ДИРЕКТИВА 2013/61/ЕС НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за изменение на директиви 2006/112/ЕО и 2008/118/ЕО по отношение на френските най-отдалечени региони, и по-специално Майот
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2012/419/ЕС на Европейския съвет (3) Европейският съвет реши, че считано от 1 януари 2014 г. Майот ще има статус на най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) вместо на отвъдморска страна или територия (ОСТ) по смисъла на член 355, параграф 2 ДФЕС. Данъчните разпоредби на Съюза ще се прилагат за Майот след това изменение в статуса.
(2)
Ситуацията на Майот по отношение на данъка върху добавената стойност (ДДС) и акцизите е сходна на ситуацията на останалите френски най-отдалечени региони (Гваделупа, френска Гвиана, Мартиника, Реюнион и Сен Мартен), които са изключени от териториалния обхват на Директива 2006/112/ЕО на Съвета (4) и на Директива 2008/118/ЕО на Съвета (5), поради което Майот следва да бъде изключен от териториалния обхват на посочените директиви, считано от датата на изменението на неговия статус по ДФЕС. Следователно съответните разпоредби на Директива 2006/112/ЕО и Директива 2008/118/ЕО следва да бъдат адаптирани и едновременно с това следва да бъде разяснено тяхното приложение към френските отвъдморски територии.
(3)
За да се поясни, че Майот, както и останалите френски най-отдалечени региони са изключени от обхвата на директиви 2006/112/ЕО и 2008/118/ЕО, независимо от евентуални промени на техния статус по френското право, в посочените директиви по отношение на всички тези региони следва да бъде включена препратка към член 349 и член 355, параграф 1 ДФЕС.
(4)
Поради това директиви 2006/112/ЕО и 2008/118/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
В член 6, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО буква в) се заменя със следното:
„в)
френските територии, посочени в член 349 и член 355, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз;“.
Член 2
Член 5 от Директива 2008/118/ЕО се изменя, както следва:
1)
в параграф 2 буква б) се заменя със следното:
„б)
френските територии, посочени в член 349 и член 355, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз;“.
2)
параграф 5 се заменя със следното:
„Франция може да съобщи с декларация, че настоящата директива и директивите, посочени в член 1, се прилагат по отношение на териториите, посочени в параграф 2, буква б), при условията на мерки за адаптиране във връзка с изключителната отдалеченост на тези територии, по отношение на всички или на някои от акцизните стоки, посочени в член 1, считано от първия ден на втория месец след депозирането на такава декларация.“.
Член 3
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, считано от 1 януари 2014 г. Те съобщават на Комисията текста на тези разпоредби преди 1 януари 2015 г.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 1 януари 2014 г.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
DIRETTIVA 2013/61/UE DEL CONSIGLIO
del 17 dicembre 2013
che modifica le direttive 2006/112/CE e 2008/118/CE in relazione alle regioni ultraperiferiche francesi, in particolare Mayotte
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 113,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Parlamento europeo (1),
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (2),
deliberando secondo una procedura legislativa speciale,
considerando quanto segue:
(1)
Con la decisione 2012/419/UE del Consiglio europeo (3), quest'ultimo ha deciso che, a partire dal 1o gennaio 2014, Mayotte acquisirà lo status di regione ultraperiferica ai sensi dell’articolo 349 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE) in luogo di quello di paese e territorio d’oltremare (PTOM) ai sensi dell’articolo 355, paragrafo 2, TFUE. Le norme fiscali dell'Unione si applicheranno a Mayotte a decorrere da questa modifica dello status.
(2)
Per quanto riguarda l’imposta sul valore aggiunto (IVA) e le imposte di consumo, Mayotte si trova in una situazione analoga a quella delle altre regioni ultraperiferiche francesi (Guadalupa, Guyana francese, Martinica, Riunione e Saint-Martin) che non rientrano nell'ambito di applicazione territoriale della direttiva 2006/112/CE del Consiglio (4) e della direttiva 2008/118/CE del Consiglio (5), e dovrebbe pertanto essere esclusa dall'ambito di applicazione territoriale delle suddette direttive a decorrere dalla data in cui è stato modificato il suo status ai sensi del TFUE. Le pertinenti disposizioni della direttiva 2006/112/CE e della direttiva 2008/118/CE dovrebbero pertanto essere adattate e allo stesso tempo dovrebbe essere chiarita la loro applicazione ai territori francesi d'oltremare.
(3)
Al fine di precisare che Mayotte e le altre regioni ultraperiferiche francesi sono escluse dai rispettivi ambiti di applicazione delle direttive 2006/112/CE e 2008/118/CE indipendentemente da eventuali cambiamenti del loro status nel diritto francese, è opportuno far riferimento in dette direttive all’articolo 349 e all’articolo 355, paragrafo 1, TFUE per quanto riguarda queste regioni.
(4)
Le direttive 2006/112/CE e 2008/118/CE dovrebbero pertanto essere modificate di conseguenza,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
All’articolo 6, paragrafo 1, della direttiva 2006/112/CEE, la lettera c) è sostituita dalla seguente:
«c)
i territori francesi di cui all’articolo 349 e all’articolo 355, paragrafo 1, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea;».
Articolo 2
L’articolo 5 della direttiva 2008/118/CE è così modificato:
1)
al paragrafo 2, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
«b)
i territori francesi di cui all’articolo 349 e all’articolo 355, paragrafo 1, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea;»;
2)
il paragrafo 5 è sostituito dal seguente:
«5. La Francia può notificare, mediante dichiarazione, che la presente direttiva e le direttive menzionate all’articolo 1 si applicano ai territori di cui al paragrafo 2, lettera b) - con riserva di misure d’adeguamento alla situazione ultraperiferica di detti territori - per tutti o per alcuni dei prodotti sottoposti ad accisa menzionati all’articolo 1, a decorrere dal primo giorno del secondo mese successivo alla presentazione della dichiarazione in questione.».
Articolo 3
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva a decorrere dal 1o gennaio 2014. Essi comunicano alla Commissione il testo di tali disposizioni anteriormente al 1o gennaio 2015.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 4
La presente direttiva entra in vigore il 1o gennaio 2014.
Articolo 5
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 17 dicembre 2013