РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 декември 2014 година
относно признаването на Япония по силата на Директива 2008/106/ЕО по отношение на системите за обучение и освидетелстване на морските лица
(нотифицирано под номер С(2014) 9590)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/935/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (1), и по-специално член 19, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2008/106/ЕО държавите членки могат да вземат решение да потвърдят съответните свидетелства на морските лица, издадени от трети държави, при условие че съответната трета държава е призната в това отношение от Комисията. Посочените трети държави трябва да отговарят на всички изисквания на изменената Конвенция на Международната морска организация (ММО) за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците от 1978 г. (Конвенцията STCW).
(2)
С писмо от 13 май 2005 г. Република Кипър поиска признаването на Япония. Въз основа на посоченото искане Комисията се свърза с японските органи с оглед да извърши оценка на тяхната система за обучение и освидетелстване, за да провери дали Япония отговаря на всички изисквания на Конвенцията STCW и дали са взети подходящите мерки за предотвратяване на измами, свързани със свидетелствата. Беше обяснено, че оценката ще се основава на резултатите от инспекция за установяване на фактите, проведена от експерти на Европейската агенция по морска безопасност. След продължителни дискусии относно правната рамка на Европейския съюз, японските органи приеха с писмо от 8 март 2011 г. мисия за инспекция. След това Комисията извърши оценка на системата за обучение и освидетелстване в Япония, която се основаваше на резултатите от инспекцията, проведена от експерти на Европейската агенция по морска безопасност през февруари 2012 г., и на отговора от 10 януари 2014 г. на японските органи на искане от 25 октомври 2012 г. за доброволен план за корективни действия.
(3)
Оценката не разкри сериозни опасения, макар че установи някои области, на които е нужно да се обърне внимание. По-специално системата от норми за качество на морската администрация и на институциите за морско образование и обучение не обхваща някои процеси. Също така учебните планове и практическото обучение, установени от националните стандарти, не гарантират постигането на някои предписани норми на компетентност за курсовете „Спасяване на човешки живот“ и „Гасене на пожари“.
(4)
Японското законодателство допуска кандидатите за свидетелство да завършат плавателния си стаж на борда на кораби, чийто тонаж или пропулсивна мощност е под граничните стойности, отговарящи на свидетелството, което трябва да бъде издадено, или на борда на риболовни кораби или кораби на бреговата охрана. С цел да се гарантира, че този вид плавателен стаж отговаря на исканото свидетелство и че по време на плавателния стаж е придобита пълната съответна компетентност, администрацията прилага някои критерии за кандидатите, които са завършили 12-месечен плавателен стаж като част от одобрена програма за обучение. Въпреки това въз основа на анализ на документацията, предоставена от японските органи, бе установено, че администрацията не гарантира за кандидатите, които са завършили 36-месечен плавателен стаж, че този вид плавателен стаж отговаря на исканото свидетелство и че през него са били усвоени изцяло съответните знания и умения. Също така се оказа, че администрацията не гарантира, че този вид плавателен стаж отговаря на исканото свидетелство и че през него са били усвоени изцяло съответните знания и умения за потвърждаването на валидността и подновяването на свидетелствата за всички кандидати.
(5)
Накрая, администрацията изисква от кандидатите, които са завършили 12-месечен одобрен плавателен стаж като част от одобрена програма за обучение, да завършат одобрено обучение, за да могат да заявят освидетелстване на оперативно равнище. Изглежда обаче, че администрацията не изисква от кандидатите, които са завършили 36-месечен одобрен плавателен стаж, също да завършат одобрено обучение, за да могат да заявят освидетелстване на оперативно равнище.
(6)
С писмо от 5 юни 2014 г. Комисията прикани японските органи да предоставят необходимите разяснения по въпросите, повдигнати в оценката, подкрепени от съответна документация. На 4 август 2014 г. японските органи представиха своя отговор.
(7)
В отговора си японските органи предоставиха документация, за да докажат, че всички непокрити преди процеси вече са обхванати в система от норми за качество. Също така те са изготвили нови проектозакони и са разширили своите съоръжения, за да обхванат непокритите норми в курсовете „Спасяване на човешки живот“ и „Гасене на пожари“.
(8)
По отношение на проверката от страна на администрацията, че плавателният стаж отговаря на исканото свидетелство и че през него са усвоени изцяло съответните знания и умения от кандидатите, които са завършили 36-месечен плавателен стаж, и тези, които са кандидатствали за потвърждаване на валидността и подновяване на своите свидетелства, японските органи изтъкнаха, че прилагат критерии за освидетелстване, разширяване и потвърждаване на валидността, свързани с големината на кораба, навигационната област и упражняваната компетентност. Прилагането на тези критерии обаче не беше демонстрирано в задоволителна степен от предоставената информация.
(9)
Що се отнася до завършването на одобрено обучение от кандидати за освидетелстване на оперативно равнище, които са завършили 36-месечен плавателен стаж, японските органи заявиха, че те спазват съответните изисквания на Конвенцията STCW. Прилагането на тези критерии обаче не беше демонстрирано в задоволителна степен от предоставената информация.
(10)
Макар че обосновката по отношение на последните две точки не премахна напълно опасенията, изразени в оценката, не се поставя под въпрос цялостното ниво на съответствие на Япония с изискванията на STCW относно обучението и освидетелстването на морските лица.
(11)
Крайният резултат от оценката показва, че Япония отговаря на изискванията на конвенцията STCW, като държавата е предприела подходящи мерки, за да предотвратява измами във връзка със свидетелствата.
(12)
На държавите членки беше предоставен доклад за резултатите от оценката.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
По смисъла на член 19 от Директива 2008/106/ЕО Япония се признава по отношение на системите за обучение и освидетелстване на морските лица.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2014 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 17 dicembre 2014
relativa al riconoscimento del Giappone ai sensi della direttiva 2008/106/CE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto attiene ai sistemi di formazione e abilitazione della gente di mare
[notificata con il numero C(2014) 9590]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2014/935/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2008/106/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 novembre 2008, concernente i requisiti minimi di formazione per la gente di mare (1), in particolare l'articolo 19, paragrafo 3,
considerando quanto segue:
(1)
A norma della direttiva 2008/106/CE, gli Stati membri possono decidere di convalidare certificati adeguati della gente di mare rilasciati da paesi terzi, a condizione che il paese terzo di cui trattasi sia riconosciuto dalla Commissione. Tali paesi terzi devono soddisfare tutti i requisiti definiti nell'ambito della convenzione dell'Organizzazione marittima internazionale (IMO) del 1978 sulle norme relative alla formazione, al rilascio dei brevetti e alla guardia della gente di mare (convenzione STCW), come modificata.
(2)
Con lettera del 13 maggio 2005 la Repubblica di Cipro ha chiesto il riconoscimento del Giappone. A seguito di tale richiesta la Commissione ha preso contatto con le autorità giapponesi al fine di effettuare una valutazione del loro sistema di formazione e abilitazione per verificare se il Giappone soddisfi tutti i requisiti della convenzione STCW e se siano state adottate opportune misure per prevenire frodi in relazione ai certificati in questione. È stato spiegato che la valutazione si sarebbe basata sui risultati di un'ispezione conoscitiva effettuata dagli esperti dell'Agenzia europea per la sicurezza marittima. Dopo lunghe discussioni sul quadro giuridico dell'Unione europea, le autorità giapponesi hanno accettato una missione ispettiva con lettera dell'8 marzo 2011. La Commissione ha proceduto quindi alla valutazione del sistema di formazione e abilitazione del Giappone basandosi sui risultati di un'ispezione eseguita dagli esperti dell'Agenzia europea per la sicurezza marittima nel febbraio 2012 e sulla risposta del 10 gennaio 2014 data dalle autorità giapponesi a una richiesta, del 25 ottobre 2012, di un piano volontario di azioni correttive.
(3)
La valutazione non ha evidenziato gravi criticità, individuando tuttavia alcune aree che richiedono una maggiore attenzione. In particolare, il sistema di norme di qualità dell'amministrazione marittima e degli istituti di istruzione e di formazione professionale marittima non prevedeva talune procedure. Inoltre, i manuali e la formazione pratica stabilita dalle norme nazionali non garantivano il conseguimento di alcuni livelli di competenza prescritti per i corsi di «salvataggio» e «antincendio».
(4)
La normativa giapponese consentiva ai candidati alla abilitazione di completare il servizio di navigazione a bordo di navi di stazza o potenza di propulsione inferiore ai limiti corrispondenti al certificato da rilasciare o a bordo di navi da pesca o di navi della guardia costiera. Per garantire che questo tipo di servizio di navigazione fosse pertinente ai fini del certificato richiesto e che tutte le competenze pertinenti venissero acquisite durante il servizio di navigazione, l'amministrazione applicava una serie di criteri per i candidati che avevano maturato 12 mesi di servizio di navigazione nell'ambito di un programma di formazione riconosciuto. Tuttavia, sulla base dell'analisi della documentazione fornita dalle autorità giapponesi, è emerso che l'amministrazione non assicurava che questo tipo di servizio di navigazione fosse pertinente ai fini del certificato richiesto e che tutte le competenze pertinenti venissero acquisite durante il suddetto servizio di navigazione per i candidati che avevano maturato 36 mesi di servizio di navigazione. Inoltre, è emerso che l'amministrazione non assicurava che questo tipo di servizio di navigazione fosse pertinente ai fini del certificato richiesto e che tutte le competenze pertinenti venissero acquisite durante il suddetto servizio di navigazione per il rinnovo e l'ammodernamento dei certificati per tutti i candidati.
(5)
Infine, l'amministrazione imponeva ai candidati che avevano prestato un servizio di navigazione riconosciuto di 12 mesi nell'ambito di un programma di formazione riconosciuto di completare un corso di formazione riconosciuto per chiedere l'abilitazione a livello operativo. Tuttavia, è emerso che l'amministrazione non imponeva ai candidati che avevano maturato 36 mesi di servizio di navigazione di completare anche un corso di formazione riconosciuto per chiedere l'abilitazione a livello operativo.
(6)
Con lettera del 5 giugno 2014, la Commissione ha invitato le autorità giapponesi a fornire i necessari chiarimenti per le questioni sollevate nella valutazione con il supporto della documentazione pertinente. Il 4 agosto 2014 le autorità giapponesi hanno trasmesso la loro risposta.
(7)
In essa hanno fornito la documentazione diretta a dimostrare che tutte le procedure mancanti sono ora coperte da un sistema di norme di qualità. Inoltre, esse hanno elaborato una nuova normativa migliorando le loro strutture al fine di raggiungere gli standard mancanti per i corsi di «salvataggio» e «antincendio».
(8)
Per quanto riguarda la verifica da parte dell'amministrazione che il servizio di navigazione è pertinente ai fini del certificato richiesto e che tutte le competenze pertinenti sono acquisite durante il servizio di navigazione per i candidati che hanno maturato 36 mesi di servizio di navigazione e quelli che hanno chiesto il rinnovo e l'ammodernamento dei loro certificati, le autorità giapponesi hanno dichiarato che esse applicano criteri di abilitazione, ammodernamento e rinnovo in relazione alle dimensioni della nave, all'area di navigazione e alle capacità svolte. Tuttavia, l'applicazione di tali criteri non è stata sufficientemente dimostrata dalle informazioni fornite.
(9)
Per quanto riguarda il completamento del corso di formazione riconosciuto da parte dei candidati richiedenti l'abilitazione a livello operativo che hanno maturato 36 mesi di servizio di navigazione, le autorità giapponesi hanno sostenuto che esse si conformano ai requisiti pertinenti della convenzione STCW. Tuttavia, tale conformità non è stata sufficientemente dimostrata dalle informazioni fornite.
(10)
Sebbene le giustificazioni in merito agli ultimi due punti non dissipino completamente le preoccupazioni sollevate nella valutazione, il livello generale di conformità del Giappone alla convenzione STCW per quanto attiene alla formazione e all'abilitazione della gente di mare non è messo in questione.
(11)
L'esito finale della valutazione dimostra che il Giappone soddisfa i requisiti previsti dalla convenzione STCW e che tale paese ha adottato misure appropriate per prevenire le frodi riguardanti i certificati.
(12)
Agli Stati membri è stata trasmessa una relazione sui risultati della suddetta valutazione.
(13)
La misura di cui alla presente decisione è conforme al parere del comitato per la sicurezza marittima e la prevenzione dell'inquinamento provocato dalle navi,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Per quanto attiene ai sistemi di formazione e abilitazione della gente di mare il Giappone è riconosciuto ai fini dell'articolo 19 della direttiva 2008/106/CE.
Articolo 2
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 17 dicembre 2014