ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 807/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за въвеждане на преходни разпоредби
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (1), и по-специално член 2, параграф 3, член 14, параграф 5, член 16, параграф 5, член 19, параграф 8, член 22, параграф 3, член 28, параграф 10, член 28, параграф 11, член 29, параграф 6, член 30, параграф 8, член 33, параграф 4, член 34, параграф 5, член 35, параграф 10, член 36, параграф 5, член 45, параграф 6, член 47, параграф 6 и член 89 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1305/2013 се установяват общи правила относно подпомагането на развитието на селските райони с финансови средства от Съюза по линия на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), които правила допълват общоприложимите разпоредби за европейските структурни и инвестиционни фондове, определени в част 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2). Следва да бъдат определени допълнителни правила.
(2)
Държавите членки следва да определят и да прилагат специфични условия за достъп до подпомагане за млади земеделски стопани в случаи, когато те не се установяват като единствен ръководител на стопанството. С цел да се осигури равнопоставено третиране на бенефициерите, независимо от правната форма, в която те избират да установят земеделското стопанство, следва да се предвиди условията, съгласно които дадено юридическо лице или друга форма на партньорство може да се счита за млад земеделски стопанин, да са еквивалентни на съответните условия, приложими спрямо физическо лице. Следва да се предвиди достатъчно дълъг гратисен период, който да позволи на младите земеделски стопани да придобият необходимата квалификация.
(3)
С цел да се гарантира, че финансираните от ЕЗФРСР схеми за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства са ясно определени и са разграничени от подобни действия по линия на други схеми на Съюза, като същевременно се отчетат разнообразните условия в отделните държави членки, държавите членки следва да определят продължителността и съдържанието на такива схеми и посещения в своите програми за развитие на селските райони. Съдържанието следва да бъде ориентирано към определени области, които са тясно свързани с приоритетите на Съюза по отношение на развитието на селските райони.
(4)
Следва да се установят разпоредби, определящи характеристиките на групите производители и видовете действия, които могат да получават подпомагане съгласно частта за популяризирането в рамките на мярката за схеми за качество, както и разпоредби, определящи условията за недопускане на нарушаване на конкуренцията и за предотвратяване на дискриминацията срещу определени продукти и изключването на търговски марки от подпомагане.
(5)
Бизнеспланът, посочен в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, следва да съдържа достатъчно елементи, така че да дава възможност за оценка на изпълнението на целите на избраната дейност. С цел да се осигури равнопоставено третиране на бенефициерите в целия ЕС и да се улесни наблюдението, като критерий за определяне на праговете, посочени в член 19, параграф 4 от същия регламент, следва да се използва производственият потенциал на земеделското стопанство.
(6)
Следва да се определят минимални изисквания по отношение на околната среда, на които да отговаря залесяването на земеделска земя, за да се гарантира, че не се извършва неподходящо залесяване на уязвими местообитания, включително райони със земеделие с висока природна стойност, и че се взема предвид необходимостта от устойчивост спрямо изменението на климата. В зоните от мрежата „Натура 2000“ залесяването следва да съответства на целите на тяхното управление. Специално внимание следва да се отдели на специфичните екологични потребности на специфични зони, като например предпазването на почвата от ерозия. Следва да се предвидят по-строги разпоредби относно залесителни дейности, в резултат на които се създават по-големи горски масиви, за да се отчете въздействието на мащаба на тези дейности върху екосистемите и да се осигури съответствието им с целите на Стратегията относно екологосъобразната инфраструктура (3) и новата Стратегия на ЕС за горите (4).
(7)
Условията, приложими към ангажиментите за екстензификация на животновъдството, отглеждане на местни породи, застрашени от изчезване в животновъдството, и съхраняване на застрашени от генетична ерозия растителни генетични ресурси, следва да гарантират, че ангажиментите са определени в съответствие с приоритетите на ЕС за развитие на селските райони, и по-специално с необходимостта да се гарантира опазването на ландшафта и неговите особености, на природните ресурси, включително водата, на почвата и на генетичното разнообразие.
(8)
Следва да се определят дейностите, за които може да се отпуска подпомагане за опазване и устойчиво използване и развитие на генетичните ресурси в селското стопанство и за опазване и насърчаване на генетичните ресурси в горското стопанство.
(9)
С цел да се изключи двойно финансиране за селскостопански практики, които са благоприятни за климата и околната среда, и еквивалентните практики, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), да се избегне нарушаване на конкуренцията между земеделските стопани и да се осигури солидно финансово управление на средствата от ЕЗФРСР, следва да се предвиди допълнителните разходи и пропуснатите приходи вследствие от тези практики да се приспадат от съответните плащания.
(10)
Следва да се определят областите, в които се поемат ангажименти за хуманно отношение към животните с цел да се осигурят повишени стандарти за методите на производство. Същевременно следва да се избегне припокриването на ангажиментите за хуманно отношение към животните с обичайните животновъдни практики, и по-специално ваксинирането с цел предотвратяване на патологични явления.
(11)
Следва да се уточнят определенията за къси вериги на доставки и местни пазари, за които може да се предоставя подпомагане. С оглед на ясното разграничаване помежду им, като критерий за определяне на късите вериги на доставки следва да се използва броят на посредниците, а като критерий за определяне на местните пазари следва да се използва разстоянието в километри от земеделското стопанство, като се отчитат географските особености на съответната област, освен ако се представи убедителен алтернативен критерий. Сътрудничеството между малки икономически оператори следва да бъде специално насочено към преодоляване на общото неблагоприятно положение, предизвикано от фрагментацията на селските райони. С оглед на това то следва да се прилага само за микропредприятия и физически лица, на които към момента на подаване на заявление за подпомагане им предстои да създадат микропредприятие. С цел да се осигури последователен подход при прилагането на мярката за сътрудничество, по нейна линия следва да се подпомагат само дейности за популяризиране, които са свързани с къси вериги на доставки и местни пазари.
(12)
С цел да се гарантира адекватно равнище на средствата, свързани с лихви по търговски заеми, взети от взаимоспомагателните фондове, посочени в член 38, параграф 3, буква б) и член 39, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, минималният и максималният срок на тези търговски заеми следва да бъде от една до пет години.
(13)
С цел да се гарантира ефективното използване на ресурсите на ЕЗФРСР някои видове разходи, свързани с договори за лизинг, например марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране, режийни разходи и разходи за застраховки, следва да бъдат изключени от подпомагане. С оглед да се отчетат разнообразните финансови условия и условия за развитие на селскостопанския сектор в държавите членки и същевременно да се гарантира солидното финансово управление на ресурсите на ЕЗФРСР, от държавите членки следва да се изисква да определят в програмите си за развитие на селските райони условията, при които използвано оборудване може да се допуска за подпомагане. В съответствие с приоритетите на ЕС за развитие на селските райони подпомагане от ЕЗФРСР следва да получават само инвестиции във възобновяеми енергийни източници с високо равнище на енергийна ефективност и високо равнище на екологични показатели. За тази цел държавите членки следва да определят минимални критерии за енергийна ефективност. Държавите членки следва да осигурят изпълнението на приложимите критерии за устойчивост за биоенергия. Те следва също така да подпомагат прехода от биогорива от първо поколение към биогорива от второ поколение и да насърчават по-голямо производство на авангардни биогорива, които осигуряват големи намаления на емисиите на парникови газове с малък риск да предизвикат непреки промени в земеползването и не се конкурират пряко за земеделски земи за производството на храни и фуражи.
(14)
Следва да се установят условията, приложими към преобразуването или адаптирането на ангажименти по мерките, посочени в членове 28, 29, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, и да се определят ситуациите, при които не се изисква възстановяване на помощта. Следва да се осигури преобразуването или адаптирането на ангажименти да е възможно само тогава, когато са гарантирани или допълнително укрепени целите по отношение на околната среда.
(15)
Следва да се приемат разпоредби за прехода от подпомагане на развитието на селското стопанство съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (6) или в случая на Хърватия - Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (7), към подпомагане съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013. Като се има предвид, че редица преходни разпоредби относно развитието на селските райони вече са въведени чрез Регламент (ЕС) № 1310/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които разходите, свързани с мерките по членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, стават допустими за подпомагане съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013. С настоящия регламент следва да се адаптират и датите за представяне на последващите оценки на програмите и техните резюмета, така че да бъдат съобразени с въведените с член 1 от Регламент (ЕС) № 1310/2013 преходни разпоредби във връзка с прилагането на програмите от програмния период 2007-2013 г. през 2014 г.
(16)
Тъй като Регламент (ЕС) № 1305/2013 заменя Регламент (ЕО) № 1698/2005, целесъобразно е правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005, определени чрез Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията (9), да се отменят. Поради това Регламент (ЕО) № 1974/2006 следва да бъде отменен.
(17)
С оглед на факта, че към датата на публикуване на настоящия регламент в Официален вестник на Европейския съюз програмният период 2014-2020 г. вече ще е започнал, е необходимо срокът до влизането му в сила да се съкрати максимално. Поради това настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му и да се прилага от първия ден на програмния период 2014-2020 г., т.е. 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят:
1)
разпоредби, допълващи Регламент (ЕС) № 1305/2013 по отношение на:
а)
младите земеделски стопани;
б)
схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства;
в)
популяризирането на схемите за качество;
г)
развитието на земеделските стопанства и предприятията;
д)
залесяването и създаването на горски масиви;
е)
агроекологичните мерки и мерките във връзка с климата;
ж)
опазването на генетичните ресурси в селското и в горското стопанство;
з)
изключването на двойното финансиране;
и)
хуманното отношение към животните;
й)
сътрудничеството;
к)
търговските заеми за взаимоспомагателни фондове;
л)
инвестициите;
м)
преобразуването или адаптирането на ангажименти;
н)
разширените или новите ангажименти;
2)
специфични преходни правила, определящи условията, съгласно които подпомагането, одобрено от Комисията по силата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 или в случая на Хърватия - Регламент (ЕО) № 1085/2006, може да бъде интегрирано в подпомагането, предоставено съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013, включително, в случая на Хърватия, подпомагането за техническа помощ.
ГЛАВА II
РАЗПОРЕДБИ, ДОПЪЛВАЩИ ПРАВИЛАТА ОТНОСНО МЕРКИТЕ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
Член 2
Млад земеделски стопанин
1. Държавите членки определят и прилагат специфични условия за достъп до подпомагане, когато млад земеделски стопанин съгласно определението по член 2, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 не се установява като единствен ръководител на стопанството, независимо от неговата правна форма. Тези условия са еквивалентни на условията, приложими за млад земеделски стопанин, който се установява като единствен ръководител на стопанството. Във всички случаи контролът върху стопанството се упражнява от млади земеделски стопани.
2. Когато прилагането на подпомагането се отнася до стопанство, притежавано от юридическо лице, младият земеделски стопанин по смисъла на член 2, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 упражнява ефективен и дългосрочен контрол върху юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лице или лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други земеделски стопани.
Когато върху юридическо лице самостоятелно или съвместно упражнява контрол друго юридическо лице, изискванията по първа алинея се прилагат за всяко физическо лице, което упражнява контрол върху второто юридическо лице.
3. Всички елементи от определението за млад земеделски стопанин по член 2, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 трябва да са налице към датата на подаване на заявление за подпомагане съгласно същия регламент. На бенефициера обаче може да се разреши гратисен период, не по-дълъг от 36 месеца от датата на индивидуалното решение за отпускане на подпомагане, с цел той да изпълни условията за придобиване на професионалните умения, посочени в програмата за развитие на селските райони.
Член 3
Схеми за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства
Държавите членки определят продължителността и съдържанието на краткосрочните схеми за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства, посочени в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, в своите програми за развитие на селските райони. Тези схеми и посещения са насочени по-специално към методите и/или технологиите за устойчиво селско и горско стопанство, диверсификацията на стопанствата, участието на стопанствата в къси вериги на доставки, разработването на нови възможности за стопанска дейност и на нови технологии, както и повишаването на устойчивостта на горите.
Член 4
Схеми за качество - популяризиране
1. Групите производители, получаващи подпомагане съгласно член 16 параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, са субекти, които независимо от своята правна форма обединяват икономически оператори, участващи в схема за качество на селскостопански продукти, памук или храни, посочена в член 16, параграф 1 от същия регламент, за конкретен продукт, обхванат от една от тези схеми.
2. Видовете действия, които отговарят на условията за подпомагане съгласно член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, имат следните характеристики:
а)
предназначени са да убедят потребителите да купуват продуктите, включени в схема за качество на селскостопански продукти, памук или храни, посочена в член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, участието в която се подпомага съгласно програмата за развитие на селските райони; и
б)
поставят акцент върху специфичните особености или преимущества на съответните продукти, особено върху качеството, специфичните методи за производство, високите стандарти за хуманно отношение към животните и опазване на околната среда, свързани със съответната схема за качество.
3. Действията, които отговарят на условията за подпомагане, не подтикват потребителите да купуват даден продукт поради конкретния му произход, с изключение на продуктите, включени в схемите за качество, въведени с дял II от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), глава III от Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (11), глава III от Регламент (ЕС) № 251/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12) и част II, дял II, глава I, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) по отношение на виното. Произходът на продукта може да бъде указан, при условие че споменаването му е необходимо за изразяване на основното послание.
4. Подпомагане съгласно член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 не се предоставя за информационни и популяризационни действия във връзка с наименования на търговски марки.
Член 5
Развитие на земеделските стопанства и предприятията
1. Бизнеспланът, посочен в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, съдържа минимум следната информация:
а)
при стартова помощ за млади земеделски стопани:
i)
първоначално състояние на земеделското стопанство;
ii)
етапи и цели за развитие на дейностите на земеделското стопанство;
iii)
сведения за мерките (включително мерките, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), необходими за развитие на дейностите на земеделското стопанство, например инвестиции, обучение, консултации;
б)
при стартова помощ за неселскостопански дейности в селските райони:
i)
първоначално икономическо състояние на лицето, микропредприятието или малкото предприятие, подаващо заявление за подпомагане;
ii)
етапи и цели за развитие на новите дейности на лицето или земеделското стопанство, микропредприятието или малкото предприятие;
iii)
сведения за мерките, необходими за развитие на дейностите на лицето или земеделското стопанство, микропредприятието или малкото предприятие, например инвестиции, обучение, консултации;
в)
при стартова помощ за развитието на малки земеделски стопанства:
i)
първоначално състояние на земеделското стопанство; и
ii)
сведения за дейностите (включително дейностите, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), които биха спомогнали за постигане на икономическа жизнеспособност, например инвестиции, обучение, сътрудничество.
2. Държавите членки определят праговете, посочени в член 19, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1305/2013, по отношение на производствения потенциал на земеделското стопанство, измерен като стандартен производствен обем съгласно определението по член 5 от Регламент (ЕО) № 1242/2008 на Комисията (14) или като еквивалентна величина.
Член 6
Залесяване и създаване на горски масиви
Във връзка с посочената в член 22 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 мярка за залесяване и създаване на горски масиви се прилагат следните минимални изисквания по отношение на околната среда:
а)
при избора на дървесните видове, които да се засаждат, както и при избора на площите и методите, които да се използват, се избягва както неподходящото залесяване на уязвими местообитания като торфища и влажни зони, така и отрицателното въздействие върху области с висока екологична стойност, включително райони със земеделие с висока природна стойност. В зоните, включени в мрежата „Натура 2000“ съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета (15) и Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16), се разрешава само залесяване, което съответства на целите на управлението на тези зони и е съгласувано с органа на държавата членка, който отговаря за прилагането на „Натура 2000“;
б)
при избора на видове, сортове, екотипове и произход на дърветата се вземат предвид необходимостта от устойчивост спрямо изменението на климата и спрямо природни бедствия, състоянието на биотичните фактори, почвите и водите в съответната област, както и потенциално инвазивният характер на видовете при местни условия, както са определени от държавите членки. От бенефициера се изисква да опазва гората и да се грижи за нея минимум за срока, за който се изплаща премията за пропуснати доходи от селскостопанска дейност и за поддръжка. Това включва поддържане и при необходимост - прореждане или паша в интерес на бъдещото развитие на гората, както и регулиране на конкуренцията с тревиста растителност и избягване на разрастването на леснозапалим подлес. Що се отнася до бързорастящите видове, държавите членки определят минималния и максималния срок до сеч. Минималният срок е не по-кратък от 8 години, а максималният не надхвърля 20 години;
в)
в случаи, когато поради тежки екологични или климатични условия, включително влошаване на околната среда, не може да се очаква чрез засаждането на многогодишни дървесни видове да се създаде горска покривка, както е определено в приложимото национално законодателство, държавата членка може да разреши на бенефициера да създаде и поддържа покривка от друга дървесна растителност. Бенефициерът осигурява същото равнище на грижи и опазване, каквото се прилага и за горите;
г)
в случай на залесителни дейности, водещи до създаването на гори с размери над даден праг, който се определя от държавите членки, дейностите включват:
i)
изключително засаждане на екологично адаптирани видове и/или видове, устойчиви на изменението на климата в съответната биогеографска област, за които при оценка на въздействията не е установено, че застрашават биологичното разнообразие и екосистемните услуги или че оказват отрицателно въздействие върху здравето на човека; или
ii)
комбинация от дървесни видове, която включва:
-
минимум 10 % широколистни дървета върху определена площ, или
-
минимум три дървесни вида или сорта, от които най-малобройният заема минимум 10 % от площта.
Член 7
Агроекология и климат
1. Ангажиментите за екстензификация на животновъдството, които са поети съгласно мярката за агроекология и климат, посочена в член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, отговарят минимум на следните условия:
а)
цялата пасищна площ на стопанството се управлява и поддържа така, че да се избягва както свръхпашата, така и недостатъчната паша;
б)
гъстотата на животните се определя, като се отчита броят на всички пасищни животни, които се отглеждат в стопанството, или, когато е поет ангажимент за ограничаване на излужването на почвата, се отчита броят на животните, които се отглеждат в стопанството и за които се отнася въпросният ангажимент.
2. За ангажиментите за отглеждане на местни породи, застрашени от изчезване в животновъдството, или за съхраняване на застрашени от генетична ерозия растителни генетични ресурси, които са поети съгласно мярката за агроекология и климат, посочена в член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, се изисква:
а)
да се отглеждат селскостопански животни от местни породи, които са генетично адаптирани към една или повече традиционни производствени системи или среди в държавата и които са застрашени от изчезване в животновъдството; или
б)
да се запазят генетични растителни ресурси, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са застрашени от генетична ерозия.
На условията за подпомагане отговарят следните видове селскостопански животни:
а)
едър рогат добитък;
б)
овце;
в)
кози;
г)
еднокопитни животни;
д)
свине;
е)
птици.
3. Местните породи се считат за застрашени от изчезване в животновъдството, ако са изпълнени следните условия:
а)
посочен е броят в съответната държава на женските животни за разплод;
б)
този брой, както и статусът на застрашени породи, е удостоверен от надлежно признат съответен научен орган;
в)
надлежно признат съответен технически орган регистрира и актуализира племенната книга за породата;
г)
съответните органи разполагат с необходимите умения и познания, за да определят животните от застрашените породи.
Информацията относно изпълнението на тези условия се включва в програмата за развитие на селските райони.
4. Растителните генетични ресурси се считат за застрашени от генетична ерозия, при условие че в програмата за развитие на селските райони са включени достатъчни доказателства за генетична ерозия, основаващи се върху научни резултати или показатели за намаляването на ендемични/оригинални местни сортове, тяхното разнообразие от популации и, когато това е от значение, за измененията в преобладаващите селскостопански практики на местно равнище.
5. Дейностите, които попадат в ангажименти за агроекология и климат, посочени в параграфи 1-4 от настоящия член, не са допустими за подпомагане по член 28, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Член 8
Съхранение на генетичните ресурси в селското и в горското стопанство
1. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„съхранение in situ“ в селското стопанство означава съхранение на генетичен материал в екосистемите и естествените местообитания, както и запазване и възстановяване на жизнеспособни популации от видове или диви породи в естествената им среда, а в случая на опитомени породи животни или култивирани растителни видове - в стопанската среда, в която са развили своите отличителни качества;
б)
„съхранение in situ“ в горското стопанство означава съхранение на генетичен материал в екосистемите и естествените местообитания, както и запазване и възстановяване на жизнеспособни популации от видове в естествената им среда;
в)
„съхранение в земеделско или в горско стопанство“ означава съхранение и развитие in situ на равнището на отделно земеделско или горско стопанство;
г)
„съхранение ex situ“ означава съхранение на генетичен материал за селското или горското стопанство извън естественото му местообитание;
д)
„колекция ex situ“ означава колекция от генетичен материал за селското или горското стопанство, съхранявана извън естественото му местообитание.
2. Дейностите по съхранение на генетични ресурси в селското и в горското стопанство, които отговарят на условията за подпомагане по член 28, параграф 9 и член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, включват следното:
а)
целеви действия: действия, които насърчават съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси in situ и ex situ в селското и в горското стопанство, включително публикувани в интернет описи на понастоящем съхранявани in situ генетични ресурси, в това число съхранение в земеделско или в горско стопанство, както и колекции ex situ и бази данни;
б)
съгласувани действия: действия за насърчаване на обмена между компетентни организации в държавите членки на информация за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси в селското и в горското стопанство на ЕС;
в)
съпътстващи действия: действия по осведомяване, разпространение на информация и консултиране, в които участват неправителствени организации и други заинтересовани страни, курсове за обучение, както и подготовка на технически доклади.
Член 9
Изключване на двойно финансиране на селскостопански практики, които са благоприятни за климата и околната среда, както и на еквивалентни практики
1. За целите на подпомагането съгласно член 28, параграф 6, член 29, параграф 4 и член 30, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 при изчисляването на такива плащания се вземат предвид само допълнителните разходи и/или пропуснатите приходи, свързани с ангажиментите, които надхвърлят съответните задължителни практики съгласно член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Когато ангажимент за агроекология и климат съгласно член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 за практики, посочени в приложение IX, раздел I, точки 3 и 4 и в раздел III, точка 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за всякакви допълнителни практики, добавени към същото приложение, се нотифицира съгласно разпоредбите на член 43, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 като еквивалентен на една или повече от практиките, установени съгласно член 43, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, плащането за ангажимента за агроекология и климат съгласно член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 се намалява с еднократна обща сума, съответстваща на част от плащането за екологизиране в държавата членка или в региона за всяка практика за екологизиране, установена съгласно член 43, параграф 12, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 10
Хуманно отношение към животните
Ангажиментите за хуманно отношение към животните, които отговарят на условията за подпомагане по член 33 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, осигуряват повишени стандарти за методите на производство в една от следните области:
а)
поене, хранене и грижи за животните в съответствие с естествените потребности в животновъдството;
б)
условия, в които се отглеждат животните, например увеличено пространство, подови повърхности, материали, предназначени за облагородяване, естествена светлина;
в)
достъп до открито пространство;
г)
практики, при които се избягва отстраняване на части от тялото и/или кастрация на животните, или в специфични случаи, когато отстраняването на части от тялото или кастрацията на животните се считат за необходими, се предвижда използването на анестетични, аналгетични и противовъзпалителни медикаменти или имунокастрация.
Член 11
Сътрудничество
1. Подпомагането за създаване и развитие на къси вериги на доставки, както е посочено в член 35, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, обхваща само вериги на доставки, които включват не повече от един посредник между земеделския стопанин и потребителя.
2. Подпомагането за създаване и развитие на местни пазари, както е посочено в член 35, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, обхваща пазари, за които:
а)
в програмата за развитие на селските райони е определен радиус в километри от стопанството на произход на продукта, в който радиус трябва да се извършват както обработката на продукта, така и продажбата му на крайния потребител; или
б)
в програмата за развитие на селските райони е посочено убедително алтернативно определение.
3. За целите на дейностите, подпомагани по член 35, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, „малък икономически оператор“ означава микропредприятие по смисъла на определението в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (17) или физическо лице, което към момента на подаване на заявление за подпомагане не извършва икономическа дейност.
4. Дейностите за популяризиране, посочени в член 35, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, са допустими за подпомагане само по отношение на къси вериги на доставки и местни пазари, които отговарят на изискванията по параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 12
Търговски заеми за взаимоспомагателни фондове
Когато източникът на средства за финансова компенсация, която се изплаща от взаимоспомагателните фондове, посочени в членове 38 и 39 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, е търговски заем, срокът на този заем е от една до пет години.
Член 13
Инвестиции
За целите на член 45 от Регламент (ЕС) № 1305/2013:
а)
в случай на лизинг - други разходи, свързани с договора за лизинг, като марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране на лихви, режийни разходи и разходи за застраховки, не се признават за допустими за подпомагане разходи;
б)
държавите членки определят в програмите си за развитие на селските райони условията, при които закупуването на използвано оборудване може да се признава за допустим за подпомагане разход;
в)
държавите членки изискват спазване на минимални стандарти за енергийна ефективност за финансирани чрез подпомагане инвестиции в инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, свързана с потребление или производство на енергия, ако такива стандарти съществуват на национално равнище;
г)
инвестициите в инсталации, чието основно предназначение е производството на електроенергия от биомаса, се признават за допустими за подпомагане разходи, само ако е използван минимален процент топлинна енергия, който се определя от държавите членки;
д)
държавите членки определят прагове на максималните дялове зърнени и други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури, използвани за производство на биоенергия, включително биогорива, за различните видове инсталации. Подпомагането за проекти за биоенергия обхваща само биоенергия, която отговаря на приложимите критерии за устойчивост, определени в законодателството на Съюза, включително в член 17, параграфи 2-6 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18). Във връзка с това в стратегическата екологична оценка на програмата за развитие на селските райони се включва обща оценка.
Член 14
Преобразуване или адаптиране на ангажименти
1. Държавите членки могат да разрешат един ангажимент съгласно член 28, 29, 33 или 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 да се преобразува в друг през срока на осъществяването му, ако са изпълнени всички долупосочени условия:
а)
преобразуването е от значителна полза за околната среда или хуманното отношение към животните;
б)
съществуващият ангажимент се засилва в значителна степен;
в)
одобрената програма за развитие на селските райони включва въпросните ангажименти.
Новият ангажимент се поема за целия срок, посочен в съответната мярка, независимо от срока, през който вече е изпълняван първоначалният ангажимент.
2. Държавите членки могат да разрешат ангажименти съгласно членове 28, 29, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 да се адаптират през срока, за който се прилагат, при условие че одобрената програма за развитие на селските райони включва възможност за подобно адаптиране и че адаптирането е надлежно обосновано с оглед на постигане на целите на първоначалния ангажимент.
Бенефициерът изпълнява адаптирания ангажимент за оставащата част от срока на първоначалния ангажимент.
Адаптирането може да бъде и под формата на удължаване на срока на ангажимента.
Член 15
Ситуации, в които не се изисква възстановяване
1. Когато бенефициерът увеличи площта на стопанството през срока, за който се изпълнява ангажиментът, поет като условие за предоставяне на подпомагането, държавите членки могат да предвидят ангажиментът да бъде разширен, за да обхване и допълнителната площ за оставащата част от срока на ангажимента, или първоначалният ангажимент да бъде заменен с нов. Същото важи и в случаи, когато се увеличава площта, която ангажиментът обхваща в рамките на стопанството.
2. Ангажиментът може да бъде разширен, за да обхване допълнителна площ, както е посочено в параграф 1, само при следните условия:
а)
това служи на целите във връзка с околната среда, към които е насочен ангажиментът;
б)
това е оправдано от гледна точка на характера на задължението, продължителността на оставащия срок и размерите на допълнителната площ;
в)
това не намалява ефективността на проверките за осигуряване спазването на изискванията за предоставяне на подпомагането.
Трябва да се спази първоначалният срок на ангажимента.
3. Нов ангажимент като замяна на съществуващ ангажимент, както е посочено в параграф 1, може да се поеме, ако обхваща цялата съответна площ и ако условията му са не по-малко строги от условията на първоначалния ангажимент.
Когато първоначалният ангажимент се заменя с нов, новият ангажимент се поема за целия срок, посочен в съответната мярка, независимо от срока, през който вече е изпълняван първоначалният ангажимент.
ГЛАВА III
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
Допустимост на разходите
1. Разходи, свързани с правните ангажименти към бенефициерите, които са поети през програмния период 2007-2013 г. съгласно мерките, посочени в членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г. за плащания, които се извършват:
а)
от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2015 г., ако финансовите средства, отпуснати за въпросната мярка на съответната програма, приета съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, вече са изразходвани;
б)
след 31 декември 2015 г.
2. Разходите, посочени в параграф 1, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г., ако са спазени следните условия:
а)
тези разходи са предвидени в съответната програма за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г.;
б)
прилага се процентът на финансиране от ЕЗФРСР за съответната мярка съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013, както е посочено в приложение I към настоящия регламент;
в)
държавите членки гарантират, че съответните преходни дейности са ясно идентифицирани чрез системите им за управление и контрол.
Член 17
Хърватия
1. Разходи, свързани с правните ангажименти към бенефициери от страна на Хърватия, които са поети посредством Инструмента за предприсъединителна помощ за развитието на селските райони (IPARD) за дейности съгласно мерките, посочени в член 171, параграф 3, буква б) и член 171, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 718/2007 на Комисията (19), са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г. за плащания, които се извършват:
а)
от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г., ако финансовите средства, отпуснати за въпросната мярка на съответната програма, приета съгласно Регламент (ЕО) № 718/2007, вече са изразходвани;
б)
след 31 декември 2016 г.
2. Разходите, посочени в параграф 1, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г., ако са спазени следните условия:
а)
тези разходи са предвидени в програмата за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г.;
б)
прилага се процентът на финансиране от ЕЗФРСР за съответната мярка съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013, както е посочено в приложение II към настоящия регламент;
в)
Хърватия гарантира, че съответните преходни дейности са ясно идентифицирани чрез нейните системи за управление и контрол.
3. Разходите, извършени след 31 декември 2013 г. във връзка с дейности, които са необходими за приключване на програмата IPARD и последващата оценка, предвидена в член 191 от Регламент (ЕО) № 718/2007, през програмния период 2014-2020 г. са допустими за финансиране от ЕЗФРСР съгласно компонента за техническа помощ на програмата, ако в нея за предвидени такива разходи.
Член 18
Окончателна оценка
1. Докладът относно окончателната оценка, посочена в член 86, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се представя на Комисията до 31 декември 2016 г.
2. Обобщението на окончателните оценки, посочено в член 87 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се представя на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1974/2006 се отменя.
Той продължава да се прилага за дейностите, които се изпълняват съгласно програмите, одобрени от Комисията по силата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 преди 1 януари 2014 г.
Член 20
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 807/2014 DELLA COMMISSIONE
dell’11 marzo 2014
che integra talune disposizioni del regolamento (UE) n. 1305/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) e che introduce disposizioni transitorie
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1305/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) e che abroga il regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio (1), in particolare gli articoli 2, paragrafo 3, 14, paragrafo 5, 16, paragrafo 5, 19, paragrafo 8, 22, paragrafo 3, 28, paragrafo 10, 28, paragrafo 11, 29, paragrafo 6, 30, paragrafo 8, 33, paragrafo 4, 34, paragrafo 5, 35, paragrafo 10, 36, paragrafo 5, 45, paragrafo 6, 47, paragrafo 6, e l’articolo 89,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 1305/2013 stabilisce norme di carattere generale che disciplinano il sostegno dell’Unione allo sviluppo rurale, finanziato dal Fondo europeo agricolo per lo Sviluppo rurale (il FEASR), ad integrazione delle disposizioni comuni per i fondi strutturali e di investimento europei definite nel regolamento (UE) n. 1303/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, parte II (2). Occorre prevedere norme complementari.
(2)
Gli Stati membri devono stabilire ed applicare condizioni specifiche che consentano l’accesso al sostegno ai giovani agricoltori nel caso in cui essi non si insedino nell’azienda come unici capi della medesima. Allo scopo di garantire pari trattamento ai beneficiari indipendentemente dalla forma giuridica che essi prescelgono per insediarsi in un’azienda agricola, occorre prevedere che le condizioni alle quali una persona giuridica può essere considerata «giovane agricoltore» siano equivalenti a quelle di una persona fisica. Occorre prevedere un periodo di grazia sufficientemente lungo da consentire ai giovani agricoltori di acquisire le necessarie qualificazioni.
(3)
Allo scopo di garantire che i programmi di scambi e di visite interaziendali nel settore agricolo e forestale finanziati dal FEASR siano nettamente definiti e demarcati in relazione ad azioni simili nell’ambito di altri regimi dell’Unione, tenendo conto, nel contempo, della diversità delle situazioni nazionali, gli Stati membri devono definire la durata e il contenuto di detti regimi e visite nei loro programmi di sviluppo rurale. Tale contenuto deve concentrarsi su talune aree, strettamente connesse al conseguimento delle priorità dell’Unione per lo sviluppo rurale.
(4)
Occorre definire norme che precisino le caratteristiche delle associazioni dei produttori ed i tipi di azioni che possono ottenere un finanziamento nell’ambito della componente della promozione della misura relativa ai regimi di qualità, stabilendo condizioni atte a prevenire la concorrenza e la discriminazione contro taluni prodotti e ad escludere dal finanziamento le marche commerciali.
(5)
I piani aziendali di cui all’articolo 19, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1305/2013 dovrebbero fornire elementi sufficienti a consentire la valutazione del conseguimento degli obiettivi dell’operazione selezionata. Onde poter garantire la parità di trattamento ai beneficiari in tutto il territorio dell’Unione ed agevolarne il monitoraggio, il criterio da adoperare per fissare le soglie di cui all’articolo 19, paragrafo 4, del suddetto regolamento dovrebbe essere il potenziale produttivo dell’azienda agricola.
(6)
I requisiti ambientali minimi da rispettare nella forestazione dei terreni agricoli devono essere definiti in modo da garantire che non si verifichi alcuna forestazione inadeguata degli habitat vulnerabili, incluse le zone che rientrano in sistemi agricoli a elevata valenza naturale, e che si tenga conto della capacità di resistenza ai cambiamenti climatici. Sui siti designati come siti Natura 2000, la forestazione dovrebbe essere coerente con gli obiettivi di gestione dei siti interessati. È opportuno conferire maggiore attenzione alle esigenze ambientali specifiche per siti particolari quali la prevenzione dell’erosione del suolo. Occorre introdurre norme più rigorose per le operazioni di forestazione che sfociano nella creazione di foreste più vaste in modo da tener conto dell’impatto o della portata di dette operazioni sugli ecosistemi e garantire che siano rispondenti agli obiettivi della nuova strategia forestale (3) e della nuova strategia forestale dell’Unione europea (4).
(7)
Le condizioni applicabili agli impegni concernenti l’estensivizzazione dell’allevamento, l’allevamento di razze locali minacciate di abbandono e la conservazione delle risorse genetiche vegetali minacciate di erosione genetica dovrebbero garantire che gli impegni siano definiti conformemente alle priorità dell’Unione per lo sviluppo rurale e, in particolare, la necessità di garantire la tutela del paesaggio e le sue caratteristiche, delle risorse naturali, acqua compresa, del suolo e della diversità genetica.
(8)
Occorre definire le operazioni che possono essere ammissibili al sostegno alla conservazione e all’uso sostenibile e allo sviluppo delle risorse genetiche nell’agricoltura e alla conservazione e promozione delle risorse genetiche forestali.
(9)
Allo scopo di escludere il doppio finanziamento delle pratiche agricole propizie al clima e all’ambiente e delle pratiche equivalenti di cui all’articolo 43 del regolamento (UE) n. 1307/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (5), per evitare distorsioni della concorrenza fra gli agricoltori e garantire una corretta gestione finanziaria dei fondi del FEASR, è necessario detrarre i costi aggiuntivi e le perdite di reddito derivanti da tali pratiche dai corrispondenti pagamenti.
(10)
Occorre definire gli ambiti in cui gli impegni a favore del benessere degli animali introducono criteri superiori riguardo ai metodi di produzione. Nel far ciò, bisogna evitare che gli impegni per il benessere degli animali si sovrappongano alle pratiche agricole standard e, in particolare, alle vaccinazioni atte a prevenire le patologie.
(11)
Occorre definire con esattezza le filiere corte e i mercati locali in relazione ai quali è possibile concedere un sostegno. Per consentire di operare una distinzione netta fra i due concetti il numero degli intermediari deve essere assunto come criterio per definire le filiere corte mentre la distanza chilometrica dall’azienda agricola, tenuto conto delle particolari caratteristiche geografiche della zona di cui trattasi, dovrebbe essere il criterio per definire i mercati locali, a meno che non si riesca a presentare un criterio alternativo convincente. Sarebbe opportuno concentrare maggiormente la collaborazione fra i piccoli operatori sul superamento degli svantaggi generali provocati dalla frammentazione nelle zone rurali. Essa andrebbe pertanto limitata alle microimprese e alle persone fisiche in procinto di avviare una microimpresa al momento di fare domanda di finanziamento. Per garantire un approccio coerente nell’applicazione della misura di cooperazione è opportuno finanziare nell’ambito di tale misura soltanto le attività di promozione correlate alle filiere corte e ai mercati locali.
(12)
Allo scopo di garantire che i contributi connessi all’interesse dei prestiti commerciali assunti dai fondi di mutualizzazione di cui all’articolo 38, paragrafo 3, lettera b), e all’articolo 39, paragrafo 4, lettera b), del regolamento (UE) n. 1305/2013 si mantengano ad un livello adeguato, la durata massima e minima di tali prestiti commerciali dovrebbe essere compresa fra uno e cinque anni.
(13)
Per garantire l’utilizzo efficiente delle risorse del FEASR è opportuno escludere dal finanziamento alcuni tipi di spesa connessi ai contratti di leasing, quali margini del concedente, costi di rifinanziamento interessi e oneri assicurativi. Allo scopo di tener conto delle diverse condizioni finanziarie e di sviluppo del settore agricolo negli Stati membri, pur assicurando una sana gestione finanziaria delle risorse del FEASR, si chiede agli Stati membri di definire, nei propri programmi di sviluppo rurale, le condizioni alle quali le attrezzature di seconda mano possono essere ammissibili al finanziamento. Conformemente alle priorità dell’Unione per lo sviluppo rurale, solo gli investimenti a favore delle energie rinnovabili ad altissima efficienza energetica e prestazione ambientale possono ottenere il finanziamento del FEASR. A tale scopo, gli Stati membri devono stabilire criteri minimi per l’efficienza energetica. Gli Stati membri dovrebbero garantire che i criteri di sostenibilità d’applicazione per la bioenergia siano rispettati. Gli Stati membri dovrebbero inoltre appoggiare la transizione dai biocarburanti di prima generazione a quelli di seconda generazione e dovrebbero incoraggiare un aumento della produzione di biocarburanti avanzati che consentono elevati risparmi di gas serra con un limitato rischio di causare un cambiamento indiretto della destinazione dei terreni e non competono direttamente con le colture destinate all’alimentazione umana o animale.
(14)
Occorre stabilire le condizioni applicabili alla conversione o all’adeguamento degli impegni nell’ambito delle misure di cui agli articoli 28, 29, 33 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013 e definire i casi in cui il rimborso dell’aiuto non deve essere richiesto. La conversione o l’adeguamento degli impegni sono possibili soltanto se gli obiettivi ambientali dell’impegno sono tutelati o rafforzati.
(15)
Occorre adottare disposizioni per la transizione dal sostegno allo sviluppo rurale a norma del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio (6) o, nel caso della Croazia, a norma del regolamento (CE) n. 1085/2006 (7), al sostegno a norma del regolamento (UE) n. 1305/2013. Tenendo conto del fatto che un certo numero di disposizioni transitorie per lo sviluppo rurale è già stato introdotto dal regolamento (UE) n. 1310/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (8), il presente regolamento stabilisce le condizioni alle quali la spesa inerente alle misure di cui agli articoli 52 e 63 del regolamento (CE) n. 1698/2005 diventa ammissibile a norma del regolamento (UE) n. 1305/2013. Il presente regolamento deve adeguare le date per la presentazione delle valutazioni ex post dei programmi e della sintesi in appresso per tener conto delle misure transitorie relative all’applicazione dei programmi relativi al periodo di programmazione 2007-2013 nel 2014, introdotte dal regolamento (UE) n. 1310/2013, articolo 1.
(16)
Poiché il regolamento (UE) n. 1305/2013 sostituisce il regolamento (CE) n. 1698/2005, è opportuno abrogare le norme di applicazione del regolamento (CE) n. 1698/2005 stabilite dal regolamento (CE) n. 1974/2006 della Commissione (9). Occorre quindi abrogare il regolamento (CE) n. 1974/2006.
(17)
In considerazione del fatto che al momento della pubblicazione del presente regolamento nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea il periodo di programmazione 2014-2020 avrà già avuto inizio, è necessario ridurre quanto più possibile il ritardo per la sua entrata in vigore. Esso deve pertanto entrare in vigore il giorno della pubblicazione ed applicarsi a decorrere dal primo giorno del periodo di programmazione 2014-2020, il 1o gennaio 2014,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
CAMPO DI APPLICAZIONE
Articolo 1
Campo di applicazione
Il presente regolamento stabilisce:
1)
disposizioni integrative del regolamento (UE) n. 1305/2013 per quanto riguarda:
a)
giovani agricoltori;
b)
programmi di scambi interaziendali nei settori agricolo e forestale e visite;
c)
regimi di qualità - promozione;
d)
sviluppo delle aziende agricole e delle imprese;
e)
forestazione e imboschimento;
f)
misure agroambientali-climatiche;
g)
conservazione delle risorse genetiche nei settori dell’agricoltura e della silvicoltura;
h)
esclusione del doppio finanziamento;
i)
benessere degli animali;
j)
collaborazione;
k)
mutui commerciali accordati ai fondi di mutualizzazione;
l)
investimenti;
m)
conversione o adeguamento degli impegni;
n)
impegni prorogati o nuovi;
2)
norme transitorie specifiche che stabiliscono le condizioni alle quali il sostegno approvato dalla Commissione a norma del regolamento (CE) n. 1698/2005, o, nel caso della Croazia, a norma del regolamento (CE) n. 1085/2006, possono essere integrate nel sostegno fornito a norma del regolamento (UE) n. 1305/2013, inclusivo, nel caso della Croazia, dell’assistenza tecnica.
CAPO II
DISPOSIZIONI INTEGRATIVE DELLE NORME SULLE MISURE DI SVILUPPO RURALE
Articolo 2
Giovani agricoltori
1. Allorché un giovane agricoltore ai sensi della definizione dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera n), del regolamento (UE) n. 1305/2013 non si insedia nell’azienda come unico capo della stessa, gli Stati membri fissano ed applicano condizioni specifiche per l’accesso al finanziamento. Tali condizioni sono equivalenti a quelle richieste per un giovane agricoltore che si insedia come unico capo dell’azienda. In ogni caso, spetta ai giovani agricoltori il controllo dell’azienda.
2. Allorché la domanda di finanziamento riguarda un’azienda di proprietà di una persona giuridica, un giovane agricoltore ai sensi della definizione dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera n), del regolamento (UE) n. 1305/2013 deve esercitare il controllo efficace e a lungo termine sulla persona giuridica in termini di decisioni connesse alla gestione, ai benefici ed ai rischi finanziari. Se più persone fisiche, incluse persone che non sono giovani agricoltori, partecipano al capitale o alla gestione della persona giuridica il giovane agricoltore deve essere in grado di esercitare tale controllo efficace e a lungo termine o da solo o congiuntamente ad altri agricoltori.
Laddove una persona giuridica sia da sola o congiuntamente controllata da un’altra persona giuridica, i requisiti stabiliti al primo comma si applicano ad ogni persona fisica che abbia il controllo sulla persona giuridica in parola.
3. Tutte le condizioni contenute nella definizione di giovane agricoltore di cui all’articolo 2, paragrafo 1, lettera n), del regolamento (UE) n. 1305/2013 devono essere riunite al momento della domanda di finanziamento a norma del suddetto regolamento. Tuttavia, un periodo di grazia non superiore a 36 mesi dalla data della singola decisione di concedere il sostegno può essere concesso al beneficiario in modo da metterlo in grado di soddisfare alle condizioni relative all’acquisizione delle competenze professionali precisate nel programma di sviluppo rurale.
Articolo 3
Programmi di scambi interaziendali nei settori agricolo e forestale e visite
Gli Stati membri definiscono la durata e il contenuto dei programmi di scambi e visite di breve durata nei settori agricolo e forestale di cui all’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1305/2013 nei loro programmi di sviluppo rurale. Tali programmi di scambi e visite si concentrano, in particolare, su pratiche e/o tecnologie agricole e silvicole sostenibili, sulla diversificazione agricola, sulla partecipazione delle aziende agricole alle filiere corte, sullo sviluppo di nuove opportunità commerciali e nuove tecnologie nonché sul miglioramento della resilienza delle foreste.
Articolo 4
Regimi di qualità - promozione
1. Le associazioni di produttori che ricevono un finanziamento a norma dell’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1305/2013 sono enti, indipendentemente dalla loro forma giuridica, che comprendono gli operatori che aderiscono ai regimi di qualità per i prodotti agricoli, il cotone o i prodotti alimentari di cui all’articolo 16, paragrafo 1, del suddetto regolamento, per uno specifico prodotto rientrante in uno dei regimi di cui sopra.
2. I tipi di azioni ammissibili al sostegno di cui all’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1305/2013 devono presentare le seguenti caratteristiche:
a)
sono intesi a indurre i consumatori ad acquistare i prodotti che rientrano nei sistemi di qualità per i prodotti agricoli, il cotone o i prodotti alimentari, di cui all’articolo 16, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1305/2013 (la partecipazione a tale regime dà diritto a ricevere il finanziamento nell’ambito del programma di sviluppo rurale); e
b)
attirano l’attenzione sulle caratteristiche precipue o i vantaggi dei prodotti in parola, segnatamente la qualità, i metodi specifici di produzione, l’elevato grado di benessere degli animali e di rispetto per l’ambiente, connessi al sistema di qualità di cui trattasi.
3. Le azioni ammissibili non devono incitare i consumatori ad acquistare un prodotto a causa della sua particolare origine, tranne il caso dei prodotti inclusi nei regimi di qualità introdotti dal regolamento (UE) n. 1151/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, Titolo II (10), dal regolamento (CE) n. 110/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, Capo III (11), dal regolamento (UE) n. 251/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio, Titolo II, Capo III (12), e del regolamento (UE) n. 1308/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, parte II, Titolo II; Capo I, Sezione II (13), per quanto riguarda il vino. L’origine del prodotto può essere tuttavia indicata a condizione che i riferimenti all’origine siano secondari rispetto al messaggio principale.
4. Non è concesso alcun finanziamento a norma dell’articolo 16, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1305/2013 per azioni di informazione e di promozione riguardanti marchi commerciali.
Articolo 5
Sviluppo delle aziende agricole e delle imprese
1. Il piano aziendale di cui all’articolo 19, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1305/2013 deve descrivere almeno:
a)
nel caso di aiuto all’avviamento a favore dei giovani agricoltori:
i)
la situazione di partenza dell’azienda agricola;
ii)
le tappe essenziali e gli obiettivi per lo sviluppo delle attività della nuova azienda;
iii)
i particolari delle azioni, incluse quelle inerenti alla sostenibilità ambientale ed all’efficienza delle risorse, occorrenti per lo sviluppo delle attività dell’azienda agricola quali investimenti, formazione, consulenza o qualsiasi altra attività;
b)
nel caso di aiuto all’avviamento per attività non agricole nelle zone rurali:
i)
la situazione economica di partenza della persona o della micro - o piccola impresa che chiede il sostegno;
ii)
le tappe essenziali e gli obiettivi per lo sviluppo delle nuove attività dell’azienda agricola o della micro - o piccola impresa;
iii)
i particolari delle azioni richieste per lo sviluppo delle attività della persona o dell’azienda agricola o della micro - o piccola impresa, quali i particolari di investimenti, formazione e consulenza;
c)
nel caso di aiuto all’avviamento per lo sviluppo di piccole aziende agricole:
i)
la situazione di partenza dell’azienda agricola; e
ii)
i particolari delle azioni, incluse quelle inerenti alla sostenibilità ambientale ed all’efficienza delle risorse, che potrebbero favorire il conseguimento della reddittività, quali investimenti, formazione, collaborazione o qualsiasi altra azione.
2. Gli Stati membri definiscono i massimali di cui all’articolo 19, paragrafo 4, terzo comma, del regolamento (UE) n. 1305/2013 in termini di potenziale produttivo dell’azienda agricola, calcolato in base alla produzione standard, come prevede il regolamento (CE) n. 1242/2008 (14), articolo 5 o equivalente.
Articolo 6
Forestazione e imboschimento
I seguenti requisiti minimi in materia ambientale si applicano nel contesto della misura di forestazione e di imboschimento di cui all’articolo 22 del regolamento (UE) n. 1305/2013:
a)
la selezione delle specie da piantare, delle zone e dei metodi da utilizzare evita la forestazione inadeguata degli habitat vulnerabili quali sono le torbiere e le zone umide nonché ripercussioni negative su zone dall’elevato valore ecologico, incluse quelle che fanno parte di un’agricoltura ad elevata valenza naturale. Sui siti designati come siti Natura 2000 a norma della direttiva 92/43/CEE del Consiglio (15) e della direttiva 2009/147/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (16) è consentita soltanto la forestazione coerente con gli obiettivi di gestione dei siti interessati ed approvati dalla competente autorità nazionale;
b)
la selezione di specie, varietà, ecotipi e provenienze di alberi tiene conto delle esigenze di resistenza ai cambiamenti climatici ed alle catastrofi naturali nonché delle condizioni pedologiche e idrologiche della zona interessata nonché del carattere potenzialmente invasivo delle specie alle condizioni locali definite dagli Stati membri. Il beneficiario ha l’obbligo di curare e proteggere la foresta almeno durante il periodo per il quale è versato il premio a copertura dei costi di mancato guadagno agricolo e di manutenzione. Ciò include opportuni interventi di manutenzione e tagli di sfoltimento, nell’interesse del futuro sviluppo delle foreste e il mantenimento dell’equilibrio con la vegetazione erbacea nonché il prevenire della formazione di sottobosco che potrebbe facilitare il propagarsi di incendi. Per quanto riguarda le specie a crescita rapida, gli Stati membri stabiliscono gli intervalli minimi e massimi prima dell’abbattimento. L’intervallo minimo non può essere inferiore a 8 anni e quello massimo non può essere superiore a 20 anni;
c)
nei casi in cui, a causa delle difficili condizioni ambientali o climatiche, incluso il degrado ambientale, non ci si può aspettare che l’impianto di specie legnose perenni sfoci nella creazione di una vera e propria superficie forestale secondo la definizione della normativa nazionale d’applicazione, gli Stati membri possono consentire al beneficiario di creare una copertura di vegetazione arborea di altro tipo. Il beneficiario deve assicurare lo stesso livello di cura e protezione richiesto per le foreste;
d)
nel caso di operazioni di forestazione che sfociano nella creazione di foreste di dimensioni superiori ad un determinato limite, che gli Stati membri devono definire, l’operazione consiste:
i)
nell’impianto esclusivo di specie ecologicamente adattate e/o specie in grado di resistere ai cambiamenti climatici nella zona bio-geografica interessata, che, in base ad una valutazione d’impatto, non risultano tali da minacciare la biodiversità ed i servizi ecosistemici né da incidere negativamente sulla salute umana; o
ii)
in una mescolanza di specie arboree che includa o:
-
almeno il 10 % di latifoglie per ogni zona, o
-
un minimo di tre specie o varietà arboree, la meno abbondante delle quali costituisce almeno il 10 % della zona.
Articolo 7
Misure agroambientali-clima
1. Gli impegni nell’ambito della misura agro-climatico-ambientale di cui all’articolo 28 del regolamento (UE) n. 1305/2013 concernenti l’estensivizzazione dell’allevamento devono essere rispondenti almeno ai seguenti requisiti:
a)
è interamente gestita e mantenuta la superficie foraggera dell’azienda in modo da evitare sia lo sfruttamento eccessivo sia la sottoutilizzazione del pascolo;
b)
viene definita un’intensità di carico in relazione all’insieme degli animali dell’azienda allevati al pascolo, in caso di impegno tendente a limitare l’infiltrazione di sostanze nutrienti, della totalità del patrimonio zootecnico dell’azienda che risulti rilevante per l’impegno in questione.
2. Gli impegni nell’ambito della misura agro-climatico-ambientale di cui all’articolo 28 del regolamento (UE) n. 1305/2013 concernenti l’allevamento di razze autoctone minacciate di abbandono o la conservazione delle risorse genetiche vegetali minacciate di erosione genetica richiedono che:
a)
si allevino razze autoctone geneticamente adattate ad uno o più sistemi produttivi tradizionali o ambienti nel paese, minacciate di abbandono; o
b)
si preservino risorse genetiche vegetali naturalmente adattate alle condizioni locali e regionali e minacciate di erosione genetica.
Le seguenti specie di animali d’allevamento sono ammissibili al sostegno:
a)
bovini;
b)
ovini;
c)
caprini;
d)
equini;
e)
suini;
f)
uccelli.
3. Le razze locali sono ritenute minacciate di abbandono se sono rispettate le seguenti condizioni:
a)
che sia indicato il numero, a livello nazionale, delle femmine riproduttrici interessate;
b)
che il numero e la condizione a rischio delle specie elencate sia certificato da un competente organismo scientifico debitamente riconosciuto;
c)
che un organismo specializzato debitamente riconosciuto registri e mantenga aggiornato il libro genealogico della razza;
d)
che gli organismi interessati possiedano le capacità e le competenze necessarie per identificare gli animali appartenenti alle razze minacciate di abbandono.
Le informazioni circa l’osservanza di tali condizioni devono essere incluse nel programma di sviluppo rurale.
4. Le risorse genetiche vegetali devono essere considerate come minacciate di erosione genetica purché nel programma siano incluse prove sufficienti di erosione genetica, sulla base di risultati scientifici e di indicatori che permettano di stimare la riduzione delle varietà autoctone/primitive locali, la diversità della loro popolazione e, se del caso, le modifiche nelle pratiche agricole prevalenti a livello locale.
5. Le attività che rientrano nel tipo di impegni agro-climatici-ambientali di cui al presente articolo, paragrafi 1-4, non sono ammissibili al sostegno previsto dal regolamento 28, paragrafo 9, del regolamento (UE) n. 1305/2013.
Articolo 8
Conservazione delle risorse genetiche nei settori dell’agricoltura e della silvicoltura
1. Ai sensi del presente articolo, si applicano le seguenti definizioni:
a)
per «conservazione in situ» in agricoltura si intende la conservazione di materiale genetico in ecosistemi e habitat naturali e il mantenimento e recupero delle popolazioni vitali di specie o di razze animali nel loro ambiente naturale e, nel caso di razze animali domestiche o di specie vegetali coltivate, nell’ambiente domestico dove tali specie hanno sviluppato le proprie caratteristiche distintive;
b)
per «conservazione in situ» nel settore forestale si intende la conservazione di materiale genetico in ecosistemi e habitat naturali e il mantenimento e recupero delle popolazioni vitali di specie nel loro ambiente naturale;
c)
per «conservazione nell’azienda agricola o silvicola» si intende la conservazione in situ e lo sviluppo a livello di azienda agricola o silvicola;
d)
per «conservazione ex situ» si intende la conservazione di materiale genetico per l’agricoltura e la silvicoltura al di fuori dell’habitat naturale;
e)
per «collezione ex situ» si intende la collezione di materiale genetico per uso agricolo conservata al di fuori dell’habitat naturale delle specie interessate.
2. Le operazioni per la conservazione del materiale genetico nei settori agricolo e forestale ammissibili al sostegno di cui agli articoli 28, paragrafo 9, e 34, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1305/2013 includono le seguenti azioni:
a)
azioni mirate: azioni che promuovono la conservazione in situ ed ex situ, la caratterizzazione, la raccolta e l’utilizzo delle risorse genetiche nei settori agricolo e forestale, nonché la compilazione di inventari basati sul web sia delle risorse genetiche attualmente conservate in situ, comprese le attività di conservazione delle risorse genetiche nell’azienda agricola o silvicola, sia delle collezioni ex situ e delle banche dati;
b)
azioni concertate: azioni che promuovono lo scambio di informazioni in materia di conservazione, caratterizzazione, raccolta e utilizzazione delle risorse genetiche nei settori agricolo e forestale dell’Unione, fra le competenti organizzazioni negli Stati membri;
c)
azioni di accompagnamento: azioni di informazione, diffusione e consulenza che coinvolgono azioni non governative ed altre parti interessate, corsi di formazione e preparazione di relazioni tecniche.
Articolo 9
Esclusione del doppio finanziamento delle pratiche agricole benefiche per il clima e l’ambiente e di pratiche equivalenti
1. Ai fini del sostegno di cui agli articoli 28, paragrafo 6, 29, paragrafo 4, e 30, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1305/2013, il calcolo di tali pagamenti deve tener conto soltanto dei costi aggiuntivi e/o delle perdite di reddito connessi agli impegni che vanno oltre le pertinenti pratiche obbligatorie di cui all’articolo 43 del regolamento (UE) n. 1307/2013.
2. Allorché un impegno agro-climatico ambientale ai sensi dell’articolo 28 del regolamento (UE) n. 1305/2013 per le pratiche di cui ai punti 3 e 4 della Sezione I e al punto 7 della Sezione III dell’allegato IX del regolamento (UE) n. 1307/2013 e per ulteriori pratiche aggiunte a tale allegato è notificato a norma dell’articolo 43, paragrafo 8, del regolamento (UE) n. 1307/2013, in quanto equivalente ad una o più delle pratiche di cui all’articolo 43, paragrafo 2, del suddetto regolamento, il pagamento per l’impegno agro-climatico ambientale a norma dell’articolo 28, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1305/2013 va ridotto di una somma forfettaria corrispondente ad un parte del pagamento per l’ecosostenibilità nello Stato membro o nella regione per ciascuna pratica d’inverdimento come prevede l’articolo 43, paragrafo 12, lettera c), del regolamento (UE) n. 1307/2013.
Articolo 10
Benessere degli animali
Gli impegni per il benessere degli animali ammissibili al sostegno di cui all’articolo 33 del regolamento (UE) n. 1305/2013 forniscono criteri rigorosi circa i metodi di produzione in uno dei seguenti settori:
a)
acqua, mangimi e cura degli animali conformemente alle naturali necessità della zootecnia;
b)
condizioni di stabulazione, maggiore spazio disponibile, pavimentazioni, materiali di arricchimento, luce naturale;
c)
accesso all’esterno;
d)
pratiche che evitano la mutilazione e/o la castrazione degli animali oppure l’utilizzo di anestetici, di analgesici e di antiinfiammatori nei casi in cui è necessario procedere alla mutilazione o alla castrazione degli animali.
Articolo 11
Collaborazione
1. Il sostegno alla creazione e allo sviluppo delle filiere corte, come prevede l’articolo 35, paragrafo 2, lettera d), del regolamento (UE) n. 1305/2013, deve includere solo le filiere che non comportano più di un intermediario fra l’agricoltore e il consumatore.
2. Il sostegno alla creazione e allo sviluppo dei mercati locali, come prevede l’articolo 35, paragrafo 2, lettera d), del regolamento (UE) n. 1305/2013 deve includere i mercati per i quali:
a)
il programma di sviluppo rurale definisce un raggio espresso in chilometri dall’azienda agricola di origine del prodotto, nell’ambito del quale devono avere luogo le attività di elaborazione e di vendita al consumatore finale; o
b)
il programma di sviluppo rurale stabilisce una definizione alternativa che sia convincente.
3. Ai fini delle operazioni di cui all’articolo 35, paragrafo 2, lettera c), del regolamento (UE) n. 1305/2013, per «piccolo operatore» si intende una microimpresa a norma della raccomandazione della Commissione 2003/361/CE (17), o una persona fisica non impegnata in un’attività economica al momento della richiesta di finanziamento.
4. Le attività di promozione di cui all’articolo 35, paragrafo 2, lettera e), del regolamento (UE) n. 1305/2013 sono ammissibili al sostegno soltanto relativamente alle filiere corte ed ai mercati locali rispondenti ai requisiti stabiliti ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo.
Articolo 12
Mutui commerciali accordati ai fondi di mutualizzazione
Allorché la fonte dei fondi per la compensazione finanziaria che i fondi di mutualizzazione devono versare come prevedono gli articoli 38 e 39 del regolamento (UE) n. 1305/2013 è un mutuo commerciale, la durata del mutuo è compresa fra uno e cinque anni.
Articolo 13
Investimenti
Ai fini dell’articolo 45 del regolamento (UE) n. 1305/2013:
a)
nel caso del leasing, altri costi connessi al contratto di locazione finanziaria, quali il margine del concedente, i costi di rifinanziamento degli interessi, le spese generali e gli oneri assicurativi, non costituiscono una spesa ammissibile;
b)
gli Stati membri stabiliscono nei loro programmi di sviluppo rurale le condizioni alle quali l’acquisto di attrezzature di seconda mano può essere considerato una spesa ammissibile;
c)
gli Stati membri richiedono il rispetto dei criteri minimi per l’efficienza energetica per gli investimenti finanziati in infrastrutture per l’energia rinnovabile che consumano o producono energia, laddove tali criteri esistano a livello nazionale o internazionale;
d)
gli investimenti in impianti, il cui scopo principale è la generazione di energia elettrica da biomassa, non sono ammissibili al finanziamento a meno che sia utilizzata una percentuale minima di energia termica che deve essere stabilita dagli Stati membri;
e)
gli Stati membri devono fissare le soglie per le proporzioni minime dei cereali ed altre colture amidacee, zuccherine e oleaginose adoperate nella produzione di bioenergia, inclusi i biocarburanti, per diversi tipi di impianti. Il sostegno a progetti bioenergetici si deve limitare a prodotti bioenergetici rispondenti ai criteri di sostenibilità stabiliti nella normativa dell’Unione europea, incluso l’articolo 17, paragrafi 2 - 6, della direttiva 2009/28/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (18). In quel contesto, occorre includere una valutazione generale nella valutazione ambientale strategica del programma di sviluppo rurale.
Articolo 14
Conversione o adeguamento degli impegni
1. In corso di esecuzione dell’impegno gli Stati membri possono autorizzare la trasformazione di un impegno ai sensi degli articoli 28, 29, 33 o 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013 in un altro impegno purché siano rispettate le condizioni seguenti:
a)
la conversione ha effetti benefici significativi per l’ambiente o il benessere degli animali;
b)
l’impegno esistente è notevolmente rafforzato;
c)
il programma di sviluppo rurale approvato include gli impegni interessati.
Un nuovo impegno deve essere assunto per l’intero periodo specificato nella pertinente misura a prescindere dal periodo per il quale l’impegno originario è già stato eseguito.
2. Gli Stati membri possono autorizzare l’adeguamento degli impegni ai sensi degli articoli 28, 29, 33 e 34 del regolamento (UE) n. 1305/2013 durante il periodo per il quale viene fatta richiesta, sempre che il programma di sviluppo rurale approvato offra la possibilità di procedere ad un simile adeguamento e sempre che detto adeguamento sia debitamente giustificato in considerazione del conseguimento degli obiettivi dell’impegno originario.
Il beneficiario deve rispettare l’impegno così adeguato per la restante durata dell’impegno originario.
Gli adeguamenti possono anche assumere la forma di una proroga dell’impegno.
Articolo 15
Casi in cui non si richiede alcun rimborso
1. Se, in corso d’esecuzione di un impegno che costituisce la condizione per la concessione del sostegno, il beneficiario aumenta la superficie della propria azienda, gli Stati membri possono disporre l’estensione dell’impegno alla superficie aggiuntiva per il restante periodo di esecuzione, ovvero la sostituzione dell’impegno originario del beneficiario con un nuovo impegno. Ciò è possibile anche qualora il beneficiario estenda, nell’ambito della propria azienda, la superficie oggetto di impegno.
2. L’estensione dell’impegno ad una superficie aggiuntiva, di cui al paragrafo 1, è possibile solo alle seguenti condizioni:
a)
che persegua l’obiettivo ambientale dell’impegno;
b)
che sia giustificata dalla natura dell’impegno, dalla durata del restante periodo e dalla dimensione della superficie aggiuntiva;
c)
che non pregiudichi l’effettiva verifica del rispetto delle condizioni cui è subordinata la concessione del sostegno.
La durata iniziale dell’impegno deve essere rispettata.
3. Un nuovo impegno può essere assunto per sostituire quello esistente come prevede il paragrafo 1 purché includa l’intera zona interessata e le sue condizioni non siano meno rigorose di quelle dell’impegno originario.
Allorché l’impegno originario è sostituito da uno nuovo, il nuovo impegno deve essere assunto per l’intero periodo di cui al pertinente articolo indipendentemente dal periodo per il quale l’impegno originario è già stato eseguito.
CAPO III
DISPOSIZIONI TRANSITORIE
Articolo 16
Ammissibilità della spesa
1. La spesa connessa agli impegni giuridici assunti nei confronti dei beneficiari durante il periodo di programmazione 2007-2013 nell’ambito delle misure di cui agli articoli 52 e 63 del regolamento (CE) n. 1698/2005 è ammissibile ad un contributo del FEASR durante il periodo di programmazione 2014-2020 per i pagamenti da eseguire:
a)
tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2015, se la dotazione finanziaria per la misura interessata del rispettivo programma adottato ai sensi del regolamento (CE) n. 1698/2005 è già stata esaurita;
b)
successivamente al 31 dicembre 2015.
2. La spesa di cui al paragrafo 1 è ammissibile ad un contributo del FEASR durante il periodo di programmazione 2014-2020 alle seguenti condizioni:
a)
tale spesa sia prevista nel rispettivo programma di sviluppo rurale per il periodo di programmazione 2014-2020;
b)
si applichi il tasso di partecipazione FEASR alla corrispondente misura a norma del regolamento (UE) n. 1305/2013 come prevede l’allegato I del presente regolamento;
c)
gli Stati membri garantiscano che le pertinenti operazioni transitorie siano chiaramente identificate nei rispettivi sistemi di gestione e di controllo.
Articolo 17
Croazia
1. La spesa relativa agli impegni giuridici assunti nei confronti dei beneficiari da parte della Croazia, nell’ambito del programma IPARD (Strumento di assistenza preadesione per lo sviluppo rurale), per le operazioni nell’ambito delle misure di cui all’articolo 171, paragrafo 3, lettera b), e paragrafo 4), lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 718/2007 (19), è ammissibile al contributo del FEASR nel periodo di programmazione 2014-2020 per i pagamenti da eseguire:
a)
tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2016, se la dotazione finanziaria per la misura interessata del rispettivo programma adottati ai sensi del regolamento (CE) n. 718/2007 è già stata esaurita;
b)
successivamente al 31 dicembre 2016.
2. La spesa di cui al paragrafo 1 è ammissibile al contributo FEASR nel periodo di programmazione 2014-2020 alle seguenti condizioni:
a)
tale spesa è prevista nel programma di sviluppo rurale per il periodo di programmazione 2014-2020;
b)
si applichi il tasso di partecipazione FEASR alla corrispondente misura a norma del regolamento (UE) n. 1305/2013 come prevede l’allegato II del presente regolamento;
c)
la Croazia garantisce che le pertinenti operazioni transitorie siano chiaramente identificate nei rispettivi sistemi di gestione e di controllo.
3. Le spese sostenute successivamente al 31 dicembre 2013 relative alle operazioni necessarie alla chiusura del programma IPARD e alla valutazione ex post di cui all’articolo 191 del regolamento (CE) n. 718/2007 sono ammissibili al sostegno previsto dal FEASR nell’ambito della componente «assistenza tecnica» del programma durante il periodo di programmazione 2014-2020, purché il programma preveda disposizioni al riguardo.
Articolo 18
Tavola di concordanza
1. La relazione di valutazione ex post di cui all’articolo 86, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005 deve essere presentata alla Commissione entro il 31 dicembre 2016.
2. La sintesi delle valutazioni ex post di cui all’articolo 87 del regolamento (CE) n. 1698/2005 deve essere ultimata entro il 31 dicembre 2017.
CAPO IV
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 19
Abrogazione
Il regolamento (CE) n. 1974/2006 è abrogato.
Esso continua ad applicarsi ad operazioni attuate a norma dei programmi approvati dalla Commissione ai sensi del regolamento (CE) n. 1698/2005 entro il 1o gennaio 2014.
Articolo 20
Entrata in vigore e applicazione
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, l’11 marzo 2014