РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 491/2014 НА КОМИСИЯТА
от 5 май 2014 година
за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от аметоктрадин, азоксистробин, циклоксидим, цифлутрин, динотефуран, фенбуконазол, фенвалерат, флудиоксонил, флуопирам, флутриафол, флуксапироксад, амониев глуфосинат, имидаклоприд, индоксакарб, MCPA, метоксифенозид, пентиопирад, спинеторам и трифлоксистробин във или върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
На 5 юли 2013 г., по предложение на Комитета по Кодекса за остатъчните вещества от пестициди, Комисията по Codex Alimentarius (2) прие максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ) по Codex Alimentarius за аметоктрадин, азоксистробин, бупрофезин, карбофуран, хлороталонил, циклоксидим, цифлутрин, циромазин, дихлорвос, дикофол, дифлубензурон, динотефуран, есфенвалерат, етофенпрокс, фенбуконазол, фенвалерат, флудиоксонил, флуопирам, флутриафол, флуксапироксад, амониев глуфосинат, хекситиазокс, имидаклоприд, индоксакарб, MCPA, метоксифенозид, пентиопирад, форат, пираклостробин, сафлуфенацил, седаксан, спинеторам, спиротетрамат, сулфоксафлор и трифлоксистробин.
(2)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) за тези вещества са определени в Регламент (ЕО) № 396/2005, с изключение на тези за динотефуран, седаксан и сулфоксафлор. Тъй като динотефуран, седаксан и сулфоксафлор не са включени в приложение IV към Регламент (ЕО) № 396/2005, се прилага стойността по подразбиране от 0,01 mg/kg, определена в член 18, параграф 1, буква б).
(3)
В съответствие със Споразумението на СТО относно прилагането на санитарни и фитосанитарни мерки МДГОВ следва да бъдат приведени в съответствие с международните стандарти, с изключение на случаите, в които е налице научна обосновка за запазване на по-висока степен на защита от предвидената в международен стандарт.
(4)
Във връзка с това Съюзът изрази резерви пред Комисията по Codex Alimentarius относно МДГОВ, предложени за следните комбинации пестицид - продукт: аметоктрадин (зеленчуци от рода на зелето; листни зеленчуци; пролетен лук); бупрофезин (чай); хлороталонил (всички продукти); циклоксидим (зеленчуци от рода на зелето; яйца); циромазин (всички продукти); дихлорвос (яйца; домашни птици (карантия, годна за консумация, мазнина, месо); ориз; пшеница); дикофол (чай); дифлубензурон (всички продукти); динотефуран (зеленчуци от рода на зелето; плодни зеленчуци; листни зеленчуци с изключение на воден кресон); фенвалерат (китайско броколи); флуксапироксад (костилкови плодове); амониев глуфосинат (различни тропически и субтропически плодове; касис; картофи; костилкови плодове); хекситиазокс (всички продукти); имидаклоприд (целина); метоксифенозид (тиквови); пентиопирад (цветно зеле; костилкови плодове; листни зеленчуци); форат (всички продукти); сафлуфенацил (всички продукти); спинеторам (целина; спанак и зеленчуци от рода на зелето); и сулфоксафлор (всички продукти).
(5)
Поради това МДГОВ по Codex Alimentarius за аметоктрадин, азоксистробин, циклоксидим, цифлутрин, динотефуран, фенбуконазол, фенвалерат, флудиоксонил, флуопирам, флутриафол, флуксапироксад, амониев глуфосинат, имидаклоприд, индоксакарб, MCPA, метоксифенозид, пентиопирад, спинеторам и трифлоксистробин следва да бъдат включени в Регламент (ЕО) № 396/2005 като МДГОВ, освен когато се отнасят до продукти, които не са включени в приложение I към посочения регламент, или когато са определени на по-ниска стойност от настоящите МДГОВ. Тези МДГОВ по Codex Alimentarius са безопасни за потребителите в Съюза (3).
(6)
За някои стоки МДГОВ за фенвалерат и флудиоксонил са определени с Регламент (ЕС) № 79/2014 на Комисията (4). Тъй като посоченият регламент се прилага от 19 август 2014, целесъобразно е МДГОВ, определени за фенвалерат и флудиоксонил с настоящия регламент, да се прилагат от същата дата.
(7)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
По отношение на МДГОВ за фенвалерат и флудиоксонил в манго с номер на код 0163030 обаче той се прилага от 19 август 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 5 май 2014 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 491/2014 DELLA COMMISSIONE
del 5 maggio 2014
che modifica gli allegati II e III del regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda i livelli massimi di residui di ametoctradin, azossistrobina, ciclossidim, ciflutrin, dinotefuran, fenbuconazolo, fenvalerate, fludioxonil, fluopyram, flutriafol, fluxapyroxad, glufosinato-ammonio, imidacloprid, indoxacarb, MCPA, metossifenozide, penthiopyrad, spinetoram e triflossistrobina in o su determinati prodotti
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 febbraio 2005, concernente i livelli massimi di residui di antiparassitari nei o sui prodotti alimentari e mangimi di origine vegetale e animale e che modifica la direttiva 91/414/CEE del Consiglio (1), in particolare l'articolo 14, paragrafo 1, lettera a),
considerando quanto segue:
(1)
Il 5 luglio 2013, su proposta del comitato del Codex sui residui di antiparassitari (CCPR), la Commissione del Codex alimentarius (CAC) (2) ha adottato i limiti massimi di residui del Codex (CXL) per le sostanze ametoctradin, azossistrobina, buprofezin, carbofuran, clorotalonil, ciclossidim, ciflutrin, ciromazina, diclorvos, dicofol, diflubenzuron, dinotefuran, esfenvalerate, etofenprox, fenbuconazolo, fenvalerate, fludioxonil, fluopyram, flutriafol, fluxapyroxad, glufosinato-ammonio, exitiazox, imidacloprid, indoxacarb, MCPA, metossifenozide, penthiopyrad, forate, piraclostrobin, saflufenacil, sedaxane, spinetoram, spirotetrammato, sulfoxaflor e triflossistrobina.
(2)
I livelli massimi di residui (LMR) per tali sostanze sono fissati nel regolamento (CE) n. 396/2005, fuorché per il dinotefuran, il sedaxane e il sulfoxaflor. Dato che il dinotefuran, il sedaxane e il sulfoxaflor non sono compresi nell'allegato IV del regolamento (CE) n. 396/2005, si applica il valore per difetto di 0,01 mg/kg indicato nell'articolo 18, paragrafo 1, lettera b).
(3)
In conformità all'accordo OMC sull'applicazione delle misure sanitarie e fitosanitarie (accordo SPS), è opportuno adattare gli LMR alle norme internazionali, tranne nel caso in cui esista una giustificazione scientifica per mantenere un livello di protezione più elevato di quello previsto da una norma internazionale.
(4)
L'Unione ha formulato quindi una riserva al CCPR in merito agli LMR proposti per le seguenti combinazioni di antiparassitari e prodotti: ametoctradin (cavoli; ortaggi a foglia; cipollette); buprofezin (tè); clorotalonil (tutti i prodotti); ciclossidim (cavoli; uova); ciromazina (tutti i prodotti); diclorvos [uova; pollame (frattaglie commestibili, grasso, carne); riso; frumento]: dicofol (tè); diflubenzuron (tutti i prodotti); dinotefuran (brassicacee; ortaggi a frutto; ortaggi a foglia tranne il crescione acquatico); fenvalerate (broccolo cinese); fluxapyroxad (drupacee); glufosinato ammonio (vari frutti tropicali e subtropicali; ribes a grappoli; patate; drupacee); exitiazox (tutti i prodotti); imidacloprid (sedani); metossifenozide (cucurbitacee); penthiopyrad (cavoli a infiorescenza; drupacee; ortaggi a foglia); forate (tutti i prodotti); saflufenacil (tutti i prodotti); spinetoram (sedani; spinaci e cavoli) e sulfoxaflor (tutti i prodotti).
(5)
Occorre pertanto inserire nel regolamento (CE) n. 396/2005 i limiti massimi di residui del Codex (CXL) per le sostanze ametoctradin, azossistrobina, ciclossidim, ciflutrin, dinotefuran, fenbuconazolo, fenvalerate, fludioxonil, fluopyram, flutriafol, fluxapyroxad, glufosinato-ammonio, imidacloprid, indoxacarb, MCPA, metossifenozide, penthiopyrad, spinetoram e triflossistrobina come LMR, tranne nei casi in cui essi si riferiscano a prodotti non indicati nell'allegato I di detto regolamento o siano fissati a un livello inferiore rispetto agli attuali LMR. Tali CXL sono limiti sicuri per i consumatori dell'Unione (3).
(6)
Per quanto riguarda le sostanze fenvalerate e fludioxonil, gli LMR per alcuni prodotti sono stati fissati nel regolamento della Commissione (UE) n. 79/2014 (4). Dato che tale regolamento si applica a decorrere dal 19 agosto 2014, è opportuno che gli LMR fissati per il fenvalerate e il fludioxonil nel presente regolamento siano applicati a decorrere dalla stessa data.
(7)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 396/2005.
(8)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del Comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Gli allegati II e III del regolamento (CE) n. 396/2005 sono modificati conformemente all'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica tuttavia a decorrere dal 19 agosto 2014 per quanto riguarda i livelli massimi di residui (LMR) di fenvalerate e fludioxonil nei manghi con il numero di codice 0163030.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 5 maggio 2014