РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 716/2013 НА КОМИСИЯТА
от 25 юли 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки (1), и по-специално член 24, параграф 3 и член 27 от него,
като има предвид, че:
(1)
С оглед изясняване на някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 110/2008 и за да се осигури тяхното единно прилагане в държавите членки следва да бъдат приети подробни правила, по-специално що се отнася до използването на съставни термини, загатвания, търговските наименования и географските указания за представянето на спиртни напитки.
(2)
Съгласно член 10, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 110/2008 при определени условия спиртна напитка или друга храна могат в рамките на своето представяне да се обозначат със съставен термин, който включва наименованието на една от категориите, изброени в приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, или едно от географските указания, посочени в приложение III към същия регламент, или могат да съдържат едно или няколко загатвания, които включват една или повече от тези категории или географски указания. С цел да се осигури еднакво използване на съставни термини и загатвания в държавите членки е необходимо да се установят подробни правила за използването им при представянето на спиртни напитки и други хранителни продукти.
(3)
Когато при представянето на дадена храна се прави препратка към определена спиртна напитка, тази спиртна напитка трябва изцяло да отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 110/2008 и да не е разредена. Необходимо е да се изясни значението на термина „разреждане“, когато се отнася до спиртните напитки, тъй като някои производствени процеси не следва да се считат за разреждане.
(4)
За да се гарантира, че са изпълнени условията за регистрация на географски указания, предвидени в Регламент (ЕО) № 110/2008, заявленията за регистрация следва да бъдат разглеждани от Комисията и да бъдат установени подробни правила за процедурите за подаване на заявления, разглеждане, подаване на възражения и отмяна на географски указания на спиртните напитки. За да се осигури единно прилагане на тези правила, следва да се изготвят образци на заявлението за регистрация, техническото досие, декларацията за възражение, изменението на техническото досие и отмяната на географско указание.
(5)
С цел да се улесни комуникацията между Комисията и държавите членки и трети страни по отношение на регистрирани географски указания, държавите членки и третите страни следва да съобщават на Комисията основните спецификации от техническото досие на своите географски указания наред с пълната техническа документация.
(6)
Някои ограничения по отношение на опаковката на спиртни напитки с географско указание, като например задължението за опаковането им в границите на определен географски район, представляват ограничение на свободното движение на стоки и свободното предоставяне на услуги. Такива ограничения следва да бъдат разрешени само ако са необходими, пропорционални и подходящи за защита на репутацията на географското указание.
(7)
Следва да бъде създаден символ на Съюза за географските указания на спиртните напитки, за да се даде възможност на потребителя да идентифицира някои спиртни напитки, чиито характеристики са свързани с произхода им.
(8)
Като се има предвид времето, необходимо на държавите членки за прилагане на мерките по отношение на използването на съставни термини и загатвания, прилагането на тези мерки следва да бъде отложено.
(9)
Мерките, установени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по спиртни напитки,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 110/2008, по-специално във връзка със:
а)
използването на съставни термини и загатвания, както е посочено в член 10 от Регламент (ЕО) № 110/2008 в описанието, представянето и етикетирането на хранителен продукт;
б)
географските указания на спиртни напитки, посочени в член 15 от Регламент (ЕО) № 110/2008 и използването на символ на Съюза за географските указания на спиртните напитки.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„категория спиртна напитка“ означава една от категориите от 1 до 46 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008;
б)
„географско указание“ означава едно от географските указания, регистрирани в приложение III към Регламент (ЕО) № 110/2008;
в)
„съставен термин“ означава комбинацията от термин, посочен в категории от 1 до 46 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, или географско указание на спиртна напитка, от която произхожда всичкият алкохол на крайния продукт, с:
i)
наименованието на един или повече хранителни продукти, различни от тези, използвани за производството на тази спиртна напитка в съответствие с приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, или прилагателните, произтичащи от тези наименования, и/или
ii)
наименованието „ликьор“;
г)
„загатване“ означава прякото или непрякото препращане към една или повече категории спиртни напитки или географски указания, различни от позоваването в съставен термин или списък на съставките, посочен в член 9, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 110/2008.
ГЛАВА II
ПРАВИЛА ЗА ИЗПОЛЗВАНЕТО НА СЪСТАВНИ ТЕРМИНИ И ЗАГАТВАНИЯ
Член 3
Съставни термини
1. Терминът „спиртна напитка“ не може да бъде част от съставен термин, описващ алкохолна напитка.
2. Съставен термин, описващ алкохолна напитка, не може да се състои от комбинация от термина „ликьор“ с наименованието на една от категориите от 33 до 40 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008.
3. Съставен термин не може да замени търговското наименование на спиртната напитка.
4. Съставният термин, описващ алкохолна напитка, фигурира с еднакви букви със същия шрифт, размер и цвят. Той не се прекъсва с текстови или графични елементи, които не са част от него, нито фигурира в по-голям размер на шрифта от този на търговското наименование.
Член 4
Загатвания
Загатването за която и да било категория спиртна напитка или географско указание за целите на представянето на хранителен продукт не е на един и същи ред с търговското наименование. За алкохолни напитки загатването фигурира с размер на шрифта по-малък от използвания за търговското наименование и съставния термин.
Член 5
Разреждане на спиртна напитка
За целите на член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 110/2008 намаляването на алкохолното съдържание на спиртна напитка под минималното алкохолно съдържание, установено за тази спиртна напитка в съответната категория от приложение II към посочения регламент, изключително чрез добавяне на вода, се счита за разреждане.
ГЛАВА III
ГЕОГРАФСКИ УКАЗАНИЯ
Член 6
Заявление за регистрация на географско указание
Заявлението за регистрация на географско указание в приложение III към Регламент (ЕО) № 110/2008 се представя на Комисията и се състои от:
а)
формуляра за заявление по образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент;
б)
техническото досие по образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент;
в)
основните спецификации от техническото досие, посочено в буква б).
Член 7
Трансгранични заявления
1. Когато трансграничното географско указание включва само държави членки, съответното заявление се подава съвместно или от една от държавите членки от името на останалите. В последния случай заявлението включва документ от всяка от останалите засегнати държави членки, с който тя разрешава на държавата членка, подаваща заявлението, да действа от нейно име.
Когато трансграничното заявление включва само трети страни, заявлението се подава до Комисията или от един от заявителите от името на останалите, или от една от третите страни от името на останалите и включва:
а)
доказателствата за защита в съответните трети страни; и
б)
документ от всяка от останалите засегнати трети страни, с който тя разрешава на третата страна, подаваща заявлението, да действа от нейно име.
Когато трансграничното географско указание включва най-малко една държава членка и поне една трета страна, заявлението се подава до Комисията от една от държавите членки или от органи или частноправни субекти на третата страна и включва:
а)
доказателствата за защита в съответните трети страни; и
б)
документ от всяка от засегнатите държави членки или трети страни, с който тя разрешава на страната, подаваща заявлението, да действа от нейно име.
2. Държавата членка или органът или частноправният субект от съответната трета страна, които изпращат до Комисията трансгранично заявление, получават всички издадени от Комисията уведомления или решения.
Член 8
Получаване на заявлението
1. Датата на подаване на заявлението е датата на получаването му от Комисията.
2. Държавата членка или органът или частноправният субект на съответната трета страна получават потвърждение за получаването на заявлението, в което се посочват най-малко следните данни:
а)
номерът на досието;
б)
наименованието, което трябва да бъде регистрирано;
в)
броят на получените страници;
г)
датата на получаване на заявлението.
Член 9
Установени географски указания
1. Ако техническото досие за установено географско указание, предоставено съгласно член 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 110/2008, не доказва, че са спазени изискванията, определени в член 15, параграф 1 от посочения регламент, Комисията определя срок за неговото изменение или оттегляне, или за изпращане на коментари от страна на държавата членка.
2. Ако тези пропуски не бъдат отстранени от държавата членка в упоменатия в параграф 1 срок, се счита, че техническото досие не е било внесено и се прилага член 20, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 110/2008.
Член 10
Опаковане в съответния географски район
Ако в техническото досие се определя, че опаковането на спиртната напитка трябва да се извърши в определения географски район или в район в непосредствена близост, за това изискване се предоставя обосновка по отношение на разглеждания продукт.
Член 11
Допустимост на заявлението
1. Заявлението е допустимо, ако се състои от всички елементи, посочени в член 6.
2. Ако заявлението е непълно, Комисията кани заявителя да отстрани този недостатък в срок от два месеца. В случай че нередностите не бъдат отстранени преди изтичането на този срок, Комисията отхвърля заявлението като недопустимо.
Член 12
Проверка на условията за валидност
1. Ако дадено географско указание не е в съответствие с член 15 от Регламент (ЕО) № 110/2008, или ако заявлението за регистрация не отговаря на изискванията, предвидени в член 17 от Регламент (ЕО) № 110/2008, Комисията определя срок за неговото изменение или оттегляне, или за изпращане на коментари от страна на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна.
2. Ако недостатъците не бъдат отстранени от държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна в посочения в параграф 1 срок, Комисията отхвърля заявлението.
Член 13
Възражение срещу регистрацията
1. Възраженията, посочени в член 17, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 110/2008, се изготвят съгласно формуляра, предвиден в приложение III към настоящия регламент и се подават пред Комисията. Датата на подаване на възражението е датата на получаването му от Комисията.
2. Подателят на възражението получава потвърждение за получаването, в което се посочват най-малко следните данни:
а)
номерът на досието;
б)
броят на получените страници;
в)
датата на получаване на възражението.
Член 14
Допустимост на възражението
1. Възражението е допустимо, ако в него са посочени претендираното(ите) по-ранно(и) право(а), когато това е уместно, и основанията за възражението, и ако то е получено в срока, определен в член 17, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 110/2008.
2. Ако възражението се основава на наличие на по-ранна търговска марка с репутация и известност, в съответствие с член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 110/2008 то се придружава от доказателства за подаването на заявление за регистрация, регистрацията или използването на тази по-ранна търговска марка, като например сертификат за регистрация или доказателства за използването ѝ, и от доказателства за нейната репутация и известност.
3. Всяко възражение съдържа подробности за фактите, доказателствата и мненията, представени в подкрепа на възражението, и към него се прилагат съответните придружаващи документи.
Информацията и доказателствата, представени в подкрепа на използването на по-ранна марка, се отнасят до мястото, продължителността, степента и естеството на използването на по-ранната марка, както и нейната репутация и известност.
4. Ако информацията и документите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, не са били представени, Комисията поканва вносителя на възражението да отстрани тези недостатъци в срок от два месеца. Ако те не бъдат отстранени преди изтичането на този срок, Комисията отхвърля възражението като недопустимо.
Член 15
Проверка на възражението
1. Ако възражението е допустимо, Комисията съобщава това на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна и ги приканва да изпратят забележки в срок от два месеца. Всички забележки, получени в рамките на този двумесечен срок, се съобщават на вносителя на възражението.
2. Комисията изисква от страните по спора да представят мнения по забележките, получени от другите страни в срок от два месеца.
3. Ако Комисията счете, че възражението е основателно, тя отхвърля заявлението за регистрация.
4. В случай на няколко възражения, ако след предварителен преглед на едно или повече от тях се окаже невъзможно заявлението за регистрация да бъде прието, Комисията може да прекрати останалите процедури по възражение. Комисията уведомява останалите вносители на възражения за всяко засягащо ги решение.
5. Когато едно заявление за регистрация бъде отхвърлено, временно прекратените процедури за възражение се считат за приключени, а съответните вносители на възражения биват надлежно уведомени.
Член 16
Решения на Комисията
1. Решенията, взети от Комисията съгласно член 9, параграф 2, член 11, параграф 2, член 12, параграф 2 и член 15, параграф 3, се основават на предоставените ѝ документи и информация.
Решенията, включително мотивите за тях, се съобщават на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна и ако е уместно, на вносителя на възражението.
2. Освен ако заявлението за регистрация на географско указание бъде отхвърлено в съответствие с член 11, параграф 2, член 12, параграф 2 и член 15, параграф 3 от настоящия регламент, Комисията взема решение съгласно процедурата, предвидена в член 17, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 110/2008 за регистрация на географското указание в приложение III към посочения регламент.
Член 17
Езиков режим
Географското указание се вписва на езика/езиците, използван/и за описание на въпросния продукт в съответния географски район и в съответствие с начина на изписване на оригиналния език.
Член 18
Подаване на искане за отмяна
1. Искането за отмяна на географско указание се изготвя съгласно формуляра, предвиден в приложение IV, и се подава до Комисията. Датата на подаване на искането за отмяна е датата на получаването му от Комисията.
2. Подателят на искането за отмяна получава потвърждение за получаването му, в което се посочват най-малко следните данни:
а)
номерът на досието;
б)
броят на получените страници; и
в)
датата на получаване на искането.
Член 19
Допустимост на искането за отмяна
1. Искането за отмяна е допустимо, ако ясно заявява законния интерес на подателя си и обяснява основанията за отмяната.
2. Всяко искане за отмяна съдържа подробности за фактите, доказателствата и мненията, представени в подкрепа на отмяната. Към него се прилагат съответните придружаващи документи, и по-специално декларация от държавата членка или от органа на третата страна, в която е регистрирано постоянното пребиваване или седалището на подателя на искането.
3. Ако информацията и документите, посочени в параграфи 1 и 2, не са били представени, Комисията приканва вносителя на искането за отмяна да отстрани нередностите в срок от два месеца. Ако нередностите не бъдат отстранени в посочения срок, Комисията отхвърля искането като недопустимо.
Комисията уведомява подателя на искането за отмяна, както и държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна, чието географско указание е засегнато от искането за отмяна, относно решението за недопустимост.
Член 20
Проверка на отмяната
1. Ако Комисията не е отхвърлила искането за отмяна в съответствие с член 19, параграф 3, тя го съобщава на държавата членка или органа или частноправния субект на третата страна, чието географско указание е засегнато от искането за отмяна, и ги приканва да изпратят забележки в срок от два месеца. Всички забележки, получени в този срок, се съобщават на подателя на искането за отмяна.
2. Комисията взема решение за отмяна ако държавата членка, органът или частноправният субект на съответната трета страна не внесе забележки или не спази двумесечния срок.
3. Всяко решение за отмяна на географско указание се взема от Комисията въз основа на доказателствата, с които тя разполага след изтичането на срока за внасяне на забележки. Комисията взема под внимание дали по-нататъшното съответствие с техническото досие на географското указание е невъзможно или вече не може да бъде гарантирано, по-специално ако условията, определени в член 17 от Регламент (ЕО) № 110/2008, вече не се изпълняват или няма да могат да бъдат изпълнени в близко бъдеще.
Такова решение за отмяна се съобщава на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна и ако е уместно, на вносителя на искането за отмяна.
4. Ако е внесено повече от едно искане за отмяна по отношение на едно и също географско указание и след предварителен преглед на едно или повече от тези искания Комисията реши, че защитата на това географско указание вече не е оправдана, тя може да прекрати останалите процедури за отмяна на посоченото географско указание. Тя уведомява останалите податели на искания за отмяна за всяко решение, което ги засяга.
Ако дадено географско указание бъде отменено, Комисията закрива процедурите за отмяна, които са били временно прекратени, и уведомява останалите податели на искания за отмяна за това.
Член 21
Изменение на техническото досие
1. Заявлението за изменение на техническото досие, свързано с регистрирано географско указание, както е посочено в член 21 от Регламент (ЕО) № 110/2008, се изготвя в съответствие с приложение V към настоящия регламент и се предава в електронен формат.
2. За целите на заявлението, посочено в параграф 1, членове 8 и 15 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis. Тези процедури се отнасят единствено до точките на техническото досие, които са предмет на това изменение.
3. Когато заявлението за изменение на техническото досие е подадено от заявител, различен от първоначалния, Комисията уведомява първоначалния заявител за това заявление.
Член 22
Използване на символ на ЕС за регистрирани географски указания
1. Символът на Съюза за регистрирани географски указания, предвиден в приложение V към Регламент (ЕО) № 1898/2006 на Комисията (2) може да се използва в сектора за спиртни напитки. Този символ не може да се използва заедно със съставен термин, включващ географско указание. Обозначението „Защитено географско указание“ може да бъде заменено с еквивалентните изрази на друг официален език на Съюза, определени в същото приложение.
2. Когато символът на Съюза, посочен в параграф 1, е отбелязан на етикета на спиртна напитка, той се придружава от съответното географско указание.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 23
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2013 г. Членове 3 и 4 се прилагат от 1 март 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 2013 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 716/2013 DELLA COMMISSIONE
del 25 luglio 2013
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 110/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo alla definizione, alla designazione, alla presentazione, all’etichettatura e alla protezione delle indicazioni geografiche delle bevande spiritose
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 110/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 15 gennaio 2008, relativo alla definizione, alla designazione, alla presentazione, all’etichettatura e alla protezione delle indicazioni geografiche delle bevande spiritose (1), in particolare l’articolo 24, paragrafo 3, e l’articolo 27,
considerando quanto segue:
(1)
Al fine di chiarire alcune disposizioni del regolamento (CE) n. 110/2008 e di garantire la loro attuazione uniforme negli Stati membri è opportuno adottare modalità di applicazione, in particolare per quanto riguarda l’uso dei termini composti, delle allusioni, delle denominazioni di vendita e delle indicazioni geografiche per la presentazione delle bevande spiritose.
(2)
A norma dell’articolo 10, paragrafi 1 e 2, del regolamento (CE) n. 110/2008, una bevanda spiritosa o un altro prodotto alimentare possono, a determinate condizioni, contenere nella loro presentazione un termine composto che include il nome di una delle categorie di cui all’allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008 o una delle indicazioni geografiche elencate nell’allegato III di tale regolamento, o possono recare una o più allusioni che comprendono una o più di tali categorie o indicazioni geografiche. Per garantire l’uso omogeneo dei termini composti e delle allusioni negli Stati membri è necessario stabilire le modalità del loro utilizzo nella presentazione delle bevande spiritose e di altri prodotti alimentari.
(3)
Quando è fatto riferimento a una determinata bevanda spiritosa nella presentazione di un prodotto alimentare, tale bevanda spiritosa deve conformarsi pienamente alle disposizioni del regolamento (CE) n. 110/2008 e non deve essere diluita. Occorre precisare il significato del termine «diluizione» in riferimento alle bevande spiritose, poiché alcuni processi di fabbricazione non devono essere considerati una diluizione.
(4)
Per garantire che le condizioni applicabili alla registrazione delle indicazioni geografiche previste dal regolamento (CE) n. 110/2008 siano rispettate, è opportuno che la Commissione esamini le domande di registrazione e che vengano fissate le modalità di applicazione relative alle procedure di domanda, di esame, di opposizione e di cancellazione delle indicazioni geografiche delle bevande spiritose. Per garantire l’attuazione uniforme di tali norme è opportuno predisporre i modelli per la presentazione della domanda di registrazione, la scheda tecnica, la dichiarazione di opposizione, la modifica della scheda tecnica e la cancellazione di un’indicazione geografica.
(5)
Al fine di agevolare la comunicazione tra la Commissione e gli Stati membri e i paesi terzi in materia di indicazioni geografiche registrate, gli Stati membri e i paesi terzi comunicano alla Commissione, in aggiunta alle schede tecniche complete delle loro indicazioni geografiche, i requisiti principali contenuti in tali schede.
(6)
Le restrizioni relative all’imballaggio di una bevanda spiritosa con indicazione geografica, come ad esempio l’obbligo di imballare la bevanda spiritosa in una zona geografica delimitata, costituiscono restrizioni alla libera circolazione delle merci e alla libera prestazione di servizi. Tali restrizioni devono essere consentite solo se necessarie, proporzionate e atte a salvaguardare la reputazione dell’indicazione geografica.
(7)
È opportuno stabilire un simbolo dell’Unione per le indicazioni geografiche delle bevande spiritose al fine di consentire ai consumatori di individuare determinate bevande spiritose le cui caratteristiche sono legate all’origine delle bevande stesse.
(8)
Tenuto conto del tempo necessario affinché gli Stati membri possano attuare le misure relative all’uso dei termini composti e delle allusioni, è opportuno che l’applicazione di tali misure sia differita.
(9)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato per le bevande spiritose,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento fissa le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 110/2008 per quanto riguarda in particolare:
a)
l’uso dei termini composti e delle allusioni di cui all’articolo 10 del regolamento (CE) n. 110/2008 nella designazione, nella presentazione e nell’etichettatura di un prodotto alimentare;
b)
le indicazioni geografiche delle bevande spiritose di cui all’articolo 15 del regolamento (CE) n. 110/2008 e l’uso di un simbolo dell’Unione per le indicazioni geografiche delle bevande spiritose.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a)
«categoria di bevande spiritose», una delle categorie da 1 a 46 dell’allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008;
b)
«indicazione geografica», una delle indicazioni geografiche registrate nell’allegato III del regolamento (CE) n. 110/2008;
c)
«termine composto», la combinazione di una delle menzioni elencate nelle categorie da 1 a 46 dell’allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008 o di un’indicazione geografica di una bevanda spiritosa, da cui proviene tutto l’alcole del prodotto finale, con:
i)
il nome di uno o più prodotti alimentari diversi da quelli utilizzati per la produzione di tale bevanda spiritosa, conformemente all’allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008, o aggettivi derivanti da tali nomi; e/o
ii)
il termine «liquore»;
d)
«allusione», il riferimento diretto o indiretto a una o più categorie di bevande spiritose o indicazioni geografiche, diverso dal riferimento nell’ambito di un termine composto o dell’elenco di ingredienti di cui all’articolo 9, paragrafo 9, del regolamento (CE) n. 110/2008.
CAPO II
NORME RELATIVE ALL’USO DI TERMINI COMPOSTI E ALLUSIONI
Articolo 3
Termini composti
1. Il termine «bevanda spiritosa» non fa parte di un termine composto che designa una bevanda alcolica.
2. Un termine composto che designa una bevanda alcolica non è costituito da una combinazione del termine «liquore» con il nome di una delle categorie da 33 a 40 dell’allegato II del regolamento (CE) n. 110/2008.
3. Un termine composto non sostituisce la denominazione di vendita di una bevanda spiritosa.
4. Il termine composto che designa una bevanda alcolica figura in caratteri uniformi dello stesso tipo, dimensione e colore. Non è interrotto da alcun elemento di testo o immagine che non faccia parte di esso e non appare in caratteri di dimensioni maggiori rispetto a quelli della denominazione di vendita.
Articolo 4
Allusioni
L’allusione a qualsiasi categoria di bevanda spiritosa o a un’indicazione geografica, per la presentazione di un prodotto alimentare, non figura sulla stessa riga della denominazione di vendita. Per le bevande alcoliche, l’allusione appare in caratteri di dimensioni inferiori a quelli utilizzati per la denominazione di vendita e per il termine composto.
Articolo 5
Diluizione di una bevanda spiritosa
Ai fini dell’articolo 10, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 110/2008, la riduzione, mediante l’aggiunta esclusiva di acqua, del titolo alcolometrico di una bevanda spiritosa al di sotto del titolo alcolometrico minimo stabilito per tale bevanda nella categoria corrispondente di cui all’allegato II del suddetto regolamento è considerata una diluizione.
CAPO III
INDICAZIONI GEOGRAFICHE
Articolo 6
Domanda di registrazione di un’indicazione geografica
La domanda di registrazione di un’indicazione geografica nell’allegato III del regolamento (CE) n. 110/2008 è presentata alla Commissione e comprende:
a)
il modulo di candidatura, secondo il modello di cui all’allegato I del presente regolamento;
b)
la scheda tecnica, secondo il modello di cui all’allegato II del presente regolamento;
c)
i requisiti principali contenuti nella scheda tecnica di cui alla lettera b).
Articolo 7
Domande transfrontaliere
1. Se un’indicazione geografica transfrontaliera riguarda solo Stati membri, la relativa domanda è presentata congiuntamente oppure da uno degli Stati membri a nome degli altri. In quest’ultimo caso, essa contiene un documento di ciascuno degli altri Stati membri interessati che autorizza lo Stato membro che trasmette la domanda ad agire per suo conto.
Se un’indicazione geografica transfrontaliera riguarda solo paesi terzi, la relativa domanda è presentata alla Commissione da uno solo dei richiedenti a nome degli altri o da uno solo dei paesi terzi a nome degli altri e comprende:
a)
la prova della protezione nei paesi terzi interessati; e
b)
un documento di ciascuno degli altri paesi terzi interessati che autorizza il paese terzo che presenta la domanda ad agire per suo conto.
Se un’indicazione geografica transfrontaliera riguarda almeno uno Stato membro e almeno un paese terzo, la domanda è presentata alla Commissione da uno degli Stati membri, da una delle autorità del paese terzo o da uno degli enti privati del paese terzo in questione e comprende:
a)
la prova della protezione nei paesi terzi interessati; e
b)
un documento di ciascuno degli Stati membri o dei paesi terzi interessati che autorizza la parte che presenta la domanda ad agire per suo conto.
2. Lo Stato membro o l’autorità del paese terzo o l’ente privato del paese terzo in questione che presenta alla Commissione una domanda transfrontaliera diventa il destinatario di ogni notifica o decisione della Commissione.
Articolo 8
Ricezione della domanda
1. La data di presentazione di una domanda è la data della sua ricezione da parte della Commissione.
2. Allo Stato membro o all’autorità del paese terzo o all’ente privato del paese terzo in questione è rilasciata una ricevuta contenente almeno i dati seguenti:
a)
il numero di fascicolo;
b)
il nome da registrare;
c)
il numero di pagine ricevute;
d)
la data di ricezione della domanda.
Articolo 9
Indicazioni geografiche stabilite
1. Se la scheda tecnica di un’indicazione geografica stabilita, presentata a norma dell’articolo 20, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 110/2008, non consente di dimostrare che i requisiti di cui all’articolo 15, paragrafo 1, del suddetto regolamento sono soddisfatti, la Commissione fissa un termine per la sua modifica o revoca o per l’invio di osservazioni da parte dello Stato membro.
2. Se lo Stato membro non provvede a porre rimedio alle carenze entro il termine di cui al paragrafo 1, la scheda tecnica si considera non presentata e si applica l’articolo 20, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 110/2008.
Articolo 10
Condizionamento nella zona geografica interessata
Se la scheda tecnica precisa che il condizionamento della bevanda spiritosa deve avvenire all’interno della zona geografica delimitata o in una zona situata nelle immediate vicinanze di questa, occorre giustificare tale requisito per quanto concerne il prodotto in questione.
Articolo 11
Ammissibilità della domanda
1. La domanda è ammissibile se contiene tutti gli elementi di cui all’articolo 6.
2. Se la domanda non è completa la Commissione invita il richiedente a porre rimedio alle carenze entro un termine di due mesi. Se non è posto rimedio alle carenze entro tale termine, la Commissione respinge la domanda in quanto inammissibile.
Articolo 12
Esame delle condizioni di validità
1. Se un’indicazione geografica non è conforme all’articolo 15 del regolamento (CE) n. 110/2008, oppure se la domanda di registrazione non soddisfa i requisiti di cui all’articolo 17 del regolamento (CE) n. 110/2008, la Commissione fissa un termine per la sua modifica o revoca o per l’invio di osservazioni da parte dello Stato membro, dell’autorità del paese terzo o dell’ente privato del paese terzo in questione.
2. Se lo Stato membro, l’autorità del paese terzo o l’ente privato del paese terzo in questione non pongono rimedio alle carenze entro il termine di cui al paragrafo 1, la Commissione respinge la domanda.
Articolo 13
Opposizione alla registrazione
1. Le opposizioni di cui all’articolo 17, paragrafo 7, del regolamento (CE) n. 110/2008 sono redatte in conformità al modulo riportato nell’allegato III del presente regolamento e presentate alla Commissione. La data di presentazione dell’opposizione è la data della sua ricezione da parte della Commissione.
2. All’opponente è rilasciata una ricevuta contenente almeno i dati seguenti:
a)
il numero di fascicolo;
b)
il numero di pagine ricevute;
c)
la data di ricezione dell’opposizione.
Articolo 14
Ammissibilità di un’opposizione
1. L’opposizione è ammissibile se indica, ove del caso, i diritti anteriori addotti e i motivi dell’opposizione e se è stata ricevuta entro il termine di cui all’articolo 17, paragrafo 7, del regolamento (CE) n. 110/2008.
2. L’opposizione fondata sulla notorietà e sulla reputazione di un marchio commerciale preesistente già utilizzato nell’Unione, in conformità all’articolo 23, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 110/2008, è accompagnata dalla prova della presentazione di una domanda di registrazione, della registrazione o dell’uso del marchio commerciale preesistente, come il certificato di registrazione o la prova del suo uso, nonché dalla prova della sua notorietà e reputazione.
3. Le opposizioni contengono informazioni dettagliate sui fatti, sulle prove e sulle osservazioni presentate a sostegno dell’opposizione, insieme ai pertinenti documenti giustificativi.
Le informazioni e le prove prodotte per dimostrare l’uso di un marchio commerciale preesistente contengono riferimenti al luogo, alla durata, alla portata e alla natura dell’uso nonché alla sua notorietà e reputazione.
4. Qualora le informazioni e i documenti di cui ai paragrafi 1, 2 e 3 non siano stati presentati, la Commissione invita l’opponente a porre rimedio alle carenze entro un termine di due mesi. Se non è posto rimedio alle carenze entro tale termine, la Commissione respinge l’opposizione in quanto inammissibile.
Articolo 15
Esame di un’opposizione
1. Se l’opposizione è ammissibile, la Commissione la comunica allo Stato membro, alle autorità del paese terzo o all’ente privato del paese terzo in questione e li invita a presentare osservazioni entro un termine di due mesi. Le osservazioni ricevute nel termine suddetto sono comunicate all’opponente.
2. La Commissione chiede alle parti di presentare commenti sulle osservazioni ricevute dalle altre parti entro un termine di due mesi.
3. Se la Commissione ritiene che l’opposizione sia fondata, essa respinge la domanda di registrazione.
4. Se, in caso di opposizioni multiple, da un esame preliminare di una o più di tali opposizioni risulta che la domanda di registrazione non può essere accolta, la Commissione può sospendere le altre procedure di opposizione. La Commissione informa gli altri opponenti in merito alle decisioni che li riguardano.
5. Se una domanda di registrazione viene respinta, le procedure di opposizione sospese si considerano archiviate e gli opponenti interessati ne sono debitamente informati.
Articolo 16
Decisioni della Commissione
1. Le decisioni adottate dalla Commissione ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 2, dell’articolo 11, paragrafo 2, dell’articolo 12, paragrafo 2, e dell’articolo 15, paragrafo 3, sono basate sui documenti e sulle informazioni di cui essa dispone.
Le decisioni, incluse le motivazioni che le giustificano, sono notificate allo Stato membro, all’autorità del paese terzo o all’ente privato del paese terzo in questione e, se del caso, all’opponente.
2. Salvo nel caso in cui la domanda di registrazione di un’indicazione geografica sia respinta in applicazione dell’articolo 11, paragrafo 2, dell’articolo 12, paragrafo 2, e dell’articolo 15, paragrafo 3, del presente regolamento, la Commissione decide, a norma dell’articolo 17, paragrafo 8, del regolamento (CE) n. 110/2008, di registrare l’indicazione geografica nell’allegato III di tale regolamento.
Articolo 17
Uso delle lingue
L’indicazione geografica è registrata nella lingua o nelle lingue utilizzate per designare il prodotto di cui trattasi nella zona geografica in questione e con la sua grafia originale.
Articolo 18
Presentazione di una richiesta di cancellazione
1. La richiesta di cancellazione di un’indicazione geografica è redatta in conformità al modulo di cui all’allegato IV ed è presentata alla Commissione. La data di presentazione della richiesta di cancellazione è la data della ricezione da parte della Commissione.
2. All’autore della richiesta di cancellazione è rilasciata una ricevuta contenente almeno i dati seguenti:
a)
il numero di fascicolo;
b)
il numero di pagine ricevute; e
c)
la data di ricezione della richiesta.
Articolo 19
Ammissibilità di una richiesta di cancellazione
1. Una richiesta di cancellazione è ammissibile se afferma chiaramente l’interesse legittimo dell’autore della richiesta e spiega i motivi di tale cancellazione.
2. Le richieste di cancellazione contengono informazioni dettagliate sui fatti, sulle prove e sulle osservazioni presentate a sostegno della cancellazione. La richiesta è accompagnata dai documenti giustificativi pertinenti e, in particolare, da una dichiarazione dello Stato membro o dell’autorità del paese terzo in cui l’autore della richiesta risiede o ha stabilito la sede legale.
3. Se le informazioni e i documenti di cui ai paragrafi 1 e 2 non sono stati forniti contestualmente alla richiesta di cancellazione, la Commissione invita l’autore della richiesta a porre rimedio alle carenze entro un termine di due mesi. Se non è posto rimedio alle carenze entro tale termine, la Commissione respinge la richiesta in quanto inammissibile.
La Commissione comunica la decisione di inammissibilità all’autore della richiesta di cancellazione nonché allo Stato membro, all’autorità del paese terzo o all’ente privato del paese terzo la cui indicazione geografica è oggetto della richiesta di cancellazione.
Articolo 20
Esame di una richiesta di cancellazione
1. Se la Commissione non ha respinto la richiesta di cancellazione a norma dell’articolo 19, paragrafo 3, essa comunica tale richiesta allo Stato membro o all’autorità del paese terzo o all’ente privato del paese terzo la cui indicazione geografica è oggetto della richiesta di cancellazione e li invita a presentare osservazioni entro un termine di due mesi. Le osservazioni ricevute entro il suddetto termine sono comunicate all’autore della richiesta di cancellazione.
2. Se lo Stato membro, l’autorità del paese terzo o l’ente privato del paese terzo in questione non presentano alcuna osservazione o non rispettano il termine di due mesi previsto a tal fine, la Commissione decide in merito alla cancellazione.
3. Trascorso il termine per la presentazione delle osservazioni, la Commissione decide in merito alla cancellazione dell’indicazione geografica in questione in base alle prove di cui dispone. A tal fine valuta se il rispetto della scheda tecnica dell’indicazione geografica non sia più possibile o non possa più essere garantito e, in particolare, se le condizioni previste all’articolo 17 del regolamento (CE) n. 110/2008 non sono più soddisfatte o non possono più esserlo nell’immediato futuro.
La decisione di cancellazione è comunicata allo Stato membro, all’autorità del paese terzo o all’ente privato del paese terzo in questione o all’autore della richiesta di cancellazione.
4. Qualora siano state presentate più richieste di cancellazione relative alla stessa indicazione geografica e, dopo l’esame preliminare di una o più di tali richieste, la Commissione decida che non è più giustificato proteggere l’indicazione geografica, essa può sospendere le altre procedure di cancellazione relative a tale indicazione geografica. La Commissione informa gli altri richiedenti interessati in merito alle decisioni che li riguardano.
Se un’indicazione geografica è cancellata, la Commissione chiude le procedure di cancellazione sospese e informa di conseguenza gli altri richiedenti interessati.
Articolo 21
Modifica della scheda tecnica
1. La domanda di modifica della scheda tecnica relativa a un’indicazione geografica registrata, di cui all’articolo 21 del regolamento (CE) n. 110/2008, è redatta in conformità dell’allegato V del presente regolamento e inviata in formato elettronico.
2. Ai fini della domanda di cui al paragrafo 1, gli articoli da 8 a 15 del presente regolamento si applicano mutatis mutandis. Tali procedure riguardano unicamente i punti della scheda tecnica che sono oggetto della modifica.
3. Se la domanda di modifica della scheda tecnica è presentata da un richiedente diverso dal richiedente iniziale, la Commissione comunica la domanda al richiedente iniziale.
Articolo 22
Utilizzo di un simbolo dell’Unione per le indicazioni geografiche registrate
1. Il simbolo dell’Unione per le indicazioni geografiche registrate stabilito all’allegato V del regolamento (CE) n. 1898/2006 della Commissione (2) può essere utilizzato per le bevande spiritose. Tale simbolo non può essere utilizzato con un termine composto che include un’indicazione geografica. La dicitura «INDICAZIONE GEOGRAFICA PROTETTA» può essere sostituita da termini equivalenti in un’altra lingua ufficiale dell’Unione conformemente al suddetto allegato.
2. Quando il simbolo dell’Unione di cui al paragrafo 1 figura sull’etichetta di una bevanda spiritosa, esso è accompagnato dall’indicazione geografica corrispondente.
CAPO IV
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 23
Entrata in vigore e applicazione
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o settembre 2013. Gli articoli 3 e 4 si applicano a decorrere dal 1o marzo 2015.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 25 luglio 2013