РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1360/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, на коефициента, необходим за изчисляване на допълнителен налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, както и на сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималния размер на налога и размера на налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 8, първо тире, член 16, параграф 5 и член 18, параграф 5 от него, Комисията се оправомощава да приеме подробни правила относно основния налог върху производството и налога Б, които подлежат на събиране от притежателите на квоти, действащи в рамките на общата организация на пазарите в сектора на захарта, коефициента за изчисляване на допълнителен налог и възстановяванията на част от налозите от продавачите на цвекло.
(2)
Комисията въведе налозите върху производството за пазарните години 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) и 2005/2006 (6).
(3)
В член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 се предвиждаше, когато основен налог върху производството е по-нисък от максималната сума, посочена в член 15, параграф 3, или когато налогът Б, посочен в гореспоменатия член, е по-нисък от максималната сума, посочена в член 15, параграф 4 от същия регламент, при необходимост коригиран в съответствие с член 15, параграф 5, производителите на захар да връщат на продавачите на цвекло 60 % от разликата между максималната сума на съответния налог и налога, който трябва да бъде събран.
(4)
В съответствие с член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията (7), сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималната стойност на основния налог върху производството и налога Б и начисления налог беше определена за пазарните години 2002/2003 (8), 2003/2004 (9) и 2005/2006 (10).
(5)
В рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета (11) отмени и замени Регламент (ЕО) № 1260/2001, считано от началото на пазарната 2006/2007 година. Регламент (ЕО) № 318/2006, впоследствие отменен и включен в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (12), замени променливата система за налог върху производството в сектора на захарта за самофинансиране на режима на производствени квоти с нова производствена такса, чиято цел е да допринесе за финансирането на разходите, възникващи в сектора на захарта, в рамките на общата организация на пазара на захар.
(6)
На 8 май 2008 г. в съединени дела C-5/06 и от C-23/06 до C-36/06 Съдът обяви регламенти (ЕО) № 1762/2003 (13) и (ЕО) № 1775/2004 (14) на Комисията за недействителни. В решението си Съдът постанови, че за изчисляването на прогнозираната средна загуба на тон продукт трябва да се вземат предвид количествата захар в изнасяните продукти, независимо от това дали действително са били изплатени възстановявания при износ.
(7)
Също така в съединени дела от C-175/07 до C-184/07, както и в дела C-466/06 и C-200/06, Съдът обяви Регламент (ЕО) № 1686/2005 на Комисията (15) за недействителен.
(8)
С цел да се съобрази с постановленията на Съда Комисията прие Регламент (ЕО) № 1193/2009 (16).
(9)
На 29 септември 2011 г. Общият съд постанови решението си по дело T-4/06, в което посочи, че не е имало подходящо правно основание за прилагане на диференциран коефициент за допълнителния налог в сектора на захарта, и отмени член 2 от Регламент (ЕО) № 1686/2005, изменен с член 3 от Регламент (ЕО) № 1193/2009.
(10)
На 27 септември 2012 г. в съединени дела C-113/10, C-147/10 и C-234/10 Съдът обяви Регламент (ЕО) № 1193/2009 за недействителен, като посочи, че за целите на изчисляването на прогнозираната средна загуба на тон продукт член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 следва да бъде тълкуван в смисъл, че общата сума на възстановяванията включва общата сума на ефективно изплатените възстановявания при износ
(11)
Следователно размерът на налозите в сектора на захарта следва да бъде определен на подходящото равнище. За износ, определен в съответствие с член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 314/2002, „средната загуба“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 следва да се изчисли, като сумата на ефективно изплатените възстановявания се раздели на изнесените количества, независимо от това дали са били изплатени възстановявания. „Излишъкът, който може да се изнесе“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, също следва да се изчислява въз основа на общото количество износ, независимо от това дали са били изплатени възстановявания.
(12)
Предвид това, че размерът на налозите за пазарната 2001/2002 година е определен по същия метод, който Съдът обяви за недействителен, налозите върху производството и коефициентът за допълнителния налог за пазарната 2001/2002 година следва също да бъдат съответно коригирани.
(13)
Съгласно решението на Съда коригираният размер на налозите следва да се прилага, считано от датите на налозите, които бяха обявени за невалидни.
(14)
Вследствие на определянето на размера на налозите върху захарта в съответствие с метода, посочен в съображение 11, сумите, които производителите на захар плащат на продавачите на цвекло поради разликата между максималния налог и налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006, следва също да бъдат определени по новия метод и следва да се прилагат с обратно действие.
(15)
За пазарната 2001/2002 година непокритата обща загуба, изчислена по метода, посочен в съображение 11, възлиза на 14 123 937 EUR. Коефициентът, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, следва да бъде съответно определен и да се прилага с обратно действие за същата пазарна година.
(16)
За пазарната 2002/2003 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 2 %, а на налога Б - 16,371 %, като този размер следва да се прилага с обратно действие за същата пазарна година. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и налога Б. Следователно не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(17)
За пазарната 2002/2003 година с Регламент (ЕО) № 1440/2002 на Комисията (17) максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бяла захар. Размерът на налога Б, приложим за същата пазарна година, обаче, преизчислен съгласно метода, посочен в съображение 11, е 16,371 % от интервенционната цена за бяла захар. Поради тази разлика е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(18)
За пазарната 2003/2004 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 2 %, а на налога Б - 17,259 %. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и налога Б. Следователно не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(19)
За пазарната 2003/2004 година с Регламент (ЕО) № 1440/2002 максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бяла захар. Налогът Б, приложим за същата пазарна година, обаче, преизчислен по метода, посочен в съображение 11, е 17,259 % от интервенционната цена за бяла захар. Поради тази разлика е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(20)
За пазарната 2004/2005 година прилагането на метода, посочен в съображение 11, не променя размера на основния налог върху производството и на налога Б. За същата пазарна година непокритата обща загуба, изчислена според метода, посочен в съображение 11, възлиза на 57 648 788 EUR. Следователно е необходимо да бъде определен коефициентът, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001. Съгласно решението на Съда, посочено в съображение 9, коефициентът следва да бъде еднакъв за държавите - членки на Европейския съюз, в състава му към 30 април 2004 г. и за държавите - членки на Европейския съюз, в състава му към 1 май 2004 г.
(21)
За пазарната 2005/2006 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 1,2335 % и налог Б не е необходим. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(22)
За пазарната 2005/2006 година с Регламент (ЕО) № 1296/2005 на Комисията (18), максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бялата захар. При основен налог върху производството, приложим за същата пазарна година, коригиран в съответствие с метода, посочен в съображение 11, в размер на 1,2335 % от интервенционната цена за бяла захар, не е необходимо да бъде определян налог Б. Поради тези разлики е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(23)
От съображения за правна сигурност и за гарантиране на равнопоставено третиране на съответните оператори в различните държави членки е необходимо да се установи обща дата, на която посочените в настоящия регламент налози следва да бъдат определени по смисъла на член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета (19). Този краен срок обаче не следва да се прилага, когато държавите членки са задължени съгласно националното законодателство да възстановят разходите на операторите след тази дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Размерът на налозите върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 е посочен в точка 1 от приложението.
2. Коефициентите, необходими за изчисляването на допълнителния налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, са посочени в точка 2 от приложението.
3. Сумите, които производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло във връзка с налога А или Б за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006, са изложени в точка 3 от приложението.
Член 2
Датата на констатацията, посочена в член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000, за налозите, определени с настоящия регламент, е най-късно 30 септември 2014 г., с изключение на случаите, в които държавите членки са възпрепятствани да спазят този срок поради прилагането на националното законодателство относно възстановяването в полза на икономическите оператори на платени от тях недължими суми.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 1 се прилага от:
-
16 октомври 2002 г. за пазарната 2001/2002 година,
-
8 октомври 2003 г. за пазарната 2002/2003 година,
-
15 октомври 2004 г. за пазарната 2003/2004 година,
-
18 октомври 2005 г. за пазарната 2004/2005 година, и
-
23 февруари 2007 г. за пазарната 2005/2006 година.
Член 1, параграф 2 се прилага от:
-
16 октомври 2002 г. за пазарната 2001/2002 година, и
-
18 октомври 2005 г. за пазарната 2004/2005 година.
Член 1, параграф 3 се прилага от:
-
8 октомври 2003 г. за пазарната 2002/2003 година,
-
15 октомври 2004 г. за пазарната 2003/2004 година, и
-
23 февруари 2007 г. за пазарната 2005/2006 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 1360/2013 DEL CONSIGLIO
del 2 dicembre 2013
che fissa i contributi alla produzione nel settore dello zucchero per le campagne di commercializzazione 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 e 2005/2006, il coefficiente necessario al calcolo del contributo complementare per le campagne di commercializzazione 2001/2002 e 2004/2005 e l’importo che i fabbricanti di zucchero devono versare ai venditori di barbabietole in ragione della differenza tra l’importo massimo del contributo e il contributo esigibile per le campagne di commercializzazione 2002/2003, 2003/2004 e 2005/2006
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 43, paragrafo 3,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1260/2001 del Consiglio (1), in particolare l’articolo 15, paragrafo 8, primo trattino, l’articolo 16, paragrafo 5, e l’articolo 18, paragrafo 5, autorizza la Commissione ad adottare modalità di applicazione sul contributo alla produzione di base e il contributo B da riscuotere dai detentori di quote che operano nel quadro dell’organizzazione comune dei mercati nel settore dello zucchero, sul coefficiente per il calcolo del contributo complementare, e sul rimborso o il recupero di una parte dei contributi da parte dei venditori di barbabietole.
(2)
La Commissione ha fissato i contributi alla produzione per le campagne di commercializzazione 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) e 2005/2006 (6).
(3)
L’articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001 prevede che, se l’importo del contributo alla produzione di base era inferiore all’importo massimo di cui all’articolo 15, paragrafo 3, o se l’importo del contributo B era inferiore all’importo massimo di cui all’articolo 15, paragrafo 4, riveduto all’occorrenza conformemente all’articolo 15, paragrafo 5, i fabbricanti di zucchero dovevano versare ai venditori di barbabietole il 60 % della differenza tra l’importo massimo del contributo di cui trattasi e l’importo del contributo esigibile.
(4)
Conformemente all’articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 314/2002 della Commissione (7), gli importi che i fabbricanti di zucchero devono pagare ai venditori di barbabietole in ragione della differenza tra l’importo massimo del contributo di base alla produzione e del contributo B e gli importi dei contributi esigibili sono stati fissati per le campagne di commercializzazione 2002/2003 (8), 2003/2004 (9) e 2005/2006 (10).
(5)
Nell’ambito della riforma dell’organizzazione comune del mercato per il settore dello zucchero, il regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio (11), ha abrogato e sostituito il regolamento (CE) n. 1260/2001 a partire dalla campagna di commercializzazione 2006/2007. Il regolamento (CE) n. 318/2006, successivamente abrogato e integrato nel regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio (12), ha sostituito il sistema di contributi variabili alla produzione dello zucchero consistente nell’autofinanziamento del regime delle quote di produzione mediante una nuova tassa alla produzione intesa a contribuire al finanziamento delle spese inerenti all’organizzazione comune dei mercati nel settore dello zucchero.
(6)
L’8 maggio 2008, nelle cause congiunte C-5/06 e da C-23/06 a C-36/06, la Corte di giustizia ha annullato il regolamento (CE) n. 1762/2003 della Commissione (13), ed il regolamento (CE) n. 1775/2004 della Commissione (14). Nella sua sentenza, la Corte ha dichiarato che tutti i quantitativi di zucchero presenti nei prodotti esportati, indipendentemente dal fatto che le restituzioni per le esportazioni siano state versate o meno, devono essere presi in considerazione ai fini del calcolo della valutazione della perdita media per tonnellata di prodotto.
(7)
La Corte, nelle cause congiunte da C-175/07 a C-184/07, nonché nelle cause C-466/06, e C-200/06, ha annullato anche il regolamento (CE) n. 1686/2005 della Commissione (15).
(8)
Allo scopo di rispettare la sentenza della Corte, la Commissione ha adottato il regolamento (CE) n. 1193/2009 (16).
(9)
Il 29 settembre 2011, il Tribunale ha emesso la sentenza nella causa T-4/06, in cui ha affermato che non esisteva una base giuridica appropriata che giustificasse un coefficiente differenziato per il contributo complementare nel settore dello zucchero ed ha annullato l’articolo 2 del regolamento (CE) n. 1686/2005, come modificato dall’articolo 3 del regolamento (CE) n. 1193/2009.
(10)
Il 27 settembre 2012, nelle cause congiunte C-113/10, C-147/10 e C-234/10, la Corte ha annullato il regolamento (CE) n. 1193/2009, dichiarando che, ai fini del calcolo della valutazione della perdita media per tonnellata di prodotto, l’articolo 15, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1260/2001 doveva essere interpretato nel senso che solo l’importo complessivo delle restituzioni per l’esportazione avrebbe dovuto includere il totale degli importi pagati.
(11)
È pertanto opportuno determinare i contributi nel settore dello zucchero al livello appropriato. Occorre calcolare la «perdita media» ai sensi dell’articolo 15, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1260/2001 dividendo le restituzioni pagate per i quantitativi esportati, che una restituzione sia pagata o meno, per le esportazioni definite a norma dell’articolo 6, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 314/2002 della Commissione. Occorre altresì calcolare l’«eccedenza esportabile» ai sensi dell’articolo 15, paragrafo 1, lettera c), del regolamento (CE) n. 1260/2001 prendendo in considerazione tutte le esportazioni, che vi sia stata una restituzione oppure no.
(12)
Considerando che il metodo annullato dalla Corte è lo stesso adoperato per calcolare i contributi per la campagna di commercializzazione 2001/2002, è opportuno altresì correggere di conseguenza, per la campagna di commercializzazione 2001/2002, gli importi dei contributi alla produzione nonché il coefficiente del contributo complementare.
(13)
Dalla sentenza della Corte si evince la necessità di applicare i contributi, così corretti, a decorrere dalle date in cui i contributi sono stati dichiarati nulli.
(14)
In seguito alla fissazione dei contributi «zucchero» in base al nuovo metodo di cui al considerando 11, è opportuno anche rivedere gli importi che i fabbricanti di zucchero devono pagare ai venditori di barbabietole in ragione della differenza fra l’importo massimo del contributo di base e l’importo dei contributi imponibili per le campagne di commercializzazione 2002/2003, 2003/2004 e 2005/2006, con effetto retroattivo.
(15)
Per la campagna di commercializzazione 2001/2002, la perdita complessiva non coperta, ricalcolata in base al metodo di cui al considerando 11, ammonta a 14 123 937 EUR. Si dovrebbe quindi fissare il coefficiente previsto all’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001 in modo adeguato e si dovrebbe applicarlo retroattivamente alla campagna di commercializzazione in questione.
(16)
Per la campagna 2002/2003, l’applicazione del metodo di cui al considerando 11 sfocia nel 2 % per il contributo di base alla produzione e nel 16,371 % per il contributo B, che dovrebbe essere applicabile retroattivamente per la campagna di commercializzazione in questione. La perdita complessiva ricalcolata è integralmente coperta dal gettito del contributo di base e del contributo B. Non occorre quindi fissare il coefficiente complementare di cui all’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001 per la suddetta campagna di commercializzazione.
(17)
Per la campagna di commercializzazione 2002/2003, il regolamento (CE) n. 1440/2002 della Commissione (17), ha portato l’importo massimo del contributo B al 37,5 % del prezzo d’intervento dello zucchero bianco. Tuttavia, il contributo B, applicabile per tale campagna di commercializzazione, rivisto conformemente al metodo di cui al considerando 11, è pari al 16,371 % del prezzo d’intervento dello zucchero bianco. A causa di questa differenza, è necessario fissare l’importo che i fabbricanti di zucchero devono pagare ai venditori di barbabietole per tonnellata di barbabietole della qualità tipo per la campagna in questione, conformemente all’articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001.
(18)
Per la campagna di commercializzazione 2003/2004, l’applicazione del metodo di cui al considerando 11 sfociava nel 2 % per il contributo di base alla produzione e nel 17,259 % per il contributo B. La perdita complessiva ricalcolata è integralmente coperta dal gettito del contributo di base e del contributo B. Non occorre quindi fissare il coefficiente complementare previsto all’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001 per la campagna di commercializzazione in questione.
(19)
Per la campagna di commercializzazione 2003/2004, il regolamento (CE) n. 1440/2002 fissa l’importo massimo del contributo B al 37,5 % del prezzo d’intervento dello zucchero bianco. Tuttavia, il contributo B applicabile per tale campagna di commercializzazione, rivisto conformemente al metodo di cui al considerando 11, è pari al 17,259 % del prezzo d’intervento dello zucchero bianco. A causa di questa differenza, è necessario fissare l’importo che i fabbricanti di zucchero devono pagare ai venditori di barbabietole per tonnellata di barbabietole della qualità tipo per la campagna in questione, conformemente all’articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001.
(20)
Per la campagna di commercializzazione 2004/2005, l’applicazione del metodo di cui al considerando 11 di non modifica né il contributo di base alla produzione né il contributo B. Per questa campagna, la perdita complessiva non coperta calcolata mediante il metodo di cui al considerando 11 è pari a 57 648 788 EUR. Occorre quindi fissare il coefficiente previsto all’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001. Dalla sentenza della Corte di cui al considerando 9 si evince che il coefficiente deve essere uniforme per gli Stati membri dell’Unione nella loro composizione al 30 aprile 2004 e per gli Stati membri dell’Unione nella loro composizione al 1o maggio 2004.
(21)
Per la campagna di commercializzazione 2005/2006, l’applicazione del metodo di cui al considerando 11 sfocia in un importo pari all’1,2335 % per il contributo di base alla produzione senza che sia necessario un contributo B. La perdita complessiva ricalcolata è integralmente coperta dal gettito del contributo di base e non occorre fissare il coefficiente complementare di cui all’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001 del Consiglio per questa campagna di commercializzazione.
(22)
Per la campagna 2005/2006, il regolamento (CE) n. 1296/2005 della Commissione (18), ha fissato l’importo massimo del contributo B al 37,5 % del prezzo d’intervento dello zucchero bianco. Sebbene il contributo di base alla produzione applicabile a tale campagna di commercializzazione, rivisto secondo il metodo di cui al considerando 11, sia fissato all’1,2335 % del prezzo d’intervento dello zucchero bianco, non occorre fissare un contributo B. A causa di queste differenze è necessario fissare l’importo che i fabbricanti di zucchero devono pagare ai venditori di barbabietole per tonnellata di barbabietole della qualità tipo per la campagna in questione, conformemente all’articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1260/2001.
(23)
Per ragioni di certezza giuridica ed allo scopo di garantire la parità di trattamento degli operatori interessati nei vari Stati membri, è necessario concordare una data comune a partire dalla quale occorre fissare gli importi dei contributi stabiliti dal presente regolamento ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (CE, Euratom) n. 1150/2000 del Consiglio (19), Tale termine, tuttavia, non dovrebbe applicarsi quando gli Stati membri sono tenuti, in base al diritto nazionale, a rimborsare gli operatori interessati dopo tale data.
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. I contributi alla produzione nel settore dello zucchero per le campagne di commercializzazione 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 e 2005/2006 sono stabiliti al punto 1 dell’allegato.
2. I coefficienti necessari al calcolo del contributo complementare per le campagne di commercializzazione 2001/2002 e 2004/2005 sono stabiliti al punto 2 dell’allegato.
3. Gli importi che i fabbricanti di zucchero devono pagare ai venditori di barbabietole a titolo dei contributi A o B per le campagne di commercializzazione 2002/2003, 2003/2004 e 2005/2006 sono stabiliti al punto 3 dell’allegato.
Articolo 2
La data di cui all’articolo 2, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento (CE, Euratom) n. 1150/2000 per la determinazione dei contributi fissati dal presente regolamento è al più tardi il 30 settembre 2014, tranne nei casi in cui gli Stati membri non sono in condizione di rispettare tale termine a seguito dell’applicazione delle norme nazionali in materia di recupero, da parte degli operatori economici, di importi indebitamente versati.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
L’articolo 1, paragrafo 1, si applica a decorrere dal:
-
16 ottobre 2002 per la campagna di commercializzazione 2001/2002,
-
8 ottobre 2003 per la campagna di commercializzazione 2002/2003,
-
15 ottobre 2004 per la campagna di commercializzazione 2003/2004,
-
18 ottobre 2005 per la campagna di commercializzazione 2004/2005, e
-
23 febbraio 2007 per la campagna di commercializzazione 2005/2006.
L’articolo 1, paragrafo 2, si applica a decorrere dal:
-
16 ottobre 2002 per la campagna di commercializzazione 2001/2002, e
-
18 ottobre 2005 per la campagna di commercializzazione 2004/2005.
L’articolo 1, paragrafo 3, si applica a decorrere dal:
-
8 ottobre 2003 per la campagna di commercializzazione 2002/2003,
-
15 ottobre 2004 per la campagna di commercializzazione 2003/2004, e
-
23 febbraio 2007 per la campagna di commercializzazione 2005/2006.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 2 dicembre 2013