato di omologazione»: il documento con cui l’autorità di omologazione certifica ufficialmente l’omologazione di un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente;
32) «certificato di omologazione UE»: il certificato basato sul modello previsto dall’atto di esecuzione adottato ai sensi del presente regolamento o sulla scheda di notifica riprodotta nei pertinenti regolamenti UNECE di cui al presente regolamento o agli atti delegati adottati a norma dello stesso;
33) «certificato di conformità»: il documento rilasciato dal costruttore in cui si attesta che il veicolo prodotto è conforme al tipo di veicolo omologato;
34) «sistema diagnostico di bordo» o «sistema OBD»: un sistema in grado di identificare la zona di probabile malfunzionamento per mezzo di codici di guasto inseriti nella memoria di un computer;
35) «informazioni sulle riparazioni e la manutenzione del veicolo»: ogni informazione relativa a diagnosi, manutenzione, ispezione, controllo periodico, riparazione, riprogrammazione o reinizializzazione del veicolo fornita dai costruttori ai loro concessionari e riparatori autorizzati, compresi tutti i relativi emendamenti e supplementi successivi; tali informazioni comprendono tutte le informazioni necessarie per l’installazione di parti e equipaggiamenti sui veicoli;
36) «operatori indipendenti»: imprese diverse dai concessionari e riparatori autorizzati coinvolte direttamente o indirettamente nella riparazione e manutenzione dei veicoli, in particolare riparatori, costruttori o distributori di utensili, apparecchiature per la riparazione o parti di ricambio, editori di informazioni tecniche, club automobilistici, addetti al soccorso stradale, addetti a servizi d’ispezione e di prova e addetti alla formazione di installatori, costruttori e riparatori di equipaggiamenti per veicoli alimentati da combustibili alternativi;
37) «veicolo nuovo»: un veicolo che non è mai stato immatricolato o non è mai entrato in circolazione in precedenza;
38) «immatricolazione»: l’autorizzazione amministrativa per l’entrata in circolazione di un veicolo anche nel traffico stradale, che comporta l’identificazione del veicolo mediante un numero di serie, noto come numero di immatricolazione, rilasciato in modo permanente, temporaneo o per un breve periodo;
39) «immissione sul mercato»: la messa a disposizione per la prima volta nell’Unione di un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
40) «entrata in circolazione»: il primo uso nell’Unione, conforme allo scopo per cui è stato progettato, di un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
41) «importatore»: qualsiasi persona fisica o giuridica stabilita nell’Unione che immette sul mercato un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento provenienti da un paese terzo;
42) «distributore»: qualsiasi persona fisica o giuridica nella catena di fornitura, diversa dal costruttore o dall’importatore, che mette a disposizione sul mercato un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
43) «operatore economico»: il costruttore, il rappresentante del costruttore, l’importatore o il distributore;
44) «vigilanza del mercato»: le attività svolte e le misure adottate dalle autorità nazionali per garantire che veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti messi a disposizione sul mercato siano conformi alle prescrizioni fissate dalla pertinente normativa di armonizzazione dell’Unione e non presentino rischi per la salute, la sicurezza o qualsiasi altro aspetto di tutela del pubblico interesse;
45) «autorità di vigilanza del mercato»: l’autorità di uno Stato membro preposta alla vigilanza del mercato nel territorio di tale Stato;
46) «autorità nazionale»: un’autorità di omologazione o qualsiasi altra autorità che partecipa ed è responsabile della vigilanza del mercato, del controllo alle frontiere o dell’immatricolazione in uno Stato membro in relazione a veicoli, sistemi, componenti, entità tecniche indipendenti, parti o equipaggiamenti;
47) «messa a disposizione sul mercato»: la fornitura di un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento, a titolo oneroso o gratuito, affinché sia distribuito o usato sul mercato nel corso di un’attività commerciale;
48) «tipo di veicolo»: un gruppo di veicoli appartenenti alla stessa categoria, incluse le varianti e le versioni, che non presentano tra di loro differenze almeno riguardo ai seguenti aspetti essenziali:
-
categoria,
-
costruttore,
-
designazione del tipo stabilita dal costruttore,
-
caratteristiche essenziali di costruzione e di progettazione,
-
telaio a trave centrale/telaio a longheroni/telaio articolato (differenze evidenti e fondamentali),
-
per la categoria T: assi (numero) o, per la categoria C: assi/cingoli (numero),
-
in caso di veicoli fabbricati in più fasi, il costruttore e il tipo di veicolo della fase precedente;
49) «variante»: veicoli appartenenti allo stesso tipo che non presentano tra di loro differenze per quanto riguarda i seguenti aspetti:
a)
per i trattori:
-
concezione della struttura del veicolo o del tipo di struttura,
-
fase di completamento,
-
motore (a combustione interna/ibrido/elettrico/ibrido-elettrico),
-
principio di funzionamento,
-
numero e disposizione dei cilindri,
-
differenza di potenza non superiore al 30 % (potenza maggiore non superiore a 1,3 volte quella minore),
-
differenza di cilindrata non superiore al 20 % (cilindrata maggiore non superiore a 1,2 volte quella minore),
-
assi motori (numero, posizione, interconnessione),
-
assi sterzanti (numero e posizione),
-
differenza non superiore al 10 % tra masse massime a pieno carico,
-
trasmissione (tipo),
-
struttura di protezione antiribaltamento,
-
assi frenati (numero);
b)
per rimorchi o attrezzature trainate intercambiabili:
-
assi motori (numero, posizione, interconnessione),
-
differenza non superiore al 10 % tra masse massime a pieno carico,
-
assi frenati (numero);
50) «veicolo ibrido»: un veicolo a motore munito di almeno due diversi convertitori d’energia e di due diversi sistemi di accumulo (sul veicolo) dell’energia per la sua propulsione;
51) «veicolo elettrico ibrido»: un veicolo che, per la propulsione meccanica, trae energia dalle due seguenti fonti di energia/potenza accumulata presenti a bordo:
a)
carburante di consumo;
b)
batteria, condensatore, volano/generatore o altro dispositivo di accumulo dell’energia o potenza elettrica.
Tale definizione comprende i veicoli che traggono energia da un carburante di consumo solo al fine di ricaricare il dispositivo di accumulo dell’energia/potenza elettrica;
52) «veicolo elettrico puro»: un veicolo azionato da un sistema formato da uno o più dispositivi di accumulo dell’energia elettrica, uno o più dispositivi per la trasformazione della potenza elettrica e una o più macchine elettriche che convertono l’energia elettrica accumulata in energia meccanica trasmessa alle ruote per la propulsione del veicolo;
53) «versione di una variante»: un veicolo che consiste in una combinazione di elementi riportati nel fascicolo di omologazione di cui all’articolo 24, paragrafo 10.
I riferimenti fatti nel presente regolamento a prescrizioni, procedure o modalità stabilite nel presente regolamento si intendono fatti a prescrizioni, procedure o modalità stabilite nel presente regolamento e negli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso.
Articolo 4
Categorie dei veicoli
Ai fini del presente regolamento:
1)
la «categoria T» comprende tutti i trattori a ruote; ogni categoria di trattori a ruote descritta ai punti da 2 a 8 è integrata alla fine da un indice «a» o «b», a seconda della velocità di progetto:
a)
«a» per trattori a ruote con velocità massima di progetto inferiore o pari a 40 km/h,
b)
«b» per trattori a ruote con velocità massima di progetto superiore a 40 km/h;
2)
la «categoria T1» comprende trattori a ruote aventi carreggiata minima dell’asse più vicino al conducente non inferiore a 1 150 mm, massa a vuoto in ordine di marcia superiore a 600 kg e altezza libera dal suolo non superiore a 1 000 mm;
3)
la «categoria T2» comprende trattori a ruote con una larghezza minima della carreggiata inferiore a 1 150 mm, con massa a vuoto in ordine di marcia superiore a 600 kg e altezza libera dal suolo non superiore a 600 mm; nel caso in cui l’altezza del centro di gravità del trattore (misurata rispetto al terreno) divisa per la carreggiata minima media per ogni asse superi 0,90, la velocità di progetto massima è limitata a 30 km/h;
4)
la «categoria T3» comprende trattori a ruote aventi massa a vuoto in ordine di marcia non superiore a 600 kg;
5)
la «categoria T4» comprende trattori a ruote per uso speciale;
6)
la «categoria T4.1» (trattori molto alti rispetto al suolo) comprende trattori progettati per attività in coltivazioni alte e a filari, come le viti. Sono caratterizzati da un telaio o parte di esso sopraelevato che ne permette la circolazione parallelamente ai filari, con le ruote a destra e a sinistra di uno o più filari. Sono progettati per portare o azionare utensili che possono essere fissati anteriormente, tra gli assi, posteriormente o su una piattaforma. Quando il trattore è in azione, l’altezza libera dal suolo misurata verticalmente rispetto ai filari supera i 1 000 mm. Se il quoziente tra l’altezza del centro di gravità del trattore, misurata rispetto al suolo usando gli pneumatici in dotazione normale, e la media delle carreggiate minime di tutti gli assi supera 0,90, la velocità massima di progetto non può superare i 30 km/h;
7)
la «categoria T4.2» (trattori extra larghi) comprende trattori caratterizzati da grandi dimensioni e destinati principalmente ad attività in grandi aree di terreno coltivato;
8)
la «categoria T4.3» (trattori bassi rispetto al suolo) comprende trattori a quattro ruote motrici la cui attrezzatura intercambiabile è destinata all’uso agricolo o forestale, caratterizzati da un telaio di sostegno, munito di una o più prese di forza, aventi una massa tecnicamente ammissibile non superiore a 10 tonnellate, per i quali il rapporto tra tale massa e la massa massima a vuoto in ordine di marcia è inferiore a 2,5 e il cui centro di gravità, misurato rispetto al terreno con gli pneumatici di normale dotazione, si trova a un’altezza inferiore a 850 mm;
9)
la «categoria C» comprende trattori a cingoli che si spostano su cingoli o su una combinazione di ruote e cingoli, le cui sottocategorie sono definite per analogia con la categoria T;
10)
la «categoria R» comprende i rimorchi; ogni categoria di rimorchi descritta ai punti da 11 a 14 è integrata alla fine da un indice «a» o «b», a seconda della velocità di progetto:
a)
«a» per rimorchi con velocità massima di progetto inferiore o pari a 40 km/h,
b)
«b» per rimorchi con velocità massima di progetto superiore a 40 km/h;
11)
la «categoria R1» comprende rimorchi in cui la somma delle masse tecnicamente ammissibili per asse non supera i 1 500 kg;
12)
la «categoria R2» comprende rimorchi in cui la somma delle masse tecnicamente ammissibili per asse è superiore a 1 500 kg ma non supera i 3 500 kg;
13)
la «categoria R3» comprende rimorchi in cui la somma delle masse tecnicamente ammissibili per asse è superiore a 3 500 kg ma non supera i 21 000 kg;
14)
la «categoria R4» comprende rimorchi in cui la somma delle masse tecnicamente ammissibili per asse supera i 21 000 kg;
15)
la «categoria S» comprende le attrezzature intercambiabili trainate.
Ogni categoria di attrezzature intercambiabili trainate è integrata alla fine da un indice «a» o «b», a seconda della velocità di progetto:
a)
«a» per le attrezzature intercambiabili trainate con velocità massima di progetto inferiore o pari a 40 km/h;
b)
«b» per le attrezzature intercambiabili trainate con velocità massima di progetto superiori a 40 km/h;
16)
la «categoria S1» comprende un’attrezzatura intercambiabile trainata in cui la somma delle masse tecnicamente ammissibili per asse non supera i 3 500 kg;
17)
la «categoria S2» comprende un’attrezzatura intercambiabile trainata in cui la somma delle masse tecnicamente ammissibili per asse supera i 3 500 kg.
CAPO II
OBBLIGHI GENERALI
Articolo 5
Obblighi degli Stati membri
1. Gli Stati membri istituiscono o designano le autorità di omologazione competenti in materia di omologazione e le autorità di vigilanza del mercato competenti in materia di vigilanza del mercato conformemente al presente regolamento. Gli Stati membri notificano alla Commissione l’istituzione e la designazione di tali autorità.
La notifica delle autorità di omologazione e di vigilanza del mercato comprende nome, indirizzo, anche elettronico, e settore di competenza. La Commissione pubblica sul suo sito web un elenco e gli estremi delle autorità di omologazione.
2. Gli Stati membri autorizzano l’immissione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione solo di veicoli, componenti ed entità tecniche indipendenti conformi alle prescrizioni del presente regolamento.
3. Gli Stati membri non vietano, limitano o impediscono l’immissione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti per motivi connessi ad aspetti di costruzione o di funzionamento trattati dal presente regolamento se soddisfano le prescrizioni dello stesso.
4. Gli Stati membri organizzano ed effettuano la vigilanza del mercato e i controlli di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti che entrano nel mercato conformemente al capo III del regolamento (CE) n. 765/2008.
Articolo 6
Obblighi delle autorità di omologazione
1. Le autorità di omologazione garantiscono che i costruttori che chiedono un’omologazione adempiano agli obblighi previsti dal presente regolamento.
2. Le autorità di omologazione rilasciano omologazioni solo per veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti conformi alle prescrizioni del presente regolamento.
Articolo 7
Misure di vigilanza del mercato
1. Per i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti omologati, le autorità di vigilanza del mercato effettuano, su scala adeguata, opportuni controlli documentali, tenendo conto dei principi consolidati di valutazione del rischio, dei reclami e di altre informazioni.
Le autorità di vigilanza del mercato possono imporre agli operatori economici di mettere a disposizione la documentazione e le informazioni che ritengono necessarie ai fini dello svolgimento delle loro attività.
Qualora un operatore economico presenti un certificato di conformità, le autorità di vigilanza del mercato ne tengono debitamente conto.
2. Per le parti e gli equipaggiamenti diversi da quelli di cui al paragrafo 1 del presente articolo trova piena applicazione l’articolo 19, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 765/2008.
Articolo 8
Obblighi dei costruttori
1. I costruttori garantiscono che i loro veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti siano immessi sul mercato o entrino in circolazione se sono stati fabbricati e omologati conformemente alle prescrizioni del presente regolamento e degli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso.
2. Nel caso di un’omologazione in più fasi, ogni costruttore è responsabile per l’omologazione e la conformità della produzione di sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti aggiunte nella fase di completamento del veicolo in cui interviene. Il costruttore che modifica componenti o sistemi già omologati in fasi precedenti è responsabile dell’omologazione e della conformità della produzione dei componenti e dei sistemi modificati.
3. I costruttori che modificano un veicolo incompleto in modo tale che esso sia classificato in una categoria di veicoli diversa, con la conseguenza che le prescrizioni giuridiche già valutate in una precedente fase di omologazione sono cambiate, sono responsabili anche della conformità alle prescrizioni applicabili alla categoria di veicoli nella quale il veicolo modificato deve essere classificato.
4. Ai fini dell’omologazione di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti contemplati dal presente regolamento, i costruttori stabiliti al di fuori dell’Unione designano un unico rappresentante stabilito all’interno dell’Unione che li rappresenti dinanzi all’autorità di omologazione.
5. Ai fini della vigilanza del mercato, i costruttori stabiliti al di fuori dell’Unione designano inoltre un unico rappresentante stabilito nell’Unione, che può essere il rappresentante di cui al paragrafo 4 o un rappresentante aggiuntivo.
6. I costruttori sono responsabili dinanzi all’autorità di omologazione di tutti gli aspetti della procedura di omologazione e della conformità della produzione, indipendentemente dal fatto che partecipino direttamente a tutte le fasi di costruzione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente.
7. Conformemente al presente regolamento e agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso, i costruttori garantiscono che siano predisposte le procedure necessarie affinché la produzione in serie continui a essere conforme al tipo omologato. Si tiene conto, conformemente al capo VI, delle modifiche apportate alla progettazione di un veicolo, di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente o alle relative caratteristiche e delle modifiche delle prescrizioni a cui il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente sono dichiarati conformi.
8. Oltre alla marcatura prescritta e ai marchi di omologazione apposti sui veicoli, sui componenti o sulle entità tecniche indipendenti a norma dell’articolo 34, i costruttori appongono sui veicoli, sui componenti o sulle entità tecniche indipendenti messi a disposizione sul mercato il proprio nome, la denominazione commerciale registrata o il marchio commerciale registrato e l’indirizzo nell’Unione presso il quale possono essere contattati oppure, ove ciò non sia possibile, sull’imballaggio o su un documento di accompagnamento del componente o dell’entità tecnica indipendente.
9. I costruttori garantiscono che, fintantoché un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente è sotto la loro responsabilità, le condizioni di stoccaggio o di trasporto non pregiudichino la conformità alle prescrizioni del presente regolamento.
Articolo 9
Obblighi dei costruttori in relazione ai prodotti non conformi o che presentano un grave rischio
1. I costruttori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che è stato immesso sul mercato o che è entrato in circolazione non sia conforme al presente regolamento o agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso prendono immediatamente le misure correttive necessarie a rendere conforme tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente, a ritirarlo o richiamarlo, a seconda dei casi.
Il costruttore ne informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione, indicando i dettagli relativi, in particolare, alla non conformità e le eventuali misure correttive adottate.
2. Qualora il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento comportino un rischio grave, i costruttori ne informano immediatamente le autorità di omologazione e di vigilanza del mercato degli Stati membri in cui il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento sono stati messi a disposizione sul mercato o sono entrati in circolazione, indicando i dettagli relativi, in particolare, alla non conformità e alle eventuali misure correttive adottate.
3. I costruttori conservano il fascicolo di omologazione di cui all’articolo 24, paragrafo 10, e, inoltre, il costruttore del veicolo tiene a disposizione delle autorità di omologazione una copia dei certificati di conformità di cui all’articolo 33 per un periodo di dieci anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei veicoli e per un periodo di cinque anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti.
4. I costruttori forniscono a un’autorità nazionale, a seguito di una richiesta motivata di questa e per il tramite dell’autorità che l’ha rilasciata, una copia del certificato di omologazione UE o l’autorizzazione di cui all’articolo 46, paragrafi 1 e 2), che dimostra la conformità del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente, in una lingua facilmente comprensibile per tale autorità. I costruttori cooperano con l’autorità nazionale in merito a qualsiasi provvedimento adottato in conformità dell’articolo 20 del regolamento (CE) n. 765/2008 per eliminare i rischi presentati dai veicoli, dai sistemi, dai componenti o dalle entità tecniche indipendenti che sono stati immessi sul mercato, immatricolati o che sono entrati in circolazione.
Articolo 10
Obblighi dei rappresentanti del costruttore in materia di vigilanza del mercato
Il rappresentante del costruttore incaricato della vigilanza del mercato esegue i compiti specificati nel mandato ricevuto dal costruttore. Il mandato consente ai rappresentanti di svolgere almeno i seguenti compiti:
a)
avere accesso alla documentazione informativa di cui all’articolo 22 e ai certificati di conformità di cui all’articolo 33, in modo che possano essere messi a disposizione delle autorità di omologazione per un periodo di dieci anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei veicoli e per un periodo di cinque anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti;
b)
fornire a un’autorità di omologazione, a seguito di una richiesta motivata, tutte le informazioni e la documentazione necessarie a dimostrare la conformità della produzione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente;
c)
cooperare con le autorità di omologazione o di vigilanza del mercato, su loro richiesta, in merito a qualsiasi azione intrapresa per eliminare i rischi gravi presentati dai veicoli, dai sistemi, dai componenti, dalle entità tecniche indipendenti, dalle parti o dagli equipaggiamenti che rientrano nel loro mandato.
Articolo 11
Obblighi degli importatori
1. Gli importatori immettono sul mercato solo veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti conformi che abbiano ottenuto l’omologazione UE o soddisfino le prescrizioni per l’omologazione nazionale ovvero parti o equipaggiamenti interamente soggetti alla disciplina del regolamento (CE) n. 765/2008.
2. Prima di immettere sul mercato un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente omologati, gli importatori si accertano che esista un fascicolo di omologazione conforme all’articolo 24, paragrafo 10, e che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente siano contrassegnati dal marchio di omologazione prescritto e conformi all’articolo 8, paragrafo 8. Per i veicoli, gli importatori verificano che essi siano accompagnati dal certificato di conformità prescritto.
3. Gli importatori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento non siano conformi alle prescrizioni del presente regolamento, in particolare all’omologazione per tipo, non immettono sul mercato, non consentono l’entrata in circolazione né immatricolano il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente fino a quando non siano stati resi conformi. Inoltre, qualora ritengano o abbiano motivo di ritenere che il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento presentino un rischio, ne informano il costruttore e le autorità di vigilanza del mercato. Per i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti omologati, essi informano altresì l’autorità di omologazione che ha concesso l’omologazione.
4. Gli importatori appongono sul veicolo, sul sistema, sul componente, sull’entità tecnica indipendente, sulla parte o sull’equipaggiamento il loro nome, la loro denominazione commerciale registrata o il loro marchio commerciale registrato e l’indirizzo al quale possono essere contattati oppure, ove ciò non sia possibile, sull’imballaggio o in un documento di accompagnamento del sistema, del componente, dell’entità tecnica indipendente, della parte o dell’equipaggiamento.
5. Gli importatori garantiscono che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente siano accompagnati da istruzioni e informazioni, conformemente all’articolo 51, nella lingua ufficiale o nelle lingue ufficiali degli Stati membri interessati.
6. Gli importatori garantiscono che, fintantoché un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente sono sotto la loro responsabilità, le condizioni di stoccaggio o di trasporto non pregiudichino la conformità alle prescrizioni del presente regolamento.
7. Ove ritenuto opportuno alla luce dei gravi rischi presentati da un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento, gli importatori, per proteggere la salute e la sicurezza dei consumatori, effettuano un’indagine e, se del caso, tengono un registro dei reclami e dei richiami di veicoli, sistemi, componenti, entità tecniche indipendenti, parti o equipaggiamenti e tengono informati i distributori in merito a tale monitoraggio.
Articolo 12
Obblighi degli importatori per in relazione ai loro prodotti non conformi o che presentano un grave rischio
1. Gli importatori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che hanno immesso sul mercato non siano conformi al presente regolamento prendono immediatamente le misure correttive necessarie per rendere conforme tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente, per ritirarlo o richiamarlo, a seconda dei casi.
2. Qualora un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento comportino un rischio grave, gli importatori ne informano immediatamente il costruttore e le autorità di omologazione e di vigilanza del mercato degli Stati membri in cui l’hanno immesso o immessa sul mercato. L’importatore li informa altresì di ogni azione intrapresa, fornendo dettagli, in particolare, sul grave rischio e sulle eventuali misure correttive adottate dal costruttore.
3. Gli importatori conservano, per un periodo di dieci anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei veicoli e per un periodo di cinque anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti, una copia del certificato di conformità e la tengono a disposizione delle autorità di omologazione e di vigilanza del mercato, e garantiscono che il fascicolo di omologazione di cui all’articolo 24, paragrafo 10, su richiesta, possa essere messo a disposizione di dette autorità.
4. Gli importatori, a seguito di una richiesta motivata, forniscono a un’autorità nazionale tutte le informazioni e la documentazione necessarie per dimostrare la conformità di un veicolo, di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente, in una lingua facilmente comprensibile per tale autorità. Gli importatori cooperano con tale autorità, su richiesta di quest’ultima, in merito a qualsiasi provvedimento adottato per eliminare i rischi presentati da veicoli, sistemi, componenti, entità tecniche indipendenti, parti o equipaggiamenti che essi hanno immesso sul mercato.
Articolo 13
Obblighi dei distributori
1. Nel mettere a disposizione sul mercato un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento, i distributori agiscono con la dovuta diligenza in relazione alle prescrizioni del presente regolamento.
2. Prima della messa a disposizione sul mercato, dell’immatricolazione o dell’entrata in circolazione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente, i distributori verificano che su tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente siano apposti le marcature regolamentari o il marchio di omologazione prescritti, che essi siano accompagnati dai documenti prescritti e da istruzioni e informazioni sulla sicurezza nella lingua ufficiale o nelle lingue ufficiali dello Stato membro in cui il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente sono destinati alla messa a disposizione sul mercato e che l’importatore e il costruttore abbiano adempiuto alle prescrizioni di cui all’articolo 11, paragrafi 2 e 4, e all’articolo 34, paragrafi 1 e 2.
3. I distributori garantiscono che, fintantoché un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente sono sotto la loro responsabilità, le condizioni di stoccaggio o di trasporto non pregiudichino la conformità alle prescrizioni del presente regolamento.
Articolo 14
Obblighi dei distributori in relazione ai prodotti non conformi o che presentano un grave rischio
1. I distributori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente non siano conformi alle prescrizioni del presente regolamento non mettono a disposizione sul mercato, immatricolano o fanno entrare in circolazione il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente fino a quando non siano stati resi conformi.
2. I distributori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che hanno messo a disposizione sul mercato, immatricolato o della cui entrata in circolazione sono responsabili non siano conformi al presente regolamento ne informano il costruttore o il suo rappresentante per garantire che siano adottate le misure correttive necessarie per rendere conforme tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente o, se del caso, a richiamarli, conformemente all’articolo 9, paragrafo 1, o all’articolo 12, paragrafo 1.
3. Qualora il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento comportino un grave rischio, i distributori informano immediatamente il costruttore, l’importatore e le autorità di omologazione e di vigilanza del mercato degli Stati membri in cui li hanno messi a disposizione sul mercato. Il distributore li informa altresì di ogni azione intrapresa e fornisce, in particolare, i dettagli relativi al grave rischio e alle eventuali misure correttive adottate dal costruttore.
4. A seguito di una richiesta motivata di un’autorità nazionale, i distributori garantiscono che il costruttore fornisca all’autorità nazionale le informazioni di cui all’articolo 9, paragrafo 4, o che l’importatore le fornisca le informazioni di cui all’articolo 12, paragrafo 3. Essi cooperano con l’autorità, su richiesta di quest’ultima, in merito a qualsiasi provvedimento adottato in conformità dell’articolo 20 del regolamento (CE) n. 765/2008 per eliminare i rischi presentati dal veicolo, dal sistema, dal componente, dall’entità tecnica indipendente, dalla parte o dall’equipaggiamento che hanno messo a disposizione sul mercato.
Articolo 15
Casi in cui gli obblighi dei costruttori si applicano agli importatori e ai distributori
L’importatore o il distributore è considerato costruttore ai fini del presente regolamento ed è soggetto agli obblighi del costruttore a norma degli articoli da 8 a 10 qualora metta a disposizione sul mercato, immatricoli o sia responsabile dell’entrata in circolazione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente con il proprio nome o marchio oppure qualora modifichi un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente in modo da poterne compromettere la conformità alle prescrizioni applicabili.
Articolo 16
Identificazione degli operatori economici
Gli operatori economici notificano, su richiesta, alle autorità di omologazione e alle autorità di vigilanza del mercato per un periodo di cinque anni:
a)
ogni operatore economico che abbia fornito loro un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
b)
ogni operatore economico a cui abbiano fornito un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento.
CAPO III
PRESCRIZIONI FONDAMENTALI
Articolo 17
Prescrizioni in materia di sicurezza funzionale dei veicoli
1. I costruttori garantiscono che i veicoli siano progettati, costruiti e assemblati in modo da ridurre al minimo i rischi di lesioni per gli occupanti del veicolo e chiunque altro si trovi nella zona circostante il veicolo.
2. I costruttori garantiscono che i veicoli, i componenti e le entità tecniche indipendenti siano conformi alle pertinenti prescrizioni fissate dal presente regolamento, comprese quelle relative a:
a)
integrità della struttura del veicolo;
b)
sistemi che agevolano il controllo del veicolo da parte del conducente, in particolare in relazione agli impianti di sterzatura e di frenatura, compresi i sistemi avanzati di frenatura e i sistemi elettronici di controllo della stabilità;
c)
sistemi che forniscono al conducente visibilità e informazioni sullo stato del veicolo e sulla zona circostante, compresi vetrature, specchi e sistemi d’informazione del conducente;
d)
sistemi di illuminazione del veicolo;
e)
protezione degli occupanti del veicolo, come finiture interne, poggiatesta, cinture di sicurezza, porte del veicolo;
f)
parte esterna del veicolo e accessori;
g)
compatibilità elettromagnetica;
h)
dispositivi di segnalazione acustica;
i)
impianti di riscaldamento;
j)
dispositivi di protezione contro un impiego non autorizzato;
k)
sistemi di identificazione del veicolo;
l)
masse e dimensioni;
m)
sicurezza elettrica, compresa l’elettricità statica;
n)
strutture protettive posteriori;
o)
protezione laterale;
p)
piattaforma di carico;
q)
dispositivi di traino;
r)
pneumatici;
s)
dispositivi antispruzzi;
t)
retromarcia;
u)
cingoli;
v)
dispositivi di aggancio meccanico, compresa la protezione da errori di montaggio.
3. I componenti dei veicoli i cui rischi di natura elettrica sono disciplinati negli atti delegati o di esecuzione adottati a norma del presente regolamento non sono soggetti alla direttiva 2006/95/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 dicembre 2006, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative al materiale elettrico destinato ad essere adoperato entro taluni limiti di tensione (32).
4. Le prescrizioni di cui ai paragrafi 1 e 2 si applicano ai veicoli e a sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti destinati a tali veicoli, se tali prescrizioni sono applicabili in conformità dell’allegato I.
5. Per garantire il conseguimento di un elevato livello di sicurezza funzionale, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle prescrizioni tecniche dettagliate per gli elementi di cui al paragrafo 2 del presente articolo, compresi se del caso i metodi di prova e i valori limite. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Dette prescrizioni dettagliate sono tali da incrementare o almeno mantenere il livello di sicurezza funzionale previsto dalle direttive di cui all’articolo 76, paragrafo 1, e all’articolo 77, e garantiscono quanto segue:
a)
i veicoli con una velocità massima di progetto superiore a 40 km/h soddisfano un livello di sicurezza funzionale equivalente a quello dei veicoli a motore e dei relativi rimorchi in termini di prestazioni di frenatura e, ove appropriato, di sistema antibloccaggio;
b)
la pressione di contatto massima esercitata sulla superficie stradale dura dagli pneumatici o dai cingoli non supera 0,8 MPa.
Articolo 18
Prescrizioni in materia di sicurezza sul lavoro
1. I costruttori garantiscono che i veicoli siano progettati, costruiti e assemblati in modo da ridurre al minimo i rischi di lesioni per persone che lavorino sul veicolo o con esso.
2. I costruttori garantiscono che i veicoli, i componenti e le entità tecniche indipendenti soddisfino le prescrizioni loro pertinenti fissate dal presente regolamento, compresi quelle relative a:
a)
strutture di protezione antiribaltamento (roll-over protection structures - ROPS);
b)
strutture di protezione contro la caduta di oggetti (falling objects protection structures - FOPS);
c)
posti a sedere per passeggeri;
d)
esposizione del conducente al livello sonoro;
e)
sedile del conducente;
f)
spazio di manovra e accesso al posto di guida, compresa la protezione contro lo scivolamento, l’inciampo o la caduta;
g)
prese di forza;
h)
protezione degli elementi motori;
i)
punti di ancoraggio delle cinture di sicurezza;
j)
cinture di sicurezza;
k)
protezione del conducente contro la penetrazione di oggetti (Operator Protection Structures, «OPS»);
l)
protezione del conducente contro sostanze pericolose;
m)
protezione dall’esposizione a parti o materiali a temperature estreme;
n)
manuale d’uso;
o)
comandi, compresi la sicurezza e l’affidabilità dei sistemi di controllo, i dispositivi di emergenza e di arresto automatico;
p)
protezione contro i rischi meccanici diversi da quelli di cui alle lettere a), b), g) e k), compresa la protezione contro superfici ruvide, spigoli vivi, la rottura di condotti che trasportano liquidi e lo spostamento incontrollato del veicolo;
q)
funzionamento e manutenzione, compresa la pulizia sicura del veicolo;
r)
ripari e dispositivi di protezione;
s)
informazioni, avvertenze e marcature;
t)
materiali e prodotti;
u)
batterie.
3. Le prescrizioni di cui ai paragrafi 1 e 2 si applicano ai veicoli e a sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti destinati a tali veicoli, se tali prescrizioni sono applicabili in conformità dell’allegato I.
4. Per garantire il conseguimento di un elevato livello di sicurezza sul lavoro, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle prescrizioni tecniche dettagliate per gli elementi di cui al paragrafo 2 del presente articolo, compresi se del caso i metodi di prova e i valori limite. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Dette prescrizioni tecniche dettagliate sono tali da incrementare o almeno mantenere il livello di sicurezza sul lavoro previsto dalle direttive di cui all’articolo 76, paragrafo 1, e all’articolo 77, tenendo conto dell’ergonomia (fra cui la protezione contro il prevedibile uso improprio, l’utilizzabilità dei sistemi di controllo, l’accessibilità dei comandi per evitarne l’attivazione involontaria, l’adattamento dell’interfaccia uomo/veicolo alle caratteristiche prevedibili del conducente, le vibrazioni e l’intervento dell’operatore), della stabilità e della sicurezza antincendio.
Articolo 19
Prescrizioni in materia di compatibilità ambientale
1. I costruttori garantiscono che i veicoli siano progettati, fabbricati e assemblati in modo da ridurre al minimo l’impatto ambientale.
2. I costruttori garantiscono che i veicoli, i componenti e le entità tecniche indipendenti soddisfino le prescrizioni loro pertinenti fissate dal presente regolamento, comprese quelle relative a:
a)
emissioni inquinanti;
b)
livelli sonori esterni.
3. Alle emissioni inquinanti si applicano i valori limite specifici, i metodi di prova e le prescrizioni stabiliti per le macchine mobili dalla direttiva 97/68/CE.
4. I valori limite per i livelli sonori esterni specifici non superano i seguenti livelli:
a)
89 dB(A) per i trattori aventi una massa a vuoto in ordine di marcia superiore a 1 500 kg;
b)
85 dB(A) per i trattori aventi una massa a vuoto in ordine di marcia non superiore a 1 500 kg,
Tali valori sono misurati in base ai metodi di prova stabiliti negli atti delegati di cui al paragrafo 6.
5. Le prescrizioni di cui ai paragrafi 1 e 2 si applicano ai veicoli e a sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti destinati a tali veicoli, se tali prescrizioni sono applicabili in conformità dell’allegato I.
6. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle prescrizioni tecniche dettagliate per i livelli sonori esterni, tra cui i metodi di prova, e all’installazione su un veicolo di motori che sono stati omologati per quanto riguarda le emissioni inquinanti, e relative disposizioni di flessibilità,al fine di garantire l’ottenimento di un elevato livello di compatibilità ambientale. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Dette prescrizioni tecniche specifiche sono tali da incrementare o almeno mantenere il livello di compatibilità ambientale garantito dalle direttive di cui all’articolo 76, paragrafo 1, e, se del caso, all’articolo 77.
CAPO IV
PROCEDURE DI OMOLOGAZIONE UE
Articolo 20
Procedura di omologazione UE
1. Per richiedere l’omologazione di un veicolo completo, il costruttore può scegliere una delle seguenti procedure:
a)
omologazione in fasi successive;
b)
omologazione in un’unica fase;
c)
omologazione mista.
Inoltre, il costruttore può scegliere l’omologazione in più fasi.
Per l’omologazione di sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti la sola procedura applicabile è quella in un’unica fase.
2. L’omologazione in fasi successive consiste nell’ottenere gradualmente la serie completa dei certificati di omologazione UE per i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti che fanno parte del veicolo e che porta, nella fase finale, all’omologazione dell’intero veicolo.
3. L’omologazione in un’unica fase consiste nell’omologazione dell’intero veicolo con un’unica operazione.
4. L’omologazione mista è una procedura di omologazione in fasi successive per la quale si effettuano una o più omologazioni di sistemi durante la fase finale dell’omologazione dell’intero veicolo, senza necessità di rilasciare certificati di omologazione UE per tali sistemi.
5. Nella procedura di omologazione in più fasi, una o più autorità di omologazione certificano che, a seconda dello stadio di completamento, un tipo di veicolo incompleto o completato soddisfa le pertinenti disposizioni amministrative e le pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento.
L’omologazione in più fasi è rilasciata a un tipo di veicolo, incompleto o completato, conforme a quanto contenuto nella documentazione informativa prevista all’articolo 22 e alle prescrizioni tecniche stabilite nei pertinenti atti elencati all’allegato I, a seconda dello stadio di completamento del veicolo.
6. L’omologazione per la fase finale di completamento è rilasciata solo dopo che l’autorità di omologazione abbia verificato che il veicolo omologato nella fase finale rispetta in quel momento tutte le prescrizioni tecniche applicabili. Ciò comprende anche un controllo documentario di tutte le prescrizioni rientranti in un’omologazione di un veicolo incompleto rilasciata nel corso di una procedura in più fasi, anche nei casi in cui sia rilasciata per una differente (sotto)categoria di veicolo.
7. La scelta della procedura di omologazione non influisce sulle prescrizioni fondamentali applicabili cui deve esser conforme il tipo di veicolo omologato al momento del rilascio dell’omologazione di un veicolo completo.
8. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle modalità dettagliate delle procedure di omologazione. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Articolo 21
Domanda di omologazione
1. Il costruttore presenta la domanda di omologazione all’autorità di omologazione.
2. Per un determinato tipo di veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente può essere presentata una sola domanda e in un solo Stato membro.
3. Per ogni tipo da omologare è presentata una domanda separata.
Articolo 22
Documentazione informativa
1. Il richiedente fornisce all’autorità di omologazione una documentazione informativa.
2. La documentazione informativa comprende:
a)
una scheda tecnica;
b)
tutti i dati, i disegni, le fotografie e le altre informazioni;
c)
per i veicoli, l’indicazione della procedura o delle procedure scelte conformemente all’articolo 20, paragrafo 1;
d)
ogni ulteriore informazione richiesta dall’autorità di omologazione nell’ambito della procedura relativa alla domanda.
3. La documentazione informativa può essere fornita su carta o in un formato elettronico che sia accettato dal servizio tecnico e dall’autorità di omologazione.
4. La Commissione stabilisce i modelli della scheda tecnica e della documentazione informativa mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Articolo 23
Prescrizioni specifiche relative alle informazioni da indicare a seconda della procedura scelta nella domanda di omologazione
1. La domanda di omologazione in fasi successive è corredata dalla documentazione informativa conformemente all’articolo 22 e da tutti i certificati di omologazione necessari ai sensi di ciascuno degli atti applicabili elencati all’allegato I.
Nel caso dell’omologazione di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente ai sensi degli atti applicabili di cui all’allegato I, l’autorità di omologazione accede alla relativa documentazione informativa fino alla data in cui l’omologazione è rilasciata o rifiutata.
2. La domanda di omologazione in un’unica fase è corredata dalla documentazione informativa prevista all’articolo 22 contenente le pertinenti informazioni a norma degli atti di esecuzione adottati ai sensi del presente regolamento in relazione a tali atti applicabili.
3. Nel caso di una procedura di omologazione mista, la documentazione informativa è corredata di uno o più certificati di omologazione necessari ai sensi di ciascuno degli atti applicabili elencati all’allegato I e comprende, se non viene presentato alcun certificato di omologazione, le pertinenti informazioni conformemente agli atti di esecuzione adottati a norma del presente regolamento in relazione a tali atti applicabili.
4. Fatti salvi i paragrafi 1, 2 e 3, nel caso di un’omologazione in più fasi sono fornite le seguenti informazioni:
a)
nella prima fase, le parti della documentazione informativa e dei certificati di omologazione UE riguardanti lo stadio di completamento del veicolo base;
b)
nella seconda fase e nelle fasi successive, le parti della documentazione informativa e dei certificati di omologazione UE relative allo stadio di costruzione in corso unitamente a una copia del certificato di omologazione UE del veicolo rilasciata nel precedente stadio di costruzione e un elenco completo delle modifiche o delle aggiunte che il costruttore ha apportato al veicolo.
Le informazioni di cui al presente paragrafo, primo comma, lettere a) e b), possono essere comunicate in conformità del paragrafo 3.
5. Su richiesta debitamente motivata, l’autorità di omologazione può imporre al costruttore di fornire ulteriori informazioni per decidere quali prove siano necessarie o per facilitare l’esecuzione di queste ultime.
CAPO V
ESPLETAMENTO DELLE PROCEDURE DI OMOLOGAZIONE UE
Articolo 24
Disposizioni generali
1. Le autorità di omologazione rilasciano un’omologazione UE solo dopo aver verificato la conformità delle modalità di produzione di cui all’articolo 28 e la conformità del tipo di veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente alle prescrizioni applicabili.
2. Le omologazioni UE sono rilasciate in conformità del presente capo.
3. Se un’autorità di omologazione ritiene che un tipo di veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente, pur se conforme alle vigenti disposizioni, presenti seri rischi per la sicurezza o possa nuocere gravemente all’ambiente o alla sanità pubblica o presenti seri rischi per la sicurezza sul lavoro, può rifiutare il rilascio dell’omologazione UE. In tal caso, essa invia immediatamente alle autorità di omologazione degli altri Stati membri e alla Commissione una notifica dettagliata che spieghi i motivi della sua decisione e illustri le prove a sostegno delle sue conclusioni.
4. I certificati di omologazione UE sono numerati secondo un sistema armonizzato stabilito dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
5. Entro un mese dal rilascio del certificato di omologazione UE, l’autorità di omologazione invia alle autorità di omologazione degli altri Stati membri, mediante un sistema comune sicuro di trasmissione elettronica, una copia del certificato di omologazione UE, completo degli allegati, di ogni tipo di veicolo cui ha rilasciato l’omologazione. La copia può altresì presentarsi come copia elettronica sicura.
6. Se un’autorità di omologazione rifiuta o revoca l’omologazione di un veicolo, ne informa immediatamente le autorità di omologazione degli altri Stati membri, specificando i motivi della sua decisione.
7. Ogni tre mesi l’autorità di omologazione invia alle autorità di omologazione degli altri Stati membri l’elenco dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti per i quali ha rilasciato, modificato, rifiutato o revocato l’omologazione UE durante il periodo precedente.
8. Su richiesta dell’autorità di omologazione di un altro Stato membro, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE invia a tale autorità, entro un mese dal ricevimento della richiesta, copia del certificato di omologazione UE richiesto, completo degli allegati, mediante un sistema comune sicuro di trasmissione elettronica. La copia può altresì presentarsi come copia elettronica sicura.
9. Su richiesta della Commissione, l’autorità di omologazione invia le informazioni di cui ai paragrafi da 5 a 8 anche alla Commissione.
10. L’autorità di omologazione riunisce in un unico fascicolo di omologazione la documentazione informativa, i verbali di prova e tutti gli altri documenti aggiunti a tale documentazione dal servizio tecnico o dall’autorità di omologazione nell’esercizio delle loro funzioni. Il fascicolo di omologazione contiene un indice che elenca il suo contenuto, dandogli un’adeguata numerazione o indicando altri modi per identificare chiaramente tutte le pagine e il formato di ciascun documento in modo da evidenziare le fasi successive della procedura di omologazione UE, come le date delle revisioni e degli aggiornamenti. L’autorità di omologazione tiene a disposizione le informazioni contenute nel fascicolo di omologazione per un periodo di dieci anni dopo il termine di validità dell’omologazione in parola.
Articolo 25
Disposizioni particolari riguardanti il certificato di omologazione UE
1. Il certificato di omologazione UE contiene i seguenti allegati:
a)
fascicolo di omologazione di cui all’articolo 24, paragrafo 10;
b)
risultati delle prove;
c)
nome/i e campione/i della/e firma/e della/e persona/e autorizzata/e a firmare i certificati di conformità e dichiarazione relativa alle sue/loro mansioni nella società;
d)
in caso di omologazione UE di un veicolo completo, facsimile compilato del certificato di conformità.
2. Il certificato di omologazione UE è rilasciato in base al modello indicato dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
3. Per ogni tipo di veicolo l’autorità di omologazione:
a)
completa tutte le rubriche pertinenti del certificato di omologazione UE, compresa la scheda dei risultati di prova ad esso allegata;
b)
compila l’indice del fascicolo di omologazione;
c)
rilascia immediatamente al richiedente il certificato compilato e completo degli allegati.
La Commissione adotta il modello della scheda dei risultati di prova di cui alla lettera a) mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
4. Se nel caso di un’omologazione UE sono state imposte, in conformità dell’articolo 35, delle restrizioni di validità o si è derogato a talune disposizioni del presente regolamento o degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso, il certificato di omologazione UE specifica tali restrizioni o deroghe.
5. Se il costruttore sceglie la procedura di omologazione mista, l’autorità di omologazione completa il fascicolo di omologazione con i riferimenti ai verbali di prova, stabiliti mediante gli atti di esecuzione di cui all’articolo 27, paragrafo 1, per i quali non è disponibile un certificato d’omologazione UE.
6. Se il costruttore sceglie la procedura d’omologazione in un’unica fase, l’autorità di omologazione stila un elenco delle prescrizioni o degli atti applicabili e allega tale elenco al certificato di omologazione UE. La Commissione adotta il modello di elenco mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Articolo 26
Disposizioni speciali relative ai sistemi, ai componenti o alle entità tecniche indipendenti
1. A un sistema è rilasciata l’omologazione UE se è conforme alla descrizione datane nella documentazione informativa e se rispetta le prescrizioni tecniche stabilite negli atti pertinenti elencati all’allegato I.
2. A un componente o a un’entità tecnica indipendente è rilasciata l’omologazione UE se sono conformi alla descrizione datane nella documentazione informativa e se rispettano le prescrizioni tecniche stabilite negli atti pertinenti elencati all’allegato I.
3. Se componenti o entità tecniche indipendenti, destinate o no alla riparazione e ai servizi d’assistenza o di manutenzione, sono coperti anche dall’omologazione di un sistema riguardante un veicolo, occorre un’ulteriore omologazione del componente o dell’entità tecnica indipendente solo se ciò è previsto dagli atti pertinenti elencati all’allegato I.
4. Se un componente o un’entità tecnica indipendente svolgono la propria funzione o presentano una particolare caratteristica solo in connessione con altri elementi del veicolo, cosicché la loro conformità alle prescrizioni può essere verificata solo quando il componente o l’entità tecnica indipendente siano messi in funzione insieme a tali altri elementi del veicolo, la portata dell’omologazione UE del componente o dell’entità tecnica indipendente è limitata di conseguenza.
Il certificato di omologazione UE specifica in tal caso eventuali restrizioni d’uso del componente o dell’entità tecnica indipendente e le condizioni particolari del suo montaggio.
Se tale componente o entità tecnica indipendente sono montati dal costruttore del veicolo, il rispetto delle restrizioni d’uso o delle condizioni di montaggio è verificato al momento dell’omologazione del veicolo.
Articolo 27
Prove prescritte per l’omologazione UE
1. La conformità alle prescrizioni tecniche contenute nel presente regolamento e negli atti elencati all’allegato I è dimostrata attraverso prove adeguate, eseguite da servizi tecnici designati.
Le procedure di prova di cui al primo comma nonché le attrezzature e gli strumenti specifici prescritti per eseguire le prove sono definiti negli atti pertinenti elencati all’allegato I.
Il formato del verbale di prova rispetta le prescrizioni generali stabilite dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
2. Per eseguire le prove necessarie, il costruttore mette a disposizione dell’autorità di omologazione il numero di veicoli, di componenti o di entità tecniche indipendenti richiesto dagli atti pertinenti elencati all’allegato I.
3. Le prove prescritte sono eseguite su veicoli, componenti ed entità tecniche indipendenti rappresentativi del tipo da omologare.
Tuttavia, il costruttore può selezionare, d’accordo con l’autorità di omologazione, un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che, pur non essendo rappresentativi del tipo da omologare, combinino alcune delle caratteristiche più sfavorevoli con riguardo al livello di prestazione richiesto. Per agevolare le decisioni durante il processo di selezione si possono usare metodi di prova virtuali.
4. Previo accordo dell’autorità di omologazione e su richiesta del costruttore, si possono usare metodi di prova virtuali in alternativa ai metodi di prova di cui al paragrafo 1 rispetto alle prescrizioni stabilite dagli atti delegati adottati a norma del paragrafo 6.
5. I metodi di prova virtuali devono soddisfare le condizioni specificate negli atti delegati adottati a norma del paragrafo 6.
6. Per garantire che i risultati ottenuti con le prove virtuali siano altrettanto significativi di quelli ottenuti con le prove fisiche, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle prescrizioni passibili di essere sottoposte a prove virtuali e alle condizioni alle quali devono essere effettuate le prove virtuali. Nell’adottare tali atti delegati, la Commissione prende come base le prescrizioni e le procedure previste all’allegato XVI della direttiva 2007/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 settembre 2007, che istituisce un quadro per l’omologazione dei veicoli a motore e dei loro rimorchi, nonché dei sistemi, componenti ed entità tecniche destinati a tali veicoli (direttiva quadro) (33), se del caso.
Articolo 28
Conformità delle modalità di produzione
1. L’autorità di omologazione che rilascia un’omologazione UE adotta le misure necessarie ad accertare, se necessario in collaborazione con le autorità di omologazione degli altri Stati membri, se siano state predisposte modalità atte a garantire la conformità al tipo omologato di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti in produzione.
2. L’autorità di omologazione che rilascia un’omologazione UE di un veicolo completo adotta le misure necessarie ad accertare che i certificati di conformità rilasciati dal costruttore siano conformi all’articolo 33. A tal fine, l’autorità di omologazione verifica che un numero sufficiente di campioni di certificati di conformità sia conforme all’articolo 33 e che il costruttore abbia predisposto opportune modalità per assicurare la correttezza dei dati contenuti nei certificati di conformità.
3. L’autorità di omologazione che ha rilasciato un’omologazione UE adotta le misure necessarie ad accertare, in relazione a tale omologazione, se necessario in collaborazione con le autorità di omologazione degli altri Stati membri, se le modalità di cui ai paragrafi 1 e 2 siano ancora adeguate affinché veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti in produzione siano ancora conformi al tipo omologato e che i certificati di conformità siano ancora conformi all’articolo 33.
4. Per verificare che veicoli, sistemi, componenti o unità entità tecniche indipendenti siano conformi al tipo omologato, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE può effettuare, su campioni prelevati nei locali del costruttore, compresi gli impianti di produzione, tutti i controlli o le prove richiesti per l’omologazione UE.
5. Se un’autorità che ha rilasciato un’omologazione UE accerta che le modalità di cui ai paragrafi 1 e 2 non sono applicate, divergono in misura significativa dalle modalità e dai piani di controllo convenuti, hanno cessato di essere applicate o non sono più ritenute adeguate, benché la produzione continui, adotta le misure necessarie a garantire che la procedura per la conformità della produzione sia seguita correttamente o ritira l’omologazione.
6. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle modalità dettagliate relative alla conformità della produzione. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
CAPO VI
MODIFICHE DELLE OMOLOGAZIONI UE
Articolo 29
Disposizioni generali
1. Il costruttore informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE di qualsiasi modifica delle informazioni contenute nel fascicolo di omologazione.
Tale autorità di omologazione decide quale tra le procedure stabilite dall’articolo 30 è opportuno seguire.
Se necessario l’autorità di omologazione può decidere, previa consultazione del costruttore, che occorre rilasciare una nuova omologazione UE.
2. La domanda di modifica di un’omologazione UE è presentata esclusivamente all’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE originaria.
3. Se l’autorità di omologazione ritiene che, per introdurre una modifica, siano necessarie nuove ispezioni o prove, ne informa il costruttore.
Le procedure di cui all’articolo 30 si applicano solo se, in seguito a tali ispezioni o prove, l’autorità di omologazione conclude che le prescrizioni dell’omologazione UE continuano a essere rispettate.
Articolo 30
Revisioni ed estensioni delle omologazioni UE
1. Se le informazioni contenute nel fascicolo di omologazione cambiano senza che sia necessario ripetere ispezioni o prove, la modifica è considerata una «revisione».
In tal caso, l’autorità di omologazione rilascia le pagine del fascicolo di omologazione debitamente modificate, indicando chiaramente su ciascuna pagina modificata la natura della modifica e la data del nuovo rilascio. Una versione consolidata e aggiornata del fascicolo di omologazione, accompagnata da una descrizione dettagliata delle modifiche, è considerata conforme a tale prescrizione.
2. La modifica è considerata un’«estensione» se i dati registrati nel fascicolo di omologazione sono cambiati e si verifica uno dei casi seguenti:
a)
sono necessarie ulteriori ispezioni o prove;
b)
una delle informazioni contenute nel certificato di omologazione UE, ad eccezione dei suoi allegati, è cambiata;
c)
diventano applicabili nuove prescrizioni previste da uno degli atti elencati all’allegato I applicabili al tipo di veicolo o al sistema, al componente o all’entità tecnica indipendente omologati.
In caso di estensione, l’autorità di omologazione rilascia un certificato di omologazione UE aggiornato, contrassegnato da un numero di estensione progressivo a seconda del numero di estensioni successive già rilasciate. Tale certificato di omologazione riporta chiaramente il motivo dell’estensione e la data del nuovo rilascio.
3. Ogni volta che si rilasciano pagine modificate o versioni consolidate e aggiornate, sono modificati di conseguenza l’indice del fascicolo di omologazione annesso al certificato di omologazione, indicando la data dell’estensione o della revisione più recenti o della più recente consolidazione della versione aggiornata.
4. Non è richiesta la modifica dell’omologazione di un veicolo se le nuove prescrizioni di cui al paragrafo 2, lettera c), sono irrilevanti dal punto di vista tecnico per quel tipo di veicolo o riguardano altre categorie di veicoli.
Articolo 31
Rilascio e comunicazione di modifiche
1. In caso di estensione, si aggiornano tutte le sezioni pertinenti del certificato di omologazione UE, gli allegati e l’indice del fascicolo di omologazione. Al richiedente sono immediatamente rilasciati il certificato aggiornato e i relativi allegati.
2. In caso di revisione, l’autorità di omologazione rilascia immediatamente al richiedente, a seconda dei casi, i documenti riveduti o la versione consolidata e aggiornata, incluso l’indice corretto del fascicolo di omologazione.
3. L’autorità di omologazione notifica alle autorità di omologazione degli altri Stati membri tutte le modifiche delle omologazioni UE secondo le procedure di cui all’articolo 24.
CAPO VII
VALIDITÀ DELL’OMOLOGAZIONE UE
Articolo 32
Cessazione della validità
1. Le omologazioni UE rilasciate hanno validità illimitata.
2. L’omologazione UE di un veicolo diviene invalida nei casi seguenti:
a)
nuove prescrizioni applicabili al tipo di veicolo omologato diventano obbligatorie per la messa a disposizione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione di veicoli e non è possibile aggiornare di conseguenza l’omologazione;
b)
la produzione del veicolo omologato cessa in modo definitivo e volontario;
c)
la validità dell’omologazione scade a causa di una restrizione in conformità dell’articolo 35, paragrafo 6;
d)
l’omologazione è stata revocata in applicazione dell’articolo 28, paragrafo 5, dell’articolo 44, paragrafo 1, o dell’articolo 47, paragrafo 4.
3. Quando soltanto una variante di un tipo o una versione di una variante divengono invalide, l’omologazione UE del veicolo in questione perde validità limitatamente a tale variante o versione specifica.
4. Quando la produzione di un tipo di veicolo cessa definitivamente, il costruttore ne informa l’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE di tale veicolo.
Entro un mese dal ricevimento della comunicazione di cui al primo comma, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE del veicolo ne informa le autorità di omologazione degli altri Stati membri.
5. Fatto salvo il paragrafo 4, se la validità dell’omologazione UE di un veicolo sta per scadere, il costruttore ne informa l’autorità che l’ha rilasciata.
L’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE comunica immediatamente alle autorità di omologazione degli altri Stati membri tutte le informazioni pertinenti per consentire l’eventuale applicazione dell’articolo 39.
La comunicazione di cui al secondo comma precisa, in particolare, la data di produzione e il numero di identificazione dell’ultimo veicolo prodotto.
CAPO VIII
CERTIFICATO DI CONFORMITÀ E MARCATURA
Articolo 33
Certificato di conformità
1. Il costruttore, in quanto titolare dell’omologazione di un veicolo, rilascia un certificato di conformità in formato cartaceo che accompagna ogni veicolo, completo, incompleto o completato, fabbricato in conformità del tipo di veicolo omologato.
Tale certificato è rilasciato gratuitamente all’acquirente insieme al veicolo. Il rilascio del certificato non può essere subordinato a una richiesta esplicita o alla presentazione di ulteriori informazioni al costruttore.
Per un periodo di dieci anni dalla data di produzione del veicolo, il costruttore del veicolo rilascia, su richiesta del proprietario del veicolo, un duplicato del certificato di conformità a fronte di un corrispettivo non superiore al costo del rilascio. Sul recto di ogni duplicato del certificato è chiaramente visibile il termine «duplicato».
2. Il costruttore usa il modello del certificato di conformità adottato dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. Il certificato di conformità è concepito in modo da evitare la falsificazione. A tal fine, gli atti di esecuzione prevedono che la carta utilizzata per il certificato sia protetta da varie caratteristiche di sicurezza della stampa. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
3. Il certificato di conformità è redatto in almeno una delle lingue ufficiali dell’Unione. Ogni Stato membro può chiedere che il certificato di conformità sia tradotto nella propria o nelle proprie lingue ufficiali.
4. La persona o le persone autorizzate a firmare i certificati di conformità fanno parte dell’organizzazione del costruttore e sono debitamente autorizzate dalla direzione a impegnare pienamente la responsabilità giuridica del costruttore per quanto riguarda la progettazione e la costruzione o la conformità della produzione del veicolo.
5. Il certificato di conformità deve essere compilato in ogni sua parte e non deve contenere restrizioni nell’uso del veicolo che non siano previste nel presente regolamento o in uno degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
6. Se si tratta di un veicolo incompleto o completato, il costruttore indica nel certificato di conformità solo gli elementi aggiunti o modificati nella fase dell’omologazione che è in corso e allega eventualmente al certificato tutti i certificati di conformità rilasciati nel corso delle fasi precedenti.
7. Il certificato di conformità per i veicoli omologati a norma dell’articolo 35, paragrafo 2, reca nell’intestazione la frase «Per veicoli completi/completati, omologati a norma dell’articolo 26 del regolamento (UE) n. 167/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 febbraio 2013, relativo all’omologazione e alla vigilanza del mercato dei veicoli agricoli e forestali (omologazione provvisoria).»
8. Il certificato di conformità previsto negli atti di esecuzione di cui al paragrafo 2 reca nell’intestazione, per i veicoli omologati ai sensi dell’articolo 37, la frase «Per veicoli completi/completati omologati in piccole serie» e, accanto, l’anno di fabbricazione seguito da un numero sequenziale compreso tra 1 e il limite indicato nella tabella dell’allegato II, che, per ciascun anno di fabbricazione, identifichi la posizione del veicolo in seno alla produzione prevista per tale anno.
9. Fatto salvo il paragrafo 1, il costruttore può trasmettere per via elettronica il certificato di conformità all’autorità di immatricolazione di qualsiasi Stato membro.
Articolo 34
Targa regolamentare con opportuna marcatura dei veicoli e marchio di omologazione di componenti o entità tecniche indipendenti
1. Il costruttore di un veicolo appone su ogni veicolo prodotto in conformità al tipo omologato una targa regolamentare con l’opportuna marcatura prevista dal pertinente atto di esecuzione adottato a norma del paragrafo 3.
2. Il costruttore di un componente o di un’entità tecnica indipendente, indipendentemente dal fatto che faccia parte di un sistema, appone il marchio di omologazione prescritto dal pertinente atto di esecuzione adottato a norma del presente regolamento o del pertinente regolamento UNECE o codice OCSE a ciascun componente o entità tecnica indipendente fabbricati in conformità del tipo omologato.
Se tale marchio di omologazione non è richiesto, il costruttore appone almeno il nome o il marchio commerciale del costruttore, il numero del tipo o un numero di identificazione.
3. La targa regolamentare e il marchio di omologazione UE si conformano al modello stabilito dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2. I primi atti di esecuzione a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
CAPO IX
DEROGHE PER NUOVE TECNOLOGIE O NUOVE CONCEZIONI
Articolo 35
Deroghe per nuove tecnologie o nuove concezioni
1. Il costruttore può chiedere un’omologazione UE relativa a un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente comprendente nuove tecnologie o concezioni incompatibili con uno o più atti elencati nell’allegato I.
2. L’autorità di omologazione rilascia l’omologazione UE di cui al paragrafo 1 se tutte le seguenti condizioni sono soddisfatte:
a)
la domanda indica i motivi per cui le tecnologie o le concezioni in questione rendono il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente incompatibili con uno o più atti elencati nell’allegato I;
b)
la domanda descrive le implicazioni per la sicurezza e l’ambiente della nuova tecnologia e le misure adottate per garantire un livello di sicurezza e di tutela dell’ambiente almeno equivalente a quello previsto dalle prescrizioni alle quali si chiede di derogare;
c)
sono presentati descrizioni e risultati delle prove in grado di dimostrare che la condizione di cui alla lettera b) è soddisfatta.
3. Il rilascio di tali omologazioni UE con deroghe per nuove tecnologie o concezioni è subordinato all’autorizzazione della Commissione. Tale autorizzazione è fornita sotto forma di atto di esecuzione. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2.
4. In attesa dell’autorizzazione della Commissione, l’autorità di omologazione può già rilasciare un’omologazione UE, purché provvisoria, valida solo sul territorio dello Stato membro interessato e relativa a un tipo di veicolo coperto dalla deroga richiesta. L’autorità di omologazione informa immediatamente la Commissione e gli altri Stati membri con una nota contenente le informazioni di cui al paragrafo 2.
La natura provvisoria e la limitata validità territoriale risultano evidenti dall’intestazione del certificato di omologazione e da quella del certificato di conformità. La Commissione può adottare atti di esecuzione al fine di stabilire modelli armonizzati per i certificati di omologazione e i certificati di conformità ai fini del presente paragrafo. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2.
5. Le altre autorità di omologazione possono decidere di accettare per iscritto sul loro territorio l’omologazione provvisoria di cui al paragrafo 4.
6. Se del caso, l’autorizzazione della Commissione di cui al paragrafo 3 specifica anche eventuali restrizioni cui è sottoposta. In ogni caso l’omologazione ha una validità minima di trentasei mesi.
7. Se la Commissione decide di rifiutare l’autorizzazione, l’autorità di omologazione informa immediatamente il titolare dell’omologazione provvisoria di cui al paragrafo 3 che quest’ultima sarà revocata sei mesi dopo la data del rifiuto della Commissione.
Tuttavia, i veicoli prodotti in conformità dell’omologazione provvisoria prima della cessazione della validità possono essere immessi sul mercato, immatricolati o entrare in circolazione negli Stati membri che hanno accettato l’omologazione provvisoria.
Articolo 36
Successive modifiche degli atti delegati e di esecuzione
1. Se autorizza una deroga ai sensi dell’articolo 35, la Commissione prende immediatamente le misure necessarie per adeguare agli sviluppi tecnologici i pertinenti atti delegati o di esecuzione.
Se la deroga ai sensi dell’articolo 35 riguarda un regolamento UNECE, la Commissione propone di modificare il pertinente regolamento UNECE seguendo la procedura applicabile in base all’accordo del 1958 riveduto.
2. Una volta modificati i pertinenti atti, è soppressa ogni restrizione nella decisione della Commissione che autorizza la deroga.
Se non sono stati presi i provvedimenti necessari per adeguare gli atti delegati o di esecuzione, la Commissione può autorizzare, su richiesta dello Stato membro che ha rilasciato l’omologazione, mediante una decisione sotto forma di atto di esecuzione adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2, lo Stato membro a prorogare l’omologazione.
CAPO X
VEICOLI PRODOTTI IN PICCOLE SERIE
Articolo 37
Omologazione nazionale di piccole serie
1. Il costruttore può chiedere un’omologazione nazionale di un tipo di veicolo prodotto in piccola serie entro i limiti quantitativi annuali di cui all’allegato II. Tali limiti si applicano alla messa a disposizione sul mercato, all’immatricolazione o all’entrata in circolazione dei veicoli del tipo omologato sul mercato di ogni Stato membro in un anno determinato.
Ai fini dell’omologazione nazionale di piccole serie, l’autorità di omologazione può derogare, per fondati motivi, a una o più disposizioni del presente regolamento e a una o più disposizioni di uno o più atti elencati all’allegato I, purché specifichi prescrizioni alternative.
2. Le prescrizioni alternative di cui al paragrafo 1 garantiscono livelli di sicurezza funzionale, di tutela dell’ambiente e di sicurezza sul lavoro per quanto possibile equivalenti ai livelli previsti dagli atti pertinenti di cui all’allegato I.
3. Ai fini dell’omologazione nazionale di veicoli a norma del presente articolo, sono accettati sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti omologati in conformità degli atti elencati all’allegato I.
4. Il certificato di omologazione per i veicoli omologati a norma del presente articolo è redatto in conformità del modello di cui all’articolo 25, paragrafo 2, ma non reca l’intestazione «Certificato di omologazione UE di veicolo» e indica il contenuto delle deroghe concesse a norma del paragrafo 1. I certificati di omologazione sono numerati in conformità del sistema armonizzato di cui all’articolo 24, paragrafo 4.
5. La validità dell’omologazione nazionale di piccole serie è limitata al territorio dello Stato membro la cui l’autorità di omologazione ha rilasciato l’omologazione.
6. Tuttavia, su richiesta del costruttore, una copia del certificato di omologazione e i suoi allegati sono inviati per posta raccomandata o per posta elettronica alle autorità di omologazione degli Stati membri indicati dal costruttore.
7. Entro tre mesi dal ricevimento della richiesta di cui al paragrafo 6, le autorità di omologazione degli Stati membri indicati dal costruttore decidono se accettare l’omologazione. Essi comunicano formalmente la loro decisione all’autorità di omologazione che ha concesso l’omologazione nazionale per piccole serie.
8. Le autorità di omologazione degli Stati membri accettano l’omologazione nazionale a meno che non abbiano fondati motivi per ritenere che le prescrizioni tecniche nazionali in base alle quali il veicolo è stato omologato non siano equivalenti alle proprie.
9. Su richiesta di chi desideri immettere sul mercato o immatricolare un veicolo con omologazione nazionale per piccole serie in un altro Stato membro, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione nazionale per piccole serie fornisce all’autorità nazionale dell’altro Stato membro copia del certificato di omologazione e del fascicolo di omologazione. Si applicano i paragrafi 7 e 8.
CAPO XI
MESSA A DISPOSIZIONE SUL MERCATO, IMMATRICOLAZIONE O ENTRATA IN CIRCOLAZIONE
Articolo 38
Messa a disposizione sul mercato, immatricolazione o entrata in circolazione di veicoli
1. Fatti salvi gli articoli 41 e 44, i veicoli per i quali è obbligatoria l’omologazione UE di un veicolo completo o per i quali il costruttore ha ottenuto tale omologazione ai sensi del presente regolamento possono essere messi a disposizione sul mercato, immatricolati o possono entrare in circolazione solo se accompagnati da un certificato di conformità valido rilasciato in conformità dell’articolo 33.
La messa a disposizione sul mercato o l’entrata in circolazione dei veicoli incompleti è permessa, ma le autorità degli Stati membri responsabili dell’immatricolazione dei veicoli possono rifiutare di consentire l’immatricolazione e l’uso su strada di tali veicoli.
2. Il paragrafo 1 non si applica ai veicoli destinati a essere usati da forze armate o servizi di difesa civile, servizi antincendio o forze responsabili del mantenimento dell’ordine pubblico né ai veicoli omologati ai sensi dell’articolo 37.
Articolo 39
Messa a disposizione sul mercato, immatricolazione o entrata in circolazione di veicoli di fine serie
1. Alle condizioni di fine serie ed entro i termini specificati ai paragrafi 2 e 4, i veicoli conformi a un tipo di veicolo la cui omologazione UE è divenuta invalida ai sensi dell’articolo 32 possono essere messi a disposizione sul mercato, immatricolati o entrare in circolazione.
Il primo comma si applica solo ai veicoli nel territorio dell’Unione muniti di omologazione UE valida al momento della loro produzione, ma non messi a disposizione sul mercato, immatricolati né entrati in circolazione prima che tale omologazione UE cessasse di essere valida.
2. Il paragrafo 1 si applica ai veicoli completi per un periodo di ventiquattro mesi dalla data in cui l’omologazione UE è divenuta invalida e ai veicoli completati per un periodo di trenta mesi dalla stessa data.
3. Il costruttore che intende avvalersi del paragrafo 1 presenta una richiesta all’autorità nazionale di ciascuno Stato membro in cui i veicoli in questione devono essere messi a disposizione sul mercato, immatricolati o entrare in circolazione. La richiesta specifica i motivi tecnici o economici che impediscono a tali veicoli di conformarsi alle nuove prescrizioni per l’omologazione.
Entro tre mesi dal ricevimento di tale richiesta, l’autorità nazionale interessata decide se e quanti di questi veicoli possono essere immatricolati nel proprio territorio.
4. Il numero di veicoli di fine serie non supera il valore più alto tra il 10 % del numero di veicoli immatricolati nei due anni precedenti e venti veicoli per Stato membro.
5. Una menzione speciale che definisce il veicolo come veicolo di «fine serie» è apposta sul certificato di conformità dei veicoli entrati in circolazione in base a questa procedura.
6. Gli Stati membri garantiscono che il numero dei veicoli da mettere a disposizione sul mercato, immatricolare o far entrare in circolazione secondo la procedura prevista dal presente articolo sia controllato in modo efficace.
7. Il presente articolo si applica solo alla cessazione della produzione dovuta allo spirare della validità dell’omologazione nel caso di cui all’articolo 32, paragrafo 2, lettera a).
Articolo 40
Messa a disposizione sul mercato o entrata in circolazione di componenti ed entità tecniche indipendenti
1. I componenti o le entità tecniche indipendenti possono essere messi a disposizione sul mercato o fatti entrare in circolazione solo se soddisfano le prescrizioni dei pertinenti atti elencati all’allegato I e sono correttamente marcati in conformità dell’articolo 34.
2. Il paragrafo 1 non si applica a componenti o entità tecniche indipendenti appositamente fabbricati o progettati per veicoli nuovi che non rientrano nell’ambito di applicazione del presente regolamento.
3. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono autorizzare la messa a disposizione sul mercato o l’entrata in circolazione di componenti o entità tecniche indipendenti esentati da una o più disposizioni del presente regolamento ai sensi dell’articolo 35 o destinati a essere montati su veicoli che abbiano ottenuto l’omologazione ai sensi dell’articolo 37 in relazione a tali componenti o entità tecniche indipendenti.
4. In deroga al paragrafo 1 e fatte salve disposizioni contrarie del presente regolamento o di uno degli atti delegati adottati a norma dello stesso, gli Stati membri possono autorizzare la messa a disposizione sul mercato o l’entrata in circolazione di componenti o entità tecniche indipendenti destinati ad essere montati su veicoli che, quando sono stati messi a disposizione sul mercato o sono entrati in circolazione, non richiedevano l’omologazione ai sensi del presente regolamento o della direttiva 2003/37/CE.
CAPO XII
CLAUSOLE DI SALVAGUARDIA
Articolo 41
Procedura applicabile a veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti che presentano gravi rischi a livello nazionale
1. Qualora le autorità di vigilanza del mercato di uno Stato membro abbiano adottato i provvedimenti di cui all’articolo 20 del regolamento (CE) n. 765/2008 oppure abbiano sufficienti motivi per ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente oggetto del presente regolamento comportino un grave rischio per la salute o la sicurezza delle persone o per altri aspetti di tutela del pubblico interesse di cui al presente regolamento, l’autorità che ha rilasciato l’omologazione effettua una valutazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione, tenendo conto di tutte le prescrizioni del presente regolamento. Gli operatori economici interessati cooperano pienamente con le autorità di omologazione e/o di vigilanza del mercato.
Se, nel corso di tale valutazione, l’autorità che ha rilasciato l’omologazione rileva che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente non rispettano le prescrizioni del presente regolamento, intima tempestivamente all’operatore economico interessato di adottare tutte le misure correttive del caso per rendere il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente conformi a dette prescrizioni, oppure di ritirare dal mercato il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente ovvero di richiamarli entro un termine ragionevole, commisurato alla natura del rischio.
Alle misure di cui al secondo comma del presente paragrafo si applica l’articolo 21 del regolamento (CE) n. 765/2008.
2. Qualora ritengano che la non conformità non sia limitata al proprio territorio nazionale, le autorità di omologazione informano la Commissione e gli altri Stati membri dei risultati della valutazione e dei provvedimenti imposti all’operatore economico.
3. L’operatore economico garantisce l’adozione di tutte le misure correttive del caso in relazione alla totalità dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti non conformi che ha immesso sul mercato, immatricolato o fatto entrare in circolazione nell’Unione.
4. Qualora l’operatore economico non adotti le misure correttive del caso entro il periodo di cui al paragrafo 1, secondo comma, le autorità nazionali adottano tutti gli opportuni provvedimenti atti a proibire o limitare l’immissione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione nei rispettivi mercati nazionali dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti non conformi, a ritirarli dal mercato o a richiamarli.
5. Le autorità nazionali informano senza indugio la Commissione e gli altri Stati membri dei provvedimenti di cui al paragrafo 4.
Le informazioni fornite includono tutti i dettagli disponibili, con particolare riferimento ai dati necessari per l’identificazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente non conformi, all’origine degli stessi, alla natura della presunta non conformità e dei rischi connessi, alla natura e alla durata delle misure nazionali adottate nonché alle argomentazioni addotte dall’operatore economico interessato. In particolare, le autorità di omologazione indicano se la non conformità è dovuta:
a)
al mancato rispetto, da parte del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente, delle prescrizioni relative alla salute o alla sicurezza delle persone, alla tutela dell’ambiente o ad altri aspetti di tutela del pubblico interesse di cui al presente regolamento; o
b)
a carenze nei pertinenti atti elencati all’allegato I.
6. Entro un mese ciascuno Stato membro comunica alla Commissione e agli altri Stati membri le eventuali misure adottate, trasmettendo altresì tutte le informazioni complementari di cui dispone sulla non conformità del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione e, in caso di disaccordo con le misure nazionali notificate, le proprie obiezioni.
7. Se, entro un mese dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 6 del presente articolo, uno Stato membro o la Commissione hanno sollevato obiezioni nei confronti di una misura adottata da uno Stato membro, tale misura è valutata dalla Commissione in conformità dell’articolo 42.
8. Gli Stati membri garantiscono la tempestiva adozione delle opportune misure restrittive in relazione al veicolo, al sistema, al componente o all’entità tecnica indipendente in questione, come ad esempio il ritiro del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente dai rispettivi mercati.
Articolo 42
Procedura di salvaguardia dell’Unione
1. Se, nel corso della procedura di cui all’articolo 41, paragrafi 3 e 4, sono sollevate obiezioni nei confronti una misura adottata da uno Stato membro ovvero se la Commissione ritiene una misura nazionale contraria alla legislazione dell’Unione, la stessa Commissione, previa consultazione degli Stati membri e dell’operatore o degli operatori economici interessati, procede senza indugio a una valutazione della misura nazionale. In base ai risultati di tale valutazione, la Commissione decide, secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2, se la misura nazionale sia giustificata.
La Commissione comunica la propria decisione a tutti gli Stati membri e all’operatore o agli operatori economici interessati.
2. Se la misura nazionale è ritenuta giustificata dalla Commissione, tutti gli Stati membri adottano le misure necessarie per garantire il ritiro dal proprio mercato del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente non conforme e ne informano la Commissione. Se la misura nazionale è ritenuta ingiustificata, lo Stato membro in questione revoca o adegua la misura, in conformità della decisione di cui al paragrafo 1.
3. Se la misura nazionale è ritenuta giustificata ed è imputata a carenze del presente regolamento o degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso, la Commissione propone gli opportuni provvedimenti come segue:
a)
se si tratta di atti delegati o di esecuzione adottati a norma del presente regolamento, la Commissione propone le modifiche necessarie dell’atto interessato;
b)
se si tratta di regolamenti UNECE, la Commissione propone i necessari progetti di modifica dei regolamenti UNECE in questione secondo la procedura applicabile in base all’accordo del 1958 riveduto.
Articolo 43
Veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti conformi che presentano gravi rischi
1. Se uno Stato membro, a seguito di una valutazione ai sensi dell’articolo 41, paragrafo 1, rileva che determinati veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti, seppur conformi alle prescrizioni applicabili o correttamente marcati, presentano gravi rischi per la sicurezza o sono potenzialmente in grado di danneggiare seriamente l’ambiente o la sanità pubblica, impone all’operatore economico interessato di adottare tutti gli opportuni provvedimenti per garantire che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente, all’atto dell’immissione sul mercato o dell’immatricolazione ovvero a seguito dell’entrata in circolazione, non presentino più tale rischio, oppure di ritirare dal mercato il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente ovvero di richiamarli entro un termine ragionevole, commisurato alla natura del rischio. Lo Stato membro può rifiutare l’immatricolazione di tali veicoli finché il costruttore non abbia adottato tutti gli opportuni provvedimenti.
2. Per quanto riguarda i veicoli, i sistemi, i componenti o le entità tecniche indipendenti di cui al paragrafo 1, l’operatore economico garantisce l’adozione di misure correttive in relazione alla totalità dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti in questione già immessi sul mercato, immatricolati o entrati in circolazione nell’Unione.
3. Entro un mese lo Stato membro di cui al paragrafo 1 comunica alla Commissione e agli altri Stati membri tutte le informazioni disponibili, con particolare riferimento ai dati necessari per l’identificazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione, all’origine e alla catena di fornitura del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente, alla natura del rischio nonché alla natura e alla durata delle misure nazionali adottate.
4. La Commissione consulta senza indugio gli Stati membri e l’operatore o gli operatori economici interessati, in particolare la competente autorità che ha rilasciato l’omologazione, e valuta le misure nazionali adottate. In base ai risultati della valutazione, la Commissione decide se le misure nazionali di cui al paragrafo 1 siano considerate giustificate e propone, all’occorrenza, opportune misure.
5. La Commissione indirizza la propria decisione a tutti gli Stati membri e la comunica senza indugio ad essi e all’operatore o agli operatori economici interessati.
Articolo 44
Veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti non conformi al tipo omologato
1. Qualora veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti nuovi, muniti di un certificato di conformità o recanti un marchio di omologazione, non siano conformi al tipo omologato, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE adotta le misure necessarie, inclusa la revoca dell’omologazione, affinché i veicoli, i sistemi, i componenti o le entità tecniche indipendenti in produzione siano resi conformi al tipo omologato.
2. Ai fini del paragrafo 1, le divergenze rispetto a quanto indicato dal certificato di omologazione UE o dal fascicolo di omologazione sono considerate come non conformità al tipo omologato.
3. Se l’autorità di omologazione dimostra che veicoli, componenti o entità tecniche indipendenti nuovi, muniti di un certificato di conformità o recanti un marchio di omologazione rilasciato in un altro Stato membro non sono conformi al tipo omologato, può chiedere all’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE di verificare se i veicoli, i sistemi, i componenti o le entità tecniche indipendenti in produzione continuino a essere conformi al tipo omologato. Ricevuta tale richiesta, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE prende quanto prima i provvedimenti necessari e comunque entro tre mesi dalla data della richiesta.
4. Nei casi che seguono, l’autorità di omologazione chiede all’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE al sistema, al componente, all’entità tecnica indipendente o al veicolo incompleto di adottare i provvedimenti necessari affinché i veicoli in produzione tornino a essere conformi al tipo omologato:
a)
nel caso di un’omologazione UE di un veicolo, se la non conformità di un veicolo è imputabile esclusivamente alla non conformità di un sistema, componente o entità tecnica indipendente;
b)
nel caso di un’omologazione in più fasi, se la non conformità di un veicolo completato è imputabile esclusivamente alla non conformità di un sistema, componente o entità tecnica indipendente facente parte del veicolo incompleto o alla non conformità del veicolo incompleto stesso.
5. Ricevuta una richiesta in tal senso, l’autorità di omologazione interessata adotta quanto prima i provvedimenti necessari e comunque entro tre mesi dalla data della richiesta, eventualmente insieme all’autorità di omologazione richiedente.
6. Qualora sia accertata una non conformità, l’autorità di omologazione dello Stato membro che ha rilasciato l’omologazione UE del sistema, del componente, dell’entità tecnica indipendente o del veicolo incompleto adotta le misure di cui al paragrafo 1.
Le autorità di omologazione si informano reciprocamente, entro un mese, della revoca di un’omologazione UE e dei relativi motivi.
7. Se l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE contesta la non conformità di cui è stata informata, gli Stati membri interessati si adoperano per comporre la controversia. La Commissione è tenuta informata e organizza eventualmente opportune consultazioni al fine di giungere a una soluzione.
Articolo 45
Immissione sul mercato ed entrata in circolazione di parti o apparecchiature che possono comportare gravi rischi per il corretto funzionamento di sistemi essenziali
1. Parti o equipaggiamenti che possono comportare gravi rischi per il corretto funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza del veicolo e per la sua compatibilità ambientale non sono immessi sul mercato, immatricolati o fatti entrare in circolazione e sono vietati, a meno che abbiano ottenuto l’autorizzazione di un’autorità di omologazione a norma dell’articolo 46, paragrafi 1, 2 e 4.
2. Al fine di garantire l’applicazione uniforme del paragrafo 1, la Commissione può adottare atti di esecuzione per elaborare un elenco di tali parti o equipaggiamenti sulla base delle informazioni disponibili, in particolare delle informazioni trasmesse dagli Stati membri per quanto riguarda:
a)
la gravità dei rischi per la sicurezza o per la compatibilità ambientale di veicoli muniti delle parti o degli equipaggiamenti in questione;
b)
il possibile effetto su consumatori e costruttori nel mercato post-vendita dell’imposizione, a norma del presente articolo, di un’eventuale prescrizione di autorizzazione su parti o equipaggiamenti.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2.
3. Il paragrafo 1 non si applica a parti o equipaggiamenti originali e a parti o equipaggiamenti omologati in conformità di uno degli atti elencati nell’allegato I, a meno che l’omologazione non riguardi aspetti diversi da quelli contemplati al paragrafo 1.
4. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle prescrizioni che le parti e gli equipaggiamenti di cui al paragrafo 1 del presente articolo devono soddisfare.
5. Tali prescrizioni possono essere basate sugli atti elencati nell’allegato I o possono consistere in un confronto tra le parti o gli equipaggiamenti con le prestazioni ambientali o di sicurezza del veicolo originale o, se del caso, di una delle sue parti. In ogni caso le prescrizioni garantiscono che le parti o gli equipaggiamenti non compromettano il funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza del veicolo o per la sua compatibilità ambientale.
Articolo 46
Parti o equipaggiamenti che possono comportare gravi rischi per il corretto funzionamento di sistemi essenziali - relative prescrizioni
1. Ai fini dell’articolo 45, paragrafo 1, il costruttore di parti o equipaggiamenti sottopone all’autorità di omologazione una domanda corredata da un verbale di prova redatto da un servizio tecnico designato attestante che le parti o gli equipaggiamenti oggetto della domanda di autorizzazione soddisfano le prescrizioni di cui all’articolo 45, paragrafo 4. Il costruttore può presentare una sola domanda per tipo di parte a una sola autorità di omologazione.
Su richiesta dell’autorità competente di un altro Stato membro, l’autorità di omologazione che ha concesso l’autorizzazione invia a tale autorità, entro un mese dal ricevimento della richiesta, copia del certificato di omologazione richiesto, completo degli allegati, mediante un sistema comune sicuro di trasmissione elettronica. La copia può altresì presentarsi come copia elettronica sicura.
2. La domanda comprende informazioni relative al costruttore delle parti o degli equipaggiamenti, il tipo, il numero di identificazione e d’ordine delle parti o degli equipaggiamenti, il nome del costruttore del veicolo, il tipo di veicolo ed eventualmente l’anno di costruzione od ogni altra informazione che consenta l’identificazione del veicolo sul quale devono essere installati tali parti o equipaggiamenti.
Una volta accertato, anche in base al verbale di prova e ad altri elementi probanti, che le parti o gli equipaggiamenti in questione sono conformi alle prescrizioni di cui all’articolo 45, paragrafo 4, l’autorità di omologazione autorizza l’immissione sul mercato e l’entrata in circolazione delle parti o degli equipaggiamenti, fatto salvo il paragrafo 4, secondo comma, del presente articolo.
L’autorità di omologazione rilascia immediatamente un certificato al costruttore.
3. La Commissione può adottare atti di esecuzione al fine di elaborare il modello e il sistema di numerazione del certificato di cui al paragrafo 2, terzo comma, del presente articolo. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2.
4. Il costruttore informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’autorizzazione di eventuali modifiche che possano incidere sulle condizioni alle quali il certificato è stato rilasciato. Tale autorità decide se l’autorizzazione debba essere oggetto di riesame o se debba esserne rilasciata una nuova e se siano necessarie nuove prove.
Al costruttore spetta garantire che le parti o gli equipaggiamenti siano prodotti e continuino a essere prodotti alle condizioni alle quali è stata rilasciata l’autorizzazione.
5. Prima di accordare l’autorizzazione, l’autorità di omologazione verifica l’esistenza di modalità e procedure soddisfacenti atte a garantire un controllo efficace della conformità della produzione.
Se constata che le condizioni per il rilascio dell’autorizzazione non sono più soddisfatte, l’autorità di omologazione chiede al costruttore di adottare i provvedimenti necessari a garantire il ripristino della conformità delle parti o degli equipaggiamenti. Se necessario, revoca l’autorizzazione.
6. Le autorità di omologazione dei vari Stati membri sottopongono all’attenzione della Commissione ogni disaccordo relativo all’autorizzazione di cui al paragrafo 2, secondo comma. La Commissione adotta misure adeguate a risolvere il disaccordo, compresa l’eventuale richiesta di revoca dell’autorizzazione, previa consultazione delle autorità di omologazione.
7. Fin quando l’elenco di cui all’articolo 45, paragrafo 2, non sia stato redatto, gli Stati membri possono mantenere le disposizioni nazionali relative a parti o equipaggiamenti che possono influenzare il corretto funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza del veicolo o la sua compatibilità ambientale.
Articolo 47
Richiamo di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti
1. Se un costruttore cui è stata rilasciata un’omologazione UE di un veicolo completo ha l’obbligo, ai sensi del regolamento (CE) n. 765/2008, di richiamare veicoli immessi sul mercato, immatricolati o della cui entrata in circolazione è responsabile perché un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente montati sul veicolo presentano un grave rischio per la sicurezza, la sanità pubblica o la tutela dell’ambiente, indipendentemente dal fatto che siano debitamente omologati ai sensi del presente regolamento, oppure perché una parte, non soggetta ad alcuna prescrizione specifica ai sensi delle norme sull’omologazione, presenta seri rischi per la sicurezza, la sanità pubblica o la tutela dell’ambiente, ne informa immediatamente l’autorità che ha rilasciato l’omologazione del veicolo.
2. Il costruttore di sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti a cui è stata rilasciata un’omologazione UE informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione qualora abbia l’obbligo, ai sensi del regolamento (CE) n. 765/2008, di richiamare sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti immessi sul mercato o della cui entrata in circolazione è responsabile perché presentano un grave rischio per la sicurezza, la sicurezza sul lavoro, la sanità pubblica o la tutela dell’ambiente, indipendentemente dal fatto che siano debitamente omologati ai sensi del presente regolamento.
3. Il costruttore propone all’autorità di omologazione i rimedi idonei a neutralizzare il grave rischio di cui ai paragrafi 1 e 2. L’autorità di omologazione comunica immediatamente i rimedi proposti alle autorità di omologazione degli altri Stati membri.
Le autorità di omologazione garantiscono l’effettiva applicazione dei rimedi nei rispettivi Stati membri.
4. Se i rimedi sono ritenuti insufficienti o non sono stati attuati abbastanza rapidamente dall’autorità di omologazione interessata, questa informerà immediatamente l’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE.
L’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE informa a sua volta il costruttore. Se il costruttore non propone e non attua efficaci interventi correttivi, l’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE prende tutti i provvedimenti di tutela necessari, compresa la revoca dell’omologazione UE. In caso di revoca dell’omologazione UE, l’autorità di omologazione, entro un mese dalla revoca, ne informa il costruttore, le autorità di omologazione degli altri Stati membri e la Commissione per posta raccomandata o mezzi elettronici equivalenti.
Articolo 48
Notifica delle decisioni e dei mezzi di impugnazione esperibili
1. Tutte le decisioni prese ai sensi del presente regolamento e tutte le decisioni di rifiuto o di revoca di un’omologazione UE o di rifiuto di un’immatricolazione, di divieto o di limitazione dell’immissione sul mercato, dell’immatricolazione o dell’entrata in circolazione di un veicolo o che impongono il ritiro di un veicolo dal mercato sono debitamente motivate.
2. Tali decisioni sono notificate all’interessato unitamente all’indicazione dei mezzi di impugnazione previsti dalle legislazioni in vigore negli Stati membri interessati e dei relativi termini di esperibilità.
CAPO XIII
REGOLAMENTI INTERNAZIONALI
Articolo 49
Regolamenti UNECE prescritti ai fini dell’omologazione UE
1. I regolamenti UNECE o relative modifiche ai quali l’Unione ha dato voto favorevole o ai quali l’Unione ha aderito e che sono elencati nell’allegato I del presente regolamento o negli atti delegati adottati a norma dello stesso fanno parte delle prescrizioni per l’omologazione UE di un veicolo.
2. Le autorità di omologazione degli Stati membri accettano le omologazioni rilasciate ai sensi dei regolamenti UNECE di cui al paragrafo 1 e, se del caso, i relativi marchi di omologazione, in luogo delle omologazioni e dei marchi di omologazione corrispondenti rilasciati ai sensi del presente regolamento e degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
3. Se l’Unione ha votato a favore di un regolamento UNECE o delle relative modifiche ai fini dell’omologazione UE di veicoli, la Commissione adotta un atto delegato ai sensi dell’articolo 71 al fine di rendere obbligatori il regolamento UNECE o le relative modifiche e di modificare l’allegato I del presente regolamento o gli atti delegati adottati a norma dello stesso, a seconda dei casi.
Tale atto delegato precisa le date dell’applicazione obbligatoria del regolamento UNECE o delle sue modifiche e comprende, se del caso, disposizioni transitorie.
La Commissione adotta atti delegati separati che indicano l’applicazione obbligatoria dei regolamenti UNECE.
Articolo 50
Riconoscimento dei verbali di prova OCSE ai fini dell’omologazione UE
1. Fatte salve le altre prescrizioni del presente regolamento, laddove il presente regolamento faccia riferimento ai codici OCSE, l’omologazione UE può basarsi sul verbale di prova integrale pubblicato sulla base dei codici standard OCSE in alternativa ai verbali di prova elaborati ai sensi del presente regolamento o degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
2. Ai fini dell’idoneità per l’omologazione UE, il verbale di prova OCSE di cui al paragrafo 1 deve stato essere approvato nel rispetto dell’appendice I della decisione del Consiglio dell’OCSE del febbraio 2012 che modifica i codici standard OCSE per le prove ufficiali dei trattori agricoli e forestali, come modificata.
CAPO XIV
COMUNICAZIONE DI INFORMAZIONI TECNICHE
Articolo 51
Informazioni destinate agli utenti
1. Il costruttore non può fornire informazioni tecniche relative a elementi indicati dal presente regolamento o dagli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso che siano diverse dagli elementi approvati dall’autorità di omologazione.
2. Qualora sia previsto da uno degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma del presente regolamento, il costruttore mette a disposizione degli utenti tutte le informazioni pertinenti e le istruzioni necessarie che descrivono le condizioni o le restrizioni particolari legate all’uso di un veicolo, di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente.
3. Le informazioni di cui al paragrafo 2 sono fornite nella lingua ufficiale o nelle lingue ufficiali dello Stato membro in cui il veicolo è destinato all’immissione sul mercato, all’immatricolazione o all’entrata in circolazione. Previa accettazione da parte dell’autorità di omologazione, le informazioni sono inserite nel manuale del proprietario.
Articolo 52
Informazioni destinate ai costruttori di componenti o di entità tecniche indipendenti
1. Il costruttore del veicolo fornisce ai costruttori di componenti o di entità tecniche indipendenti tutte le informazioni necessarie all’omologazione UE di componenti o di entità tecniche indipendenti o all’ottenimento di un’autorizzazione ai sensi dell’articolo 45, compresi eventualmente i disegni di cui agli atti delegati e agli atti di esecuzione adottati a norma del presente regolamento.
Il costruttore del veicolo può imporre ai costruttori di componenti o di entità tecniche indipendenti una serie di vincoli tesi a proteggere la riservatezza di informazioni che non sono di dominio pubblico, anche per quanto riguarda i diritti di proprietà intellettuale.
2. Il costruttore di componenti o di entità tecniche indipendenti, in quanto titolare di un certificato di omologazione UE contenente, ai sensi dell’articolo 26, paragrafo 4, restrizioni d’uso o condizioni speciali di montaggio, o entrambe, fornisce al costruttore del veicolo tutte le informazioni dettagliate al riguardo.
Qualora un atto delegato adottato a norma del presente regolamento lo preveda, il costruttore di componenti o di entità tecniche indipendenti fornisce, insieme ai componenti o alle entità tecniche indipendenti prodotte, istruzioni sulle restrizioni d’uso o sulle condizioni speciali di montaggio, o su entrambe.
CAPO XV
ACCESSO ALLE INFORMAZIONI PER LA RIPARAZIONE E LA MANUTENZIONE
Articolo 53
Obblighi dei costruttori
1. I costruttori forniscono ai concessionari e ai riparatori autorizzati nonché agli operatori indipendenti un accesso non discriminatorio, facilmente utilizzabile e rapido alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione del veicolo attraverso siti web, utilizzando un formato standardizzato. Tale obbligo non si applica qualora il veicolo sia stato omologato come veicolo di piccole serie.
Il software indispensabile per il corretto funzionamento dei sistemi di sicurezza e di controllo ambientale può essere protetto da manipolazioni non autorizzate. Tuttavia, qualsiasi manipolazione di tali sistemi necessaria per la riparazione e la manutenzione o accessibile ai concessionari o ai riparatori autorizzati è resa accessibile anche agli operatori indipendenti in modo non discriminatorio.
2. In attesa dell’adozione, da parte della Commissione, di un formato standardizzato in materia di comunicazione delle informazioni di cui al paragrafo 1, queste sono messe a disposizione in maniera omogenea in modo che possano essere utilizzate dagli operatori indipendenti senza eccessive difficoltà.
I costruttori forniscono accesso non discriminatorio ai sussidi di formazione e ai necessari strumenti ai concessionari, ai riparatori autorizzati e agli operatori indipendenti. Tale accesso comprende, ove applicabile, un’adeguata formazione in merito allo scaricamento di software, alla gestione dei codici diagnostici di guasto e all’uso degli strumenti di lavoro.
3. Fatto salvo il paragrafo 1, le informazioni ivi indicate comprendono:
a)
tipo e modello del trattore;
b)
identificazione inequivocabile del veicolo;
c)
manuali di servizio, inclusi i registri per annotare le riparazioni e le attività di manutenzione e i programmi di servizio;
d)
manuali tecnici e bollettini del servizio tecnico;
e)
informazioni su componenti e diagnosi (come valori di misurazione teorici minimi e massimi);
f)
schemi elettrici;
g)
codici diagnostici di guasto, compresi i codici specifici dei costruttori;
h)
tutte le informazioni necessarie per installare software nuovi o aggiornati su un nuovo veicolo o un nuovo tipo di veicolo (ad esempio codice identificativo del software);
i)
informazioni su strumenti e attrezzature di proprietà riservata, che vanno fornite per mezzo di tali strumenti ed equipaggiamenti;
j)
informazioni sui registri di dati, risultati di prova e ogni altra informazione tecnica (come i dati del monitoraggio bidirezionale, se applicabili alla tecnologia utilizzata);
k)
unità di lavoro standard o periodi di tempo per le attività di riparazione e manutenzione, se messi a disposizione, direttamente o tramite terzi, ai concessionari e ai riparatori autorizzati dei costruttori.
4. Concessionari o riparatori autorizzati che facciano parte del sistema di distribuzione di un certo costruttore di veicoli sono considerati operatori indipendenti ai fini del presente regolamento se forniscono servizi di riparazione o manutenzione a veicoli di un costruttore del cui sistema di distribuzione non sono membri.
5. Le informazioni sulla riparazione e sulla manutenzione dei veicoli devono essere sempre accessibili, salvo durante gli interventi di manutenzione sul sistema d’informazione.
6. Al fine di fabbricare o riparare componenti OBD di ricambio, strumenti diagnostici e attrezzature di prova, i costruttori forniscono, senza discriminazioni, le pertinenti informazioni OBD nonché le informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli a tutti i costruttori o i riparatori interessati a componenti, strumenti diagnostici o attrezzature di prova.
7. Al fine di progettare e costruire equipaggiamenti per i veicoli a carburanti alternativi, i costruttori forniscono, senza discriminazioni, le pertinenti informazioni OBD nonché le informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli a tutti i costruttori, gli installatori o i riparatori interessati a equipaggiamenti per i veicoli a carburanti alternativi.
8. All’atto della domanda di omologazione UE o di omologazione nazionale, il costruttore prova all’autorità di omologazione di essere conforme al presente regolamento riguardo alle informazioni richieste ai sensi del presente articolo.
Qualora le informazioni non siano disponibili o conformi al presente regolamento e agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso applicabili al momento della domanda di omologazione UE o nazionale, il costruttore le fornisce entro sei mesi dalla data di omologazione.
La Commissione può adottare un atto di esecuzione al fine di elaborare il modello di un certificato in materia di accesso alle informazioni OBD nonché di riparazione e manutenzione del veicolo che fornisce tale prova di conformità all’autorità di omologazione. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2.
9. Se la conformità non viene provata entro il termine indicato al paragrafo 8, secondo comma, l’autorità di omologazione adotta misure adeguate per garantirne il ripristino.
10. Il costruttore mette a disposizione modifiche successive e supplementi d’informazione sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli sui propri siti web nel momento stesso in cui li rende accessibili ai riparatori autorizzati.
11. Se le riparazioni e le attività di manutenzione di un veicolo sono memorizzate in una banca dati centrale del produttore del veicolo o a suo nome, i riparatori indipendenti devono avere accesso gratuito a tali registrazioni e disporre delle informazioni sulle riparazioni e le attività di manutenzione da essi eseguite.
12. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 che stabiliscono prescrizioni dettagliate riguardo all’accesso alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione e, in particolare, le specifiche tecniche secondo cui deve essere fornita l’informazione sulla riparazione e la manutenzione del veicolo.
13. La Commissione adatta, mediante gli atti delegati di cui al paragrafo 12, gli obblighi di informazione di cui al presente articolo, comprese le specifiche tecniche relative al modo in cui le informazioni devono essere fornite, affinché siano proporzionate rispetto, in particolare, al caso specifico del volume di produzione relativamente ridotto del costruttore del tipo di veicolo in questione, tenendo conto dei limiti per i veicoli in piccole serie di cui all’allegato II. In casi debitamente giustificati, l’adeguamento può comportare una deroga all’obbligo di fornire le informazioni in un formato standardizzato. Le eventuali modifiche o deroghe garantiscono in ogni caso che gli obiettivi del presente articolo siano conseguiti.
Articolo 54
Obblighi in presenza di più titolari di un’omologazione
In caso di omologazione in fasi successive, di omologazione mista e di omologazione in più fasi, il costruttore responsabile della pertinente omologazione è tenuto anche a comunicare le informazioni sulla riparazione di un determinato sistema, componente o entità tecnica indipendente o fase particolare sia al costruttore finale che agli operatori indipendenti.
Il costruttore finale è tenuto a fornire le informazioni relative al veicolo nel suo complesso agli operatori indipendenti.
Articolo 55
Spese di accesso alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli
1. I costruttori possono chiedere la corresponsione di un importo, ragionevole e proporzionato, per l’accesso alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli, gli strumenti e i corsi di formazione di cui al presente regolamento. L’importo non è considerato ragionevole né proporzionato se scoraggia l’accesso in quanto non tiene conto della misura in cui l’operatore indipendente utilizza tali informazioni.
2. I costruttori mettono a disposizione le informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli su base giornaliera, mensile e annua, fatturando spese d’accesso diverse a seconda dei periodi per i quali esso viene consentito.
Articolo 56
Forum sull’accesso alle informazioni relative ai veicoli
L’ambito di applicazione delle attività svolte dal Forum sull’accesso alle informazioni relative ai veicoli, istituito ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 9, del regolamento (CE) n. 692/2008 della Commissione, del 18 luglio 2008, recante attuazione e modifica del regolamento (CE) n. 715/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo all’omologazione dei veicoli a motore riguardo alle emissioni dai veicoli passeggeri e commerciali leggeri (EUR 5 ed EUR 6) e all’ottenimento di informazioni per la riparazione e la manutenzione del veicolo (34), è esteso ai veicoli che rientrano nell’ambito di applicazione del presente regolamento.
Sulla base di prove di abuso deliberato o non intenzionale delle informazioni OBD dei veicoli e sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli, il Forum di cui al primo comma fornisce indicazioni alla Commissione sulle misure volte a prevenire tale abuso delle informazioni.
CAPO XVI
DESIGNAZIONE E NOTIFICA DEI SERVIZI TECNICI
Articolo 57
Prescrizioni relative ai servizi tecnici
1. Le autorità di omologazione designatrici garantiscono che, prima di designare un servizio tecnico ai sensi dell’articolo 59, tale servizio tecnico soddisfi le prescrizioni di cui ai paragrafi da 2 a 9 del presente articolo.
2. Fatto salvo l’articolo 60, paragrafo 1, i servizi tecnici sono istituiti ai sensi del diritto nazionale di uno Stato membro e godono di personalità giuridica.
3. I servizi tecnici sono enti terzi indipendenti dai processi di progettazione, fabbricazione, fornitura o manutenzione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente che sono chiamati a valutare.
Un ente appartenente a un’associazione di imprese o a una federazione professionale che rappresenta imprese coinvolte nella progettazione, nella fabbricazione, nella fornitura, nell’assemblaggio, nell’utilizzo o nella manutenzione di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti oggetto di valutazioni, prove o ispezioni da parte dell’ente stesso può essere ritenuto conforme alle prescrizioni di cui al primo comma a condizione che ne siano dimostrate l’indipendenza e l’assenza di qualsiasi conflitto di interesse.
4. Il servizio tecnico, i suoi alti dirigenti e il personale addetti allo svolgimento delle categorie di attività per le quali sono designati a norma dell’articolo 59, paragrafo 1, non sono né il progettista, né il costruttore, né il fornitore, né il responsabile della manutenzione dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti sottoposti alla sua valutazione, né rappresentano i soggetti impegnati in tali attività. Ciò non preclude l’uso dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti valutati di cui al paragrafo 3 del presente articolo che sono necessari per il funzionamento del servizio tecnico né l’utilizzo di tali veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti a fini personali.
Il servizio tecnico garantisce che le attività delle sue affiliate o dei suoi subappaltatori non pregiudichino la riservatezza, l’obiettività o l’imparzialità delle categorie di attività per le quali è stato designato.
5. Il servizio tecnico e il suo personale eseguono categorie di attività per le quali sono stati designati con il massimo dell’integrità professionale e della competenza tecnica richiesta nello specifico settore e sono liberi da qualsivoglia pressione e incentivo, soprattutto di ordine finanziario, che possa influenzare il loro giudizio o i risultati delle loro attività di valutazione, in particolare pressioni e incentivi provenienti da persone o gruppi di persone interessati ai risultati di tali attività.
6. Il servizio tecnico deve essere in grado di svolgere tutte le categorie di attività per le quali è stato designato ai sensi dell’articolo 59, paragrafo 1, dando all’autorità di omologazione che lo designa prova sufficiente di possedere:
a)
personale con competenze, conoscenze tecniche specifiche e formazione professionale opportune e un’adeguata esperienza sufficiente per lo svolgimento delle sue funzioni;
b)
descrizioni delle procedure pertinenti alle categorie di attività per le quali intende essere designato, garantendo che le procedure stesse siano trasparenti e riproducibili;
c)
procedure per svolgere le categorie di attività per le quali intende essere designato che tengano debitamente conto del grado di complessità della tecnologia del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione e della natura seriale o di massa del processo produttivo; e
d)
i mezzi necessari per svolgere adeguatamente le funzioni connesse alle categorie di attività per le quali intende essere designato e l’accesso a tutti gli strumenti o impianti occorrenti.
Inoltre, deve dimostrare all’autorità di omologazione che lo designa la sua conformità alle norme stabilite negli atti delegati adottati conformemente all’articolo 61 che sono rilevanti per le categorie di attività per le quali è stato designato.
7. Dev’essere garantita l’imparzialità dei servizi tecnici, dell’alta dirigenza degli stessi e del personale addetto alle valutazioni. Essi non intraprendono alcuna attività che possa essere in conflitto con la loro indipendenza di giudizio o la loro integrità per quanto riguarda le categorie di attività per le quali sono designati.
8. I servizi tecnici sottoscrivono un contratto di assicurazione per la responsabilità civile in relazione alle loro attività, a meno che detta responsabilità non competa allo Stato membro in base al diritto nazionale o che lo Stato membro stesso non sia direttamente responsabile della valutazione della conformità.
9. Il personale dei servizi tecnici è tenuto al segreto professionale in relazione a tutte le informazioni di cui viene a conoscenza nell’esercizio delle sue funzioni ai sensi del presente regolamento o di qualsiasi disposizione attuativa di diritto interno, tranne che nei confronti dell’autorità di omologazione che lo designa o qualora lo richieda il diritto dell’Unione o nazionale. I diritti di proprietà sono tutelati.
Articolo 58
Affiliate e subappaltatori dei servizi tecnici
1. I servizi tecnici possono subappaltare alcune delle attività per le quali sono stati designati ai sensi dell’articolo 59, paragrafo 1, o far svolgere queste attività da un’affiliata solo con il consenso dell’autorità di omologazione che li designa.
2. Qualora subappaltino compiti specifici connessi alle categorie di attività per le quali sono stati designati oppure ricorrano a un’affiliata, i servizi tecnici garantiscono che il subappaltatore o l’affiliata soddisfino le prescrizioni di cui all’articolo 57 e ne informano di conseguenza l’autorità di omologazione che li designa.
3. I servizi tecnici si assumono l’intera responsabilità per i compiti svolti da subappaltatori o affiliate, indipendentemente dal luogo in cui questi sono stabiliti.
4. I servizi tecnici tengono a disposizione dell’autorità di omologazione che li designa i documenti pertinenti riguardanti la valutazione delle qualifiche del subappaltatore o dell’affiliata e dei compiti da essi svolti.
Articolo 59
Designazione dei servizi tecnici
1. A seconda della loro sfera di competenza, i servizi tecnici sono designati per una o più delle seguenti categorie di attività:
a)
categoria A: servizi tecnici che effettuano, presso laboratori propri, le prove previste dal presente regolamento e dagli atti elencati all’allegato I;
b)
categoria B: servizi tecnici che effettuano la supervisione di prove previste dal presente regolamento e dagli atti elencati all’allegato I, qualora tali prove siano eseguite in laboratori del costruttore o di terzi;
c)
categoria C: servizi tecnici che valutano e verificano a scadenze regolari le procedure seguite dal costruttore per controllare la conformità della produzione;
d)
categoria D: servizi tecnici che effettuano la supervisione o eseguono prove o ispezioni destinate alla sorveglianza della conformità della produzione.
2. Un’autorità di omologazione può essere designata quale servizio tecnico in relazione a una o più delle attività di cui al paragrafo 1.
3. I servizi tecnici di un paese terzo, diversi da quelli designati ai sensi dell’articolo 60, possono essere notificati ai fini dell’articolo 63, ma solo se tale accettazione di servizi tecnici è prevista da un accordo bilaterale tra l’Unione e il paese terzo in questione. Ciò non impedisce ad un servizio tecnico istituito ai sensi del diritto nazionale di uno Stato membro conformemente all’articolo 57, paragrafo 2, di stabilire filiali in paesi terzi, a condizione che le filiali siano direttamente gestite e controllate dal servizio tecnico designato.
Articolo 60
Servizi tecnici interni accreditati del costruttore
1. I servizi tecnici interni accreditati del costruttore possono essere designati solo per attività della categoria A nel caso di prescrizioni tecniche per le quali un atto delegato adottato a norma del presente regolamento ammette prove interne. Tali servizi tecnici sono separati e distinti dall’impresa e non partecipano alla progettazione, alla produzione, alla fornitura o alla manutenzione dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti sottoposti alla loro valutazione.
2. I servizi tecnici interni accreditati soddisfano le seguenti prescrizioni:
a)
oltre a essere designati dall’autorità di omologazione di uno Stato membro, sono accreditati da un organismo nazionale di accreditamento quale definito all’articolo 2, punto 11, del regolamento (CE) n. 765/2008 e in conformità delle norme e della procedura di cui all’articolo 61 del presente regolamento;
b)
sono identificabili, al pari del relativo personale, per quanto concerne l’organizzazione e dispongono, all’interno dell’impresa di cui fanno parte, di metodi di comunicazione tali da garantirne e dimostrarne l’imparzialità al competente organismo nazionale di accreditamento;
c)
né il servizio tecnico interno accreditato né il suo personale intraprendono alcuna attività che possa essere in conflitto con la loro indipendenza di giudizio o la loro integrità per quanto riguarda le categorie di attività per le quali sono designati;
d)
forniscono i loro servizi esclusivamente alle imprese di cui fanno parte.
3. I servizi tecnici interni accreditati non devono essere notificati alla Commissione ai fini dell’articolo 63, ma l’impresa di cui fanno parte o l’organismo nazionale di accreditamento trasmettono informazioni sul relativo accreditamento all’autorità di omologazione designante, su richiesta di quest’ultima.
Articolo 61
Procedure relative agli standard di qualità e alla valutazione dei servizi tecnici
Al fine di garantire che i servizi tecnici soddisfino lo stesso elevato standard di qualità in tutti gli Stati membri, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo agli standard che i servizi tecnici devono soddisfare e alla procedura di valutazione dei servizi tecnici ai sensi dell’articolo 62 e al loro accreditamento ai sensi dell’articolo 60.
Articolo 62
Valutazione delle competenze dei servizi tecnici
1. L’autorità di omologazione designante redige una relazione di valutazione attestante che il servizio tecnico candidato è stato valutato in ordine alla sua conformità alle prescrizioni del presente regolamento e degli atti delegati adottati a norma dello stesso. Tale relazione può includere un certificato di accreditamento rilasciato da un organismo di accreditamento.
2. La valutazione su cui si basa la relazione di cui al paragrafo 1 è effettuata conformemente alle disposizioni stabilite in un atto delegato adottato ai sensi all’articolo 61. La relazione di valutazione è riveduta almeno ogni tre anni.
3. La relazione di valutazione è inviata alla Commissione, su richiesta di quest’ultima. In tali casi, se la valutazione non è basata sul certificato di accreditamento rilasciato da un organismo nazionale di accreditamento attestante che il servizio tecnico soddisfa le prescrizioni del presente regolamento, l’autorità di omologazione designante fornisce alla Commissione le prove documentali attestanti la competenza del servizio tecnico e le modalità predisposte per garantire che esso sia periodicamente controllato dall’autorità di omologazione designante e soddisfi le prescrizioni del presente regolamento e degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
4. L’autorità di omologazione che intenda essere designata quale servizio tecnico ai sensi dell’articolo 59, paragrafo 2, documenta la conformità attraverso una valutazione, effettuata da controllori indipendenti, dell’attività oggetto della valutazione. Detti controllori possono provenire dalla stessa organizzazione purché siano gestiti separatamente dal personale che esegue l’attività oggetto della valutazione.
5. Un servizio tecnico interno accreditato soddisfa le disposizioni pertinenti del presente articolo.
Articolo 63
Procedure di notifica
1. Gli Stati membri notificano alla Commissione nome, indirizzo (anche elettronico), persone responsabili e categoria di attività di ciascun servizio tecnico che hanno designato, nonché eventuali modifiche successive di tali designazioni. L’atto di notifica indica le competenze, tra quelle elencate all’allegato I, per le quali i servizi tecnici sono stati designati.
2. Un servizio tecnico può svolgere le attività di cui all’articolo 59, paragrafo 1, per conto dell’autorità di omologazione designante competente per l’omologazione solo se è stato in precedenza notificato alla Commissione in conformità del paragrafo 1 del presente articolo.
3. Lo stesso servizio tecnico può essere designato da più autorità di omologazione designanti e notificato dagli Stati membri di tali autorità di omologazione designanti indipendentemente dalla categoria o dalle categorie di attività che svolgerà ai sensi dell’articolo 59, paragrafo 1.
4. Alla Commissione è notificata ogni successiva pertinente modifica della designazione.
5. Se un’organizzazione specifica o un ente competente che svolgono un’attività non rientrante fra quelle di cui all’articolo 59, paragrafo 1, devono essere designati in esecuzione di un atto elencato all’allegato I, la notifica è effettuata ai sensi del presente articolo.
6. La Commissione pubblica sul proprio sito web un elenco e gli estremi dei servizi tecnici notificati ai sensi del presente articolo.
Articolo 64
Modifiche delle designazioni
1. Qualora accerti o sia informata del fatto che un servizio tecnico designato non è più conforme alle prescrizioni stabilite dal presente regolamento o non adempie ai suoi obblighi, l’autorità di omologazione designante limita, sospende o ritira la designazione, a seconda dei casi, in funzione della gravità del mancato rispetto di tali prescrizioni o dell’inadempimento di tali obblighi. Lo Stato membro che ha notificato il servizio tecnico ne informa immediatamente la Commissione. La Commissione modifica di conseguenza le informazioni pubblicate di cui all’articolo 63, paragrafo 6.
2. In caso di limitazione, sospensione o ritiro della designazione, ovvero di cessazione dell’attività del servizio tecnico, l’autorità di omologazione designante adotta le misure necessarie a garantire che le pratiche di tale servizio tecnico siano evase da un altro servizio tecnico o siano messe a disposizione dell’autorità di omologazione designante o dell’autorità di vigilanza del mercato, su richiesta di queste ultime.
Articolo 65
Contestazione della competenza dei servizi tecnici
1. La Commissione indaga su tutti i casi che ritiene dubbi, o che siano portati alla sua attenzione in quanto tali, in relazione alla competenza di un servizio tecnico o al costante rispetto, da parte dello stesso, delle prescrizioni applicabili e delle responsabilità che gli competono.
2. Lo Stato membro dell’autorità di omologazione designante fornisce alla Commissione, su richiesta, tutte le informazioni relative al fondamento della designazione o del mantenimento della designazione del servizio tecnico in questione.
3. La Commissione garantisce la riservatezza di tutte le informazioni sensibili raccolte nel corso delle sue indagini.
4. Qualora accerti che un servizio tecnico non rispetta o non rispetta più le prescrizioni per la sua designazione, la Commissione ne informa di conseguenza lo Stato membro dell’autorità di omologazione designante, al fine di definire - in cooperazione con detto Stato membro - le misure correttive necessarie ed invita detto Stato membro ad adottare tali misure correttive, incluso, se del caso, il ritiro della designazione.
Articolo 66
Obblighi operativi dei servizi tecnici
1. I servizi tecnici svolgono le categorie di attività per le quali sono stati designati per conto dell’autorità di omologazione designante e in conformità delle procedure di valutazione e di prova di cui al presente regolamento e degli atti elencati all’allegato I.
Salvo il caso in cui sono permesse procedure alternative, i servizi tecnici sottopongono a monitoraggio o effettuano essi stessi le prove richieste per un’omologazione o le ispezioni indicate nel presente regolamento o in uno degli atti elencati all’allegato I. I servizi tecnici non effettuano prove, valutazioni o ispezioni per le quali non siano stati debitamente designati dalla rispettiva autorità di omologazione.
2. In ogni momento, i servizi tecnici:
a)
autorizzano la propria autorità di omologazione designante ad assistere il servizio tecnico all’atto della valutazione della conformità, se del caso; e
b)
fatti salvi l’articolo 57, paragrafo 9, e l’articolo 67, forniscono alla propria autorità di omologazione designante le informazioni sulle categorie di attività rientranti nell’ambito di applicazione del presente regolamento che possano essere richieste.
3. Se constata che le prescrizioni stabilite dal presente regolamento non sono state rispettate dal costruttore, il servizio tecnico lo comunica all’autorità di omologazione designante affinché questa imponga al costruttore l’obbligo di adottare le opportune misure correttive chiedendogli altresì di non rilasciare un certificato di omologazione a meno che non siano state adottate le opportune misure correttive che soddisfino l’autorità di omologazione.
4. Qualora nel corso del controllo della conformità della produzione, dopo il rilascio di un certificato di omologazione, un servizio tecnico che agisce per conto dell’autorità di omologazione designante riscontri che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente non sono più conformi al presente regolamento, lo comunica all’autorità di omologazione designante. L’autorità di omologazione adotta le opportune misure previste dall’articolo 28.
Articolo 67
Obblighi di informazione dei servizi tecnici
1. I servizi tecnici informano la propria autorità di omologazione designante in merito:
a)
a ogni caso di non conformità riscontrata che possa comportare il rifiuto, la limitazione, la sospensione o il ritiro di un certificato di omologazione;
b)
a ogni circostanza che influisca sulla portata e sulle condizioni della loro designazione;
c)
a eventuali richieste di informazioni ricevute dalle autorità di vigilanza del mercato in relazione alle proprie attività.
2. Su richiesta della propria autorità di omologazione designante, i servizi tecnici forniscono informazioni sulle attività rientranti nell’ambito della loro designazione e qualsiasi altra attività svolta, incluse quelle transfrontaliere e di subappalto.
CAPO XVII
ATTI DI ESECUZIONE E ATTI DELEGATI
Articolo 68
Atti di esecuzione
Ai fini del conseguimento degli obiettivi del presente regolamento e al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, la Commissione adotta, secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 69, paragrafo 2, atti di esecuzione che specifichino le seguenti misure di esecuzione:
a)
i modelli per la scheda tecnica e la documentazione informativa di cui all’articolo 22;
b)
il sistema di numerazione dei certificati di omologazione UE di cui all’articolo 24, paragrafo 4;
c)
il modello per il certificato d’omologazione UE di cui all’articolo 25, paragrafo 2;
d)
il modello per la scheda dei risultati di prova allegata al certificato di omologazione UE di cui all’articolo 25, paragrafo 3, lettera a);
e)
il modello per l’elenco di prescrizioni o di atti applicabili di cui all’articolo 25, paragrafo 6;
f)
le prescrizioni generali del formato del verbale di prova di cui all’articolo 27, paragrafo 1;
g)
il modello per il certificato di conformità di cui all’articolo 33, paragrafo 2;
h)
il modello per il marchio di omologazione UE di cui all’articolo 34;
i)
le autorizzazioni per il rilascio dell’omologazione UE con deroghe per nuove tecnologie o concezioni di cui all’articolo 35, paragrafo 3;
j)
i modelli per il certificato di omologazione e il certificato di conformità per quanto riguarda le nuove tecnologie o concezioni di cui all’articolo 35, paragrafo 4;
k)
le autorizzazioni che permettono agli Stati membri di prorogare l’omologazione di cui all’articolo 36, paragrafo 2;
l)
l’elenco delle parti o equipaggiamenti di cui all’articolo 45, paragrafo 2;
m)
il modello e il sistema di numerazione per il certificato di cui all’articolo 46, paragrafo 3, nonché tutti gli aspetti relativi alla procedura di autorizzazione di cui allo stesso articolo;
n)
il modello per il certificato che dia prova della conformità all’autorità di omologazione di cui all’articolo 53, paragrafo 8.
Articolo 69
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal «Comitato tecnico per i veicoli agricoli» (TC-AV). Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Qualora il comitato non esprima alcun parere, la Commissione non adotta il progetto di atto di esecuzione e si applica l’articolo 5, paragrafo 4, terzo comma, del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 70
Modifica degli allegati
Fatte salve le altre disposizioni del presente regolamento relative alla modifica degli allegati, alla Commissione è altresì conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 71 riguardo alle modifiche dell’allegato I al fine di introdurre i riferimenti degli atti normativi e di tener conto delle rettifiche.
Articolo 71
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all’articolo 17, paragrafo 5, all’articolo 18, paragrafo 4, all’articolo 19, paragrafo 6, all’articolo 20, paragrafo 8, all’articolo 27, paragrafo 6, all’articolo 28, paragrafo 6, all’articolo 45, paragrafo 4, all’articolo 49, paragrafo 3, all’articolo 53, paragrafo 12, all’articolo 61 e all’articolo 70 è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 22 marzo 2013.
3. La delega di potere di cui all’articolo 17, paragrafo 5, all’articolo 18, paragrafo 4, all’articolo 19, paragrafo 6, all’articolo 20, paragrafo 8, all’articolo 27, paragrafo 6, all’articolo 28, paragrafo 6, all’articolo 45, paragrafo 4, all’articolo 49, paragrafo 3, all’articolo 53, paragrafo 12, all’articolo 61 e all’articolo 70 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 17, paragrafo 5, dell’articolo 18, paragrafo 4, dell’articolo 19, paragrafo 6, dell’articolo 20, paragrafo 8, dell’articolo 27, paragrafo 6, dell’articolo 28, paragrafo 6, dell’articolo 45, paragrafo 4, dell’articolo 49, paragrafo 3, dell’articolo 53, paragrafo 12, dell’articolo 61 e dell’articolo 70 entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
CAPO XVIII
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 72
Sanzioni
1. Gli Stati membri stabiliscono le disposizioni in materia di sanzioni applicabili in caso di violazione, da parte degli operatori economici, del presente regolamento e degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso. Essi adottano tutte le misure necessarie per garantirne l’attuazione. Le sanzioni previste sono efficaci, proporzionate e dissuasive. Gli Stati membri comunicano tali disposizioni alla Commissione entro il 23 marzo 2015 e notificano immediatamente alla Commissione qualsiasi modifica successiva che le riguardi.
2. Le violazioni soggette a sanzioni comprendono:
a)
il rilascio di dichiarazioni false durante le procedure di omologazione o le procedure di richiamo;
b)
la falsificazione dei risultati delle prove di omologazione o di conformità in circolazione;
c)
la mancata comunicazione di dati o specifiche tecniche che potrebbero determinare il richiamo, il rifiuto o il ritiro dell’omologazione;
d)
l’uso di dispositivi di manipolazione;
e)
il rifiuto di consentire l’accesso alle informazioni;
f)
la messa a disposizione sul mercato, da parte degli operatori economici, di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti soggetti ad omologazione senza tale omologazione oppure la falsificazione dei documenti o delle marcature a tale scopo.
Articolo 73
Disposizioni transitorie
1. Fatte salve le altre disposizioni del presente regolamento, esso non invalida nessuna omologazione UE rilasciata a veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti prima del 1o gennaio 2016.
2. Le autorità di omologazione continuano a rilasciare l’estensione dell’omologazione ai veicoli, ai sistemi, ai componenti o alle entità tecniche indipendenti di cui al paragrafo 1 ai sensi della direttiva 2003/37/CE e di qualunque direttiva di cui all’articolo 76, paragrafo 1. Tuttavia, tali omologazioni non sono utilizzate al fine di ottenere un’omologazione di un veicolo completo a norma del presente regolamento.
3. In deroga al presente regolamento, i nuovi sistemi, componenti, entità tecniche indipendenti o veicoli dei tipi che hanno ottenuto l’omologazione di un veicolo completo ai sensi della direttiva 2003/37/CE possono continuare ad essere immatricolati, immessi sul mercato o ad entrare in circolazione fino al 31 dicembre 2017. I nuovi veicoli dei tipi che non sono stati oggetto di omologazione ai sensi della direttiva 2003/37/CE possono parimenti continuare a essere immatricolati o ad entrare in circolazione entro tale data in conformità del diritto dello Stato membro di entrata in circolazione o di immatricolazione.
In tal caso, le autorità nazionali non vietano, limitano o impediscono l’immatricolazione, l’immissione sul mercato o l’entrata in circolazione dei veicoli conformi al tipo omologato.
Articolo 74
Relazione
1. Entro il 31 dicembre 2019 gli Stati membri informano la Commissione sull’applicazione delle procedure di omologazione stabilite nel presente regolamento.
2. Sulla scorta delle informazioni fornite ai sensi del paragrafo 1, la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione sull’applicazione del presente regolamento entro il 31 dicembre 2020.
Articolo 75
Riesame
1. Entro il 31 dicembre 2022 la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione sugli aspetti di cui al paragrafo 3.
2. La relazione si basa su una consultazione di tutte le parti interessate e tiene conto delle vigenti norme europee e internazionali in materia.
3. Entro il 31 dicembre 2021 gli Stati membri comunicano alla Commissione:
a)
il numero di omologazioni individuali rilasciate ogni anno ai veicoli di cui al presente regolamento prima della loro prima immatricolazione da parte delle rispettive autorità nazionali a partire dal 1o gennaio 2016;
b)
i criteri nazionali su cui si basano tali omologazioni nella misura in cui si discostino dalle prescrizioni obbligatorie per l’omologazione UE.
4. La relazione è corredata, se del caso, di proposte legislative ed esamina l’inclusione di omologazioni individuali nel presente regolamento sulla base di prescrizioni armonizzate.
Articolo 76
Abrogazione
1. Fatto salvo l’articolo 73, paragrafo 2, del presente regolamento, la direttiva 2003/37/CE nonché le direttive 74/347/CEE, 76/432/CEE, 76/763/CEE, 77/537/CEE, 78/764/CEE, 80/720/CEE, 86/297/CEE, 86/298/CEE, 86/415/CEE, 87/402/CEE, 2000/25/CE, 2009/57/CE, 2009/58/CE, 2009/59/CE, 2009/60/CE, 2009/61/CE, 2009/63/CE, 2009/64/CE, 2009/66/CE, 2009/68/CE, 2009/75/CE, 2009/76/CE e 2009/144/CE sono abrogate con effetto dal 1o gennaio 2016.
2. I riferimenti alle direttive abrogate si intendono fatti al presente regolamento e vanno letti, per quanto riguarda la direttiva 2003/37/CE, secondo la tavola di concordanza di cui all’allegato III.
Articolo 77
Modifica della direttiva 2006/42/CE
All’articolo 1, paragrafo 2, lettera e), della direttiva 2006/42/CE, il primo trattino è sostituito dal seguente:
«-
trattori agricoli e forestali, escluse le macchine installate su tali veicoli,».
Articolo 78
Entrata in vigore e applicazione
1. Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2016.
Dal 22 marzo 2013, le autorità nazionali non rifiutano l’omologazione UE o l’omologazione nazionale per un nuovo tipo di veicolo né vietano l’immatricolazione, l’immissione sul mercato o l’entrata in circolazione di un nuovo veicolo qualora il veicolo in questione sia conforme al presente regolamento e agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso, se un costruttore lo richiede.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 5 febbraio 2013