РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1342/2013 НА СЪВЕТА
от 12 декември 2013 година
за отмяна на антидъмпинговите мерки върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Руската федерация след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основния регламент), и по-специално член 9, параграф 2 и член 11, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултации с консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 1601/2001 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели (СВК) с произход от Руската федерация, Турция, Тайланд и Чешката република. По-долу тези мерки ще бъдат наричани „първоначалните мерки“, а разследването, довело до тях - „първоначалното разследване“.
(2)
През август 2001 г. Комисията прие предложението за поемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг от страна на един руски производител (JSC Severstal-Metiz). Това споразумение за поет ангажимент за спазване на минимален ценови праг бе отменено през октомври 2007 г. (3), тъй като спазването на минимален ценови праг бе счетено за неприложимо поради трудности при правилното класифициране на големия брой видове на продукта, изнасяни от дружеството.
(3)
След частично междинно преразглеждане и преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на мерките с Регламент (ЕО) № 1279/2007 (4), Съветът запази първоначалните мерки спрямо Руската федерация в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент. Тези мерки по-долу ще бъдат наричани „действащите мерки“, а разследването за преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките ще бъде наричано „последното разследване“.С Регламент (ЕО) 1279/2007 бяха прекратени и мерките върху вноса на стоманени въжета с произход от Турция и Тайланд.
(4)
Понастоящем (5) са налице също така действащи мерки спрямо СВК от Украйна и Китайската народна република, чийто обхват е разширен и върху вноса на СВК, изпращани от Мароко, Молдова и Република Корея.
2. Искане за преразглеждане
(5)
На 27 октомври 2012 г. Комисията обяви чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (известие за започване на процедурата) (6), започването на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на СВК с произход от Руската федерация съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(6)
Преразглеждането бе започнато вследствие на обосновано искане, подадено от Комитета за връзка на производителите на стоманени въжета в Европейския съюз (наричан по-долу „EWRIS“ или „заявителят“) от името на производители от Съюза, представляващи повече от 50 % от общото производство на Съюза на определени железни или стоманени въжета. Искането се основава на твърдението, че има вероятност изтичането на срока на действие на мерките да доведе до продължаване на дъмпинга и повторно възникване на вреда от него за промишлеността на Съюза (ПС).
3. Разследване
3.1. Разследван период в рамките на преразглеждането и разглеждан период
(7)
Разследването на продължаването или повторното възникване на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 октомври 2011 г. до 30 септември 2012 г. (РПП). Разглеждането на тенденциите, свързани с оценката на вероятността от продължаване или повторно възникване на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РПП (разглеждания период).
3.2. Страни, засегнати от процедурата
(8)
Комисията официално уведоми производителите износители, производителите от Съюза, вносителите и ползвателите, които са ѝ известни, както и заявителя и органите на страната на износа. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат писмено становищата си и да поискат изслушване в рамките на срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(9)
Предвид потенциално големия брой производители износители от Руската федерация, включени в това разследване, в известието за започване на процедурата първоначално се предвиждаше да се изготви извадка в съответствие с член 17 от основния регламент. За да може Комисията да реши дали действително е необходимо използването на извадка и ако това е необходимо, да изготви извадката, производителите износители от Руската федерация бяха приканени да заявят своя интерес в срок от 15 дни от започването на процедурата и да предоставят на Комисията информацията, поискана в известието за започване на процедурата.
(10)
Като се има предвид, че само двама производители износители от Руската федерация предоставиха информацията, поискана в известието за започване на процедурата, и изразиха своята готовност да продължат да съдействат на Комисията, бе взето решение да не се използва извадка за производителите износители.
(11)
Комисията обяви в известието за започване на процедурата, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза и прикани заинтересованите страни да представят своите коментари по нея в рамките на срока, предвиден в известието за започване на процедурата. Временната извадка се състоеше от петима производители от Съюза, които бяха счетени за представителни за промишлеността на Съюза по отношение на обема на производството и продажбите на сходния продукт в Съюза.
(12)
При липсата на каквито и да е коментари, предложените дружества бяха избрани да бъдат включени в окончателната извадка, а заинтересованите страни бяха съответно информирани. Едно от окончателно избраните дружества обаче впоследствие се оттегли от извадката. Поради това Комисията реши извадката да бъде сведена до останалите четири дружества, които все още бяха смятани за представителни за промишлеността на Съюза по отношение на обема на производството (29,3 %) и продажбите (20,9 %) на сходния продукт в Съюза.
(13)
Въпреки че в известието за започване на процедурата бе предвидено изготвянето на извадка на несвързани вносители, нито един ползвател или несвързан вносител не се отзоваха. Предвид това за несвързаните вносители не бе приложена извадка.
(14)
Бяха изпратени въпросници на четиримата включени в извадката производители от Съюза, на двамата производители износители от Руската федерация и на свързания вносител.
3.3. Отговори на въпросника
(15)
Бяха получени отговори на въпросниците от четиримата включени в извадката производители от Съюза, от свързания вносител и от един производител износител от Руската федерация.
(16)
Макар че двама производители износители от Руската федерация първоначално заявиха своя интерес, само един от тях предостави отговори на въпросника и е смятан за съдействащ при разследването. Съдействащият производител износител има дъщерно дружество, което е изцяло негова собственост, със седалище в Италия, което също произвежда СВК и осъществява внос на разглеждания продукт от Руската федерация. Другият производител износител представи писмено изложение по време на започване на разследването и въпреки че бе приканен да попълни въпросник, той не направи това. Поради това се счита, че вторият производител износител не е съдействал при разследването.
3.4. Проверки на място
(17)
Комисията изиска и провери цялата информация, която счете за необходима, с цел да определи вероятността от продължаване или повторно възникване на дъмпинга и нанесената от него вреда, както и да прецени интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в обектите на следните дружества:
а)
производители от Съюза:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Германия,
-
BRIDON International Ltd., Обединеното кралство,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Австрия,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Португалия;
б)
производител износител от Руската федерация:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets;
в)
свързан вносител:
-
REDAELLI Tecna SpA, Италия.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(18)
Разглежданият продукт е същият като в първоначалното разследване и в последното разследване, довели до налагането на действащите в момента мерки, т.е. железни и стоманени многоснопови въжета, включително плътно навитите многоснопови въжета (въжета закрит тип), с изключение на въжетата от неръждаема стомана, с максимално напречно сечение, надвишаващо 3 mm, със или без прикрепена арматура (често наричани „СВК“ според терминологията на отрасъла), понастоящем класирани в кодове по КН ех73121081, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 и ex 7312 10 98 (разглежданият продукт).
2. Сходен продукт
(19)
Настоящото разследване за преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на мерките потвърди, че СВК, произведени в Руската федерация и изнасяни за Съюза, и СВК, произведени и продавани в Съюза от производителите от Съюза, имат едни и същи основни физически и технически характеристики и крайна употреба, поради което се считат за сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент.
В. ВЕРОЯТНОСТ ОТ ПРОДЪЛЖАВАНЕ ИЛИ ПОВТОРНО ВЪЗНИКВАНЕ НА ДЪМПИНГА
1. Предварителни бележки
(20)
В съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент беше разгледано дали понастоящем се извършва дъмпинг и дали е вероятно изтичането на срока на действие на съществуващите мерки да доведе до продължаване или повторно възникване на дъмпинга.
(21)
Както беше обяснено по-горе в съображение 10, не се наложи изготвянето на извадка от производители износители в Руската федерация. Делът на оказалия съдействие производител износител представлява 99 % от износа на разглеждания продукт от Руската федерация за Съюза през РПП. Поради това бе направено заключението, че нивото на съдействие е високо.
(22)
Тъй като други двама известни производители в Руската федерация не оказаха съдействие в разследването, изложените по-долу констатации относно вероятността от продължаване или повторно възникване на дъмпинга трябваше да бъдат направени въз основа на най-добрите налични факти, включително данните от Евростат, официални статистически данни на Русия и ограничен обем данни, получени от втория производител.
2. Дъмпинг на вноса през РПП
(23)
В искането за преразглеждане се твърди, че износът от Руската федерация в Съюза се е осъществявал при среден дъмпингов марж от 130,8 %. Както е посочено в известието за започване на процедурата (точка 4.1), заявителят е сравнил експортните цени от Руската федерация за Съюза (на равнище франко завод) с цените на вътрешния пазар в Руската федерация.
2.1. Нормална стойност
(24)
В съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент най-напред беше извършена проверка на съдействащия производител износител дали продажбите му на сходния продукт, реализирани на вътрешния пазар в Руската федерация, към независими клиенти са били представителни, т.е. дали общият обем на тези продажби е бил равен на най-малко 5 % от общия обем на съответните експортни продажби за Съюза. Беше установено, че продажбите на сходния продукт на вътрешния пазар на съдействащия производител износител са били като цяло представителни.
(25)
Впоследствие Комисията определи онези видове на сходния продукт, продавани на вътрешния пазар от производителя износител, които са идентични или пряко сравними с видовете, продавани за износ към Съюза.
(26)
Беше проучено допълнително дали продажбите на вътрешния пазар на съдействащия производител износител са представителни за всички видове на продукта, т.е. дали продажбите на вътрешния пазар на всеки вид на продукта са съставлявали поне 5 % от обема на продажбите на същия продукт, осъществени за Съюза. За видовете на продукта, чиито продажби са били в представителни количества, бе проверено след това дали тези продажби са били извършени при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент.
(27)
Проверката дали продажбите на вътрешния пазар на всеки вид на продукта, продаван на вътрешния пазар в представителни количества, могат да бъдат разглеждани като извършени при обичайни търговски условия беше извършена посредством установяването на дела на рентабилните продажби на въпросния вид на продукта на независими клиенти. Във всички случаи, когато продажбите на вътрешния пазар на даден вид на продукта са били направени в достатъчно количество и при обичайни търговски условия, нормалната стойност се основаваше на действителната цена на вътрешния пазар, изчислена като среднопретеглена стойност на всички продажби на вътрешния пазар на въпросния вид, извършени по време на РПП.
(28)
За останалите видове на продукта, чиито продажби на вътрешния пазар не са били в представителни количества или не са били извършени при обичайни търговски условия, нормалната стойност беше определена в съответствие с член 2, параграф 3 от основния регламент. Нормалната стойност беше определена, като към производствените разходи на изнасяните видове на продукта, коригирани при необходимост, се добави разумен процент за разходи за реализация, общи и административни разходи и разумен марж на печалба въз основа на действителните данни за производството и продажбите на сходния продукт при обичайни търговски условия в съответствие с първото изречение от член 2, параграф 6 от основния регламент.
2.2. Експортна цена
(29)
По отношение на експортните продажби на съдействащия руски производител износител за пазара на Съюза, които са били извършени пряко за независими клиенти, експортната цена беше установена въз основа на реално платените или дължими цени за разглеждания продукт съгласно член 2, параграф 8 от основния регламент.
(30)
В случая на експортни сделки, когато износът за Съюза е бил реализиран чрез свързано търговско дружество, експортната цена беше определена въз основа на цената на свързания търговец при първа препродажба на независими клиенти в Съюза в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Бяха направени корекции за отчитане на всички разходи, направени между вноса и препродажбата, и за реализиране на печалба, така че да може да се установи достоверна експортна цена. При липсата на информация от независими вносители за нивото на натрупаната печалба през РПП бе използван среден марж на печалба от 5 %.
2.3. Сравнение
(31)
Сравнението между среднопретеглената нормална стойност и среднопретеглената експортна цена беше извършено на база франко завод и на едно и също равнище на търговия.
(32)
За да се осигури обективно сравнение между нормалната стойност и експортната цена, в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент бяха взети предвид разликите във факторите, за които беше доказано, че се отразяват върху цените и съпоставимостта им. За целта, когато беше приложимо и обосновано, под формата на корекции бяха взети предвид разликите по отношение на разходите за транспорт, застраховка, обработка, товарене и допълнителните разходи, финансовите разходи и разходите за опаковане, за комисиони и отстъпки.
2.4. Дъмпингов марж
(33)
Както е предвидено в член 2, параграф 11 от основния регламент, среднопретеглената нормална стойност по видове на продукта бе сравнена със среднопретеглената експортна цена за съответния вид на разглеждания продукт. Това сравнение показа наличието на дъмпинг, който възлиза на 4,7 % за производителя износител.
3. Развитие на вноса в случай на отменяне на мерките
3.1. Предварителни бележки
(34)
В допълнение към анализа за наличието на дъмпинг през РПП беше проучена и вероятността дъмпингът да продължи, в случай че мерките бъдат отменени. В това отношение бяха анализирани следните елементи: обем и цени на дъмпинговия внос от Руската федерация, привлекателност на пазара на Съюза и на пазарите на други трети държави, производствен капацитет и свръхкапацитет за износ в Руската федерация.
3.2. Обем и цени на дъмпинговия внос от Руската федерация
(35)
По данни на Евростат вносът от Руската федерация през разглеждания период е нараснал от 2 005 тона през 2009 г. до 2 343 тона през РПП, което представлява около 1 % от потреблението на Съюза през РПП и през разглеждания период. Както бе посочено по-горе в съображение 33, вносът от съдействащия производител износител е бил осъществен на дъмпингови цени (4,7 %) въпреки действащото антидъмпингово мито.
3.3. Привлекателност на пазара на Съюза и на пазарите на други трети държави
(36)
Износът за Съюза представлява 3 % от общите продажби на съдействащия производител, докато по-голямата част от продажбите (85 %) са осъществени на вътрешния руски пазар. През разглеждания период (7) вътрешният пазар е нараснал с 38 % и може допълнително да нарасне, ако БВП на Руската федерация продължи да се увеличава, както се прогнозира в обществено достъпните източници, специализирани в областта на икономическите анализи. Освен това събраната по време на разследването информация разкри, че съдействащият производител не произвежда всички видове на разглеждания продукт и поради тази причина оказва в ограничена степен конкурентен натиск върху производителите от Съюза. Такъв вероятно е случаят и за другите двама производители предвид липсата на налична информация за инвестициите в нови машини, което например би позволило производството на разглеждания продукт с по-голям диаметър. Освен това ограниченият конкурентен натиск на производителите износители от Руската федерация изглежда се потвърждава и от наличието на производители от Съюза на руския пазар. Според официалните руски митнически статистически данни износът на производителите от Съюза на сходния продукт за Руската федерация представлява 30 % от целия внос на сходния продукт за руския пазар през РПП, т.е. производителите от Съюза са най-големият износител на руския пазар.
(37)
След оповестяването на окончателните заключения заявителят твърдеше, че прогнозираният ръст на БВП на Русия (от порядъка на 3 %) е доста умерен и няма да позволи по-нататъшното развитие на руския пазар на СВК. Следователно руският пазар може и да не е в състояние да поеме допълнителни обеми на сходния продукт. В това отношение следва да се отбележи, че през разглеждания период, т.е. от 2009 г. до края на РП, ръстът на БВП на Руската федерация е бил по-нисък от прогнозирания ръст за 2014 г., но независимо от това е дал възможност на руския пазар на СВК да нарасне с 38 %. Поради тази причина възражението бе отхвърлено.
(38)
Същата страна изтъкна също така новите видове продукти, разработени наскоро от съдействащия производител износител (в сътрудничество с дъщерното му дружество със седалище в Съюза), и изтъкна, че те са свидетелство за инвестициите, направени от този производител, през разглеждания период. Тази факт обаче не противоречи на констатацията, че сътрудничещият производител не е в състояние да произвежда всички видове въжета (особено СВК за високия ценови клас на пазара). Поради тази причина възражението бе отхвърлено.
(39)
Привлекателността на пазара на Съюза следва също така да се разглежда в контекста на някои придобивания на производителите от Съюза от руски производители износители. В действителност двама руски производители понастоящем имат собствени дъщерни дружества със седалища в Съюза. При проверката на място в дъщерното дружество със седалище в ЕС на съдействащия износител беше установено, че неговите продажби са осъществени предимно на европейския пазар, както и че свързаните продажби между съдействащия производител и това дъщерно дружество са продължили да бъдат ограничени по размер през РПП.
(40)
Въз основа на данните, предоставени от съдействащия износител, трябва да се отбележи, че през РПП обемът на руския износ на разглеждания продукт за трети държави е бил четирикратно по-висок от обема на износа за Съюза. Експортните цени на съдействащия производител износител за трети държави са средно по-ниски от неговите продажни цени на вътрешния пазар в Руската федерация, но са средно на по-високи равнища от това на експортните цени за пазара на Съюза. Това позволява да се направи заключението, че експортните продажби на пазарите на трети държави са по-привлекателни от продажбите на пазара на Съюза. В този контекст е взето предвид и наличието на дългогодишни канали за търговия на пазарите на Общността на независимите държави (ОНД).
(41)
След оповестяването на окончателните заключения заявителят твърдеше, че експортните цени на руските производители за пазари на трети държави всъщност са по-ниски от експортните цени за Съюза. Беше посочено сравнение между средните експортни цени за Украйна и някои европейски страни, за което се твърдеше, че е въз основа на руските митнически статистически данни. Не бяха предоставени никакви оригинални данни във връзка със сравнението. В това отношение се отбелязва, че направеното при разследването сравнение на ценовата разлика между руските експортни цени за Съюза и за трети пазари е въз основа на проверени данни от въпросника на съдействащия производител износител. Това сравнение на цените беше направено на равнище франко завод, като са взети предвид различията между видовете продукти и равнището на търговия. Средните цени, предоставени от заявителя, не отразяват сложността на ценовите компоненти и съществуващата продуктова гама на пазара за СВК в резултат на значителния брой различни продукти и различните равнища на търговия. Поради тази причина възражението бе отхвърлено.
(42)
Същата страна твърди, че нивото на обема на износа на промишлеността на Съюза за Руската федерация не е от значение в този случай, и насочиха вниманието по-скоро към увеличения внос от Китайската народна република за Руската федерация, както и необходимостта този внос да се вземе предвид при анализа, тъй като представлява конкурентна заплаха за наличието на руските производители на пазарите в Русия и ОНД. В това отношение фактът, че производителите от Съюза продължават да бъдат лидери по отношение на износа за руския пазар, е от значение, тъй като се потвърждава, inter alia, фактът, че руските производители не са в състояние да произвеждат всички видове СВК, за които има търсене на руския пазар. По отношение на китайския износ за Руската федерация се отбелязва, че той е нараснал едновременно с бързото увеличаване на търсенето на руския пазар. Не беше предоставена информация, например по отношение на експортните ценови равнища на Китай за Руската федерация или държави от ОНД или характеристиките на внасяния продукт, предмет на разследването, които да позволят по-нататъшен анализ. Накрая, отбелязва се, че според руските митнически статистически данни руските производители на разглеждания продукт са останали на водещи позиции на вътрешния пазар на СВК през РПП и общият внос на този пазар представлява само около 15 % от руския пазар на СВК. Поради тази причина възражението бе отхвърлено.
3.4. Наличен производствен капацитет и свръхкапацитет за износ в Руската федерация
(43)
Според искането за преразглеждане производственият капацитет на всички руски производители износители е бил 115 000 тона. В хода на разследването заявителят направи нова оценка на руския производствен капацитет, а именно че е в границите между 220 000 и 250 000 тона, което обаче не беше подкрепено с доказателства. Въз основа на проверените данни, предоставени от съдействащия износител, данните от втория известен производител и тези, съдържащи се в искането на третия производител, производственият капацитет на всички руски производители на разглеждания продукт беше установен на равнище от около 158 000 тона. В тази връзка се отбелязва, че през разглеждания период производственият капацитет на съдействащия производител износител е претърпял структурни промени, довели до закриването на един производствен цех.
(44)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните твърдеше, че някои машини от закрития производствен цех са били прехвърлени в друг производствен обект на съдействащия производител. Доказателства в подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени. В това отношение се потвърждава, че доказателствата, събрани в хода на разследването потвърждават, че през разглеждания период съдействащият производител е претърпял структурни промени, включващи бракуване на някои машини във всичките три производствени обекта, както и закриването на един производствен цех. В същото време не може да се изключи прехвърлянето на някои машини от закрития производствен цех към останалите цехове. Във всеки случай това не променя оценката на производствения капацитет на този производител и на Русия като цяло, която не бе оспорена от страната. Поради тази причина възражението бе отхвърлено.
(45)
Що се отнася до използването на капацитета и свръхкапацитета, в допълнение към данните от двамата производители и при липса на точни данни за използването на капацитета от страна на третия производител, беше прието, че използването на капацитета е в диапазона на другите двама производители, т.е. 90 % през РПП. Предвид гореизложеното се стигна до заключението, че общият свободен капацитет в Руската федерация е от порядъка на 17 000 тона. Това съответства на около 8 % от потреблението на Съюза през РПП.
3.5. Заключение
(46)
С оглед на констатациите, че износът от Руската федерация все още е на дъмпингови цени през РПП, съществува вероятност от продължаване на дъмпинга на пазара на Съюза, ако настоящите антидъмпингови мерки бъдат премахнати.
(47)
Следва да бъдат изтъкнати обаче следните аспекти. На първо място, в Руската федерация е налице ограничен свободен капацитет, който може да бъде усвоен от бързо нарастващото търсене на вътрешния пазар. Второ, руските производители не разполагат с капацитет да осигурят всички видове въжета и поради това конкурентният им натиск на пазара на Съюза е ограничен. На трето място, двама от тримата известни производители износители имат дъщерни дружества в Съюза, които са изцяло тяхна собственост, произвеждащи сходния продукт. Въз основа на информацията, получена от дъщерното дружество на съдействащия производител износител, е видно, че сходният продукт, произведен от дъщерното дружество, се продава основно на пазара на Съюза, а производителят износител произвежда и продава сходния продукт най-вече на руския пазар. Освен това руските производители износители поддържат тесни търговски връзки с пазарите на трети държави, по-специално пазарите на ОНД, които са по-привлекателни за руските износители, тъй като цените на тези пазари са средно по-високи от цените, прилагани в Съюза. Въз основа на това се стигна до заключението, че вносът на разглеждания продукт от Руската федерация е малко вероятно да нарасне значително при изтичане на срока на действие на мерките.
Г. ОПРЕДЕЛЕНИЕ ЗА ПРОМИШЛЕНОСТ НА СЪЮЗА
(48)
Над 30 производители от Съюза произвеждат СВК през РПП. Поради това се смята, че производството на тези производители (установено въз основа на информацията, получена от съдействащите производители, а по отношение на другите производители от Съюза - въз основа на данните от заявителя) представлява производството на Съюза по смисъла на член 4, параграф 1 от основния регламент.
(49)
Както бе обяснено в съображение 12 по-горе, поради големия брой производители от Съюза бе подбрана извадка. За целите на анализа на вредата показателите за вредата бяха установени на следните две равнища:
-
макроикономическите елементи (производство, капацитет, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, трудова заетост, производителност, средни единични цени и размер на дъмпинга) бяха оценени на равнището на цялото производство на Съюза въз основа на информацията, събрана от съдействащите производители и данните от Евростат, а по отношение на другите производители от Съюза бе използвана оценка, направена въз основа на данните от заявителя,
-
анализът на микроикономическите елементи (т.е. складови наличности, възнаграждения, рентабилност, възвръщаемост на инвестициите, парични потоци, способност за привличане на капитали и инвестиции) по отношение на включените в извадката производители от Съюза бе извършен въз основа на предоставената от тях информация, която беше проверена.
Д. СЪСТОЯНИЕ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА
1. Потребление на Съюза
(50)
В периода между 2009 г. и РПП потреблението в Съюза се е увеличило с 8 % - от 195 426 тона на 211 380 тона.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Потребление в Съюза (в тонове)
195 426
206 940
213 350
211 380
Индекс
100
106
109
108
2. Настоящ внос от Руската федерация
2.1. Обем, пазарен дял и цени на вноса от Руската федерация
(51)
По данни на Евростат в периода между 2009 г. и РПП обемът на вноса на разглеждания продукт с произход от Руската федерация се е увеличил от 2 005 тона на 2 343 тона. Въпреки това увеличение тези обеми са по-ниски от вноса от Руската федерация през последното разследване, когато вносът е бил 2 908 тона за 2005 г. и съответно 3 323 тона за периода от 1 юли 2005 г. до 30 юни 2006 г. (последния РПП). Освен това от края на РПП се наблюдава низходяща тенденция при вноса от Русия (спад с 20 %).
(52)
Пазарният дял на руския внос е бил 1,03 % през 2009 г. и 1,11 % през РПП.
(53)
Що се отнася до цените на вноса, те се увеличават стабилно с 12 % през разглеждания период.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Внос (в тонове)
2 005
2 197
2 549
2 343
Индекс
100
110
127
117
Пазарен дял
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Индекс
100
103
116
108
Цена на вноса
1 054
1 084
1 171
1 178
Индекс
100
103
111
112
2.2. Подбиване на цените
(54)
Подбиването на цените бе установено, като бяха използвани експортните цени на съдействащия руски производител, без да се включва антидъмпинговото мито, и се констатира, че подбиването на цените варира от 54,7 % до 69,0 % в зависимост от вида на продукта, като среднопретегленият марж на подбиване е 63,4 %. Въпреки това предвид ниския обем на вноса от Руската федерация и многобройните различни видове СВК, които съществуват, подбиването на цените може да бъде установено само въз основа на много малък брой идентични видове продукти с малък обем (19,9 тона). Поради тази причина маржът на подбиване на цените може да се приеме само с индикативна цел.
3. Внос от други държави
3.1. Обем, пазарен дял и цени на вноса от други държави
(55)
Вносът от държави, различни от Руската федерация, се е увеличил с 10,6 % през разглеждания период, което е повече от ръста на потреблението на пазара на Съюза (+ 8 %). Въпреки че държави, различни от Руската федерация, са увеличили пазарния си дял в Съюза, съответните пазарни дялове могат да се считат за стабилни.
(56)
През РПП основните държави на износа са били Южна Корея с 16 % пазарен дял, следвана от КНР (1,78 %), Тайланд с около 1,65 % пазарен дял и Руската федерация (вж. по-горе, 1,11 % пазарен дял), а пазарният дял на промишлеността на Съюза е бил почти 60 %.
Държави/внос в тонове
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Южна Корея
32 027
23 926
28 906
34 798
Китай
5 797
4 067
5 174
3 765
Тайланд
3 673
3 815
5 348
3 499
Други държави
34 938
38 974
39 376
42 444
Междинен сбор
(с изключение на Руската федерация)
76 435
70 782
78 804
84 506
Русия
2 005
2 197
2 548
2 343
Общ внос
(включително Руската федерация
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2. Подбиване на цените
(57)
През разглеждания период средните цени на вноса на сходния продукт от други държави като цяло са останали стабилни и непроменени и са подбивали цените на промишлеността на Съюза средно с 57 %.
4. Състояние на промишлеността на Съюза
(58)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза.
4.1. Предварителни бележки
(59)
С оглед на факта, че по отношение на промишлеността на Съюза е използвана извадка, вредата е оценена въз основа на информацията, получена на равнището на цялата промишленост на Съюза (ПС) (макроикономическите елементи, определени в съображение 49), и въз основа на информацията, събрана на равнището на включените в извадката производители от Съюза (микроикономическите елементи, определени в съображение 49).
а) Производство
(60)
В периода между 2009 г. и РПП производството на ПС е намаляло с 6 %, т.е. от 214 475 тона на 228 368 тона. На фона на ръста на потреблението (+ 8 %), както бе споменато в съображение 52, промишлеността на Съюза е увеличила производствения си обем с 6 %.
ПС
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Производствен обем (в тонове)
214 475
223 385
224 559
228 368
Индекс
100
104
105
106
б) Капацитет и равнище на използване на капацитета
(61)
Ръстът на потреблението на Съюза (+ 8 %) доведе също така до увеличение в производството на ПС с 6 %.
ПС
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Капацитет
348 852
371 187
366 976
369 134
Индекс
100
106
105
106
Използване на капацитета
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Индекс
100
98
100
101
в) Обем на продажбите
(62)
В периода между 2009 г. и РПП продажбите на ПС на пазара на Съюза са се увеличили със 7 %.
ПС
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Продажби на несвързани лица в Съюза (в тонове)
116 902
133 824
131 085
124 524
Индекс
100
114
112
107
г) Пазарен дял
(63)
През разглеждания период ПС успява да запази пазарния си дял сравнително стабилен, т.е. 60 % през 2009 г. и 59 % през РПП.
ПС
2009 г.
2010
2011
РПП
Пазарен дял
60 %
65 %
61 %
59 %
Индекс
100
108
102
98
д) Растеж
(64)
В периода между 2009 г. и РПП потреблението на Съюза е нараснало с 8 %, а обемът на продажбите на ПС - със 7 %. Може да се приеме, че пазарният дял на ПС е стабилен, макар и да е намалял малко, докато вносът от Руската федерация малко се е увеличил.
е) Заетост
(65)
Докато през разглеждания период се наблюдава ръст на заетостта от 5 % по отношение на включените в извадката производители от Съюза, направената от заявителя оценка на заетостта на равнището на цялата ПС е различна и показва отрицателна тенденция - спад с 6 % в периода между 2009 г. и РПП.
ПС
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Заетост
3 763
3 776
3 688
3 544
Индекс
100
100
98
94
ж) Размер на дъмпинговия марж
(66)
Що се отнася до въздействието на размера на действителните маржове на дъмпинга (4,7 %) върху ПС, предвид ограничения обем на вноса като цяло от Руската федерация и сравнително ниския дъмпингов марж, това въздействие не може да бъде смятано за значително.
з) Складови наличности
(67)
В периода между 2009 г. и РПП обемът на складовите наличности е намалял.
Включени в извадката производители
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Складови наличности в края на периода (в тонове)
11 723
10 240
9 813
10 489
Индекс
100
87
84
89
и) Продажни цени и фактори, които засягат цените на вътрешния пазар
(68)
В периода между 2009 г. и РПП се наблюдава ръст на продажните цени на ПС с 8 %. Това развитие на цените е свързано с факта, че ПС е била в състояние да прехвърли увеличението на производствените разходи (с 8 %) върху ползвателите. То отразява също така постепенното преминаване на ПС към използване на СВК с по-голям диаметър, както и по-засиления интерес към въжета със специфично предназначение.
Включени в извадката производители
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Средна единична продажна цена (EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Индекс
100
101
105
108
й) Възнаграждения
(69)
В периода между 2009 г. и РПП средната заплата на еквивалент на пълна заетост (ЕПЗ) се е увеличила с 20 % през разглеждания период. След преструктурирането на някои включени в извадката дружества делът на административните служители спрямо работниците се е увеличил през разглеждания период, което е отразено в увеличените средни разходи за заплати на едно заето лице.
Включени в извадката производители
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Заплати/еквивалент на пълна заетост (в евро)
42 393
45 174
48 718
51 052
Индекс
100
107
115
120
к) Производителност
(70)
Производителността на работната сила на ПС, измерена в продукция на ЕПЗ на година, е променлива през разглеждания период - намалява през 2010 г., след което отново се увеличава през 2011 г. и през РПП.
ПС
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Производителност
58
52
53
55
Индекс
100
88
90
94
л) Инвестиции и способност за привличане на капитал
(71)
Инвестициите в СВК се увеличават с 271 % през разглеждания период, те са значителни по размер и възлизат на близо 16 милиона евро. Включените в извадката производители не са имали трудности в набирането на капитал през разглеждания период. Освен това голяма част от инвестициите е можела да бъде финансирана чрез собствените им парични потоци.
Включени в извадката производители
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Инвестиции (в хил. евро)
5 845
6 025
12 656
15 839
Индекс
100
103
217
271
м) Рентабилност на пазара на Съюза
(72)
Включените в извадката производители успяват да реализират печалба през разглеждания период. Рентабилността в периода между 2009 г. и РПП - независимо от спада в сравнение с 2009 г. - е над определените 5 % печалба, посочени в първоначалното разследване.
Включени в извадката производители
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Рентабилност на пазара на Съюза
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Индекс
100
68
72
72
н) Възвръщаемост на инвестициите
(73)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ), изразена като обща печалба, генерирана от свързаната със СВК дейност в процент от нетната счетоводна стойност на активите, които са пряко или непряко свързани с производството на СВК, като цяло следва гореспоменатите тенденции на рентабилността в рамките на целия разглеждан период. Въпреки спада този показател все още е доста висок.
Включени в извадката производители
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Възвръщаемост на инвестициите
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
Индекс
100
62
66
61
о) Парични потоци
(74)
Паричните потоци се задържат като цяло на много положителни нива, независимо от известно влошаване в периода между 2009 г. и РПП: те следват до известна степен същата тенденция като тази на рентабилността през целия разглеждан период.
Включени в извадката производители
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РПП
Парични потоци (в хил. евро)
57 545
40 640
38 297
43 380
Индекс
100
71
67
75
п) Възстановяване от последиците на предходния дъмпинг
(75)
По-голямата част от показателите показват, че ПС е адаптирала производственото си оборудване, за да се справи с новата икономическа обстановка и да успее да се възползва от възможностите на пазарите в Съюза и извън него в сегменти, където може да се постигне висок марж на печалба. Подобрението на икономическото и финансовото положение на ПС вследствие на налагането на антидъмпинговите мерки през 2001 г. доказва, че мерките са ефективни и че ПС се е възстановила от последиците на предходните дъмпингови практики.
4.2. Заключение
(76)
През разглеждания период ПС е успяла повече или по-малко да запази пазарния си дял, цените са нараснали с 8 %, складовите наличности са се задържали на приемливо ниво, докато производственият обем и потреблението са нараснали. ПС е била на печалба през целия разглеждан период, макар и печалбите да са на по-ниско равнище през РПП, отколкото през 2009 г. С оглед на гореизложеното може да се направи заключението, че ПС не е претърпяла съществена вреда през разглеждания период.
Е. ВЕРОЯТНОСТ ОТ ПОВТОРНО ВЪЗНИКВАНЕ НА ВРЕДАТА
(77)
Бе разгледано също така дали е вероятно повторно възникване на съществена вреда при изтичане на срока на действие на мерките. Бе преценено, че това е малко вероятно поради причините, посочени по-долу.
(78)
Както се подчертава в съображение 54, бе установено, че цените на вноса от Руската федерация подбиват цените на ЕС. Предвид ниските обеми на съответстващите видове на продукта обаче настоящият марж на подбиване на цените може да се приеме само с индикативна цел.
(79)
Както е обяснено в съображение 51, обемът на вноса на разглеждания продукт с произход от Руската федерация е бил 2 005 тона през 2009 г. и 2 343 тона през РПП, което представлява пазарен дял от съответно 1,03 % и 1,11 %.
(80)
Както е обяснено в съображения 43 и 45, общият капацитет в Русия се оценява на около 158 000 тона, докато при последното разследване той почти се е равнявал на нивото на общото потребление в ЕС, а именно 220 000 тона. Освен това понастоящем изглежда, че свободният капацитет е ограничен.
(81)
По време на последното разследване за руския пазар бе счетено, че не е в състояние да поеме обема на доставките. Понастоящем, както е обяснено в съображение 36, през разглеждания период е регистриран значителен ръст, а именно от 38 %, на вътрешното потребление на СВК в Русия. Освен това според икономическите прогнози от публично достъпни източници в Руската федерация се очаква висок ръст на БВП през следващите години. Поради тази причина, както бе посочено в съображение 45, свободният капацитет на Руската федерация вероятно ще бъде усвоен от разрастващия се руски пазар, тъй като цените на руския пазар са с около 11 % по-високи от експортните цени за ЕС. Освен това руските експортни цени за други пазари, особено държавите от ОНД, са средно с 5,6 % по-високи от експортните цени за ЕС. Поради това е малко вероятно значителни количества от свободния капацитет или от текущите продажби, реализирани понастоящем на по-изгодни пазари - руския вътрешен пазар и/или пазарите на държавите от ОНД, да бъдат пренасочени към пазара на Съюза.
(82)
Предвид гореизложеното се стигна до заключението, че отмяната на мерките върху вноса с произход от Руската федерация по всяка вероятност няма да доведе до повторно възникване на съществена вреда за ПС като цяло.
Ж. АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
(83)
Предвид горепосоченото антидъмпинговите мерки, приложими върху вноса на СВК от Руската федерация, следва да се отменят, а настоящата процедура да се прекрати в съответствие с член 9, параграф 2 и член 11, параграф 2 от основния регламент.
(84)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча прекратяване на съществуващите мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от Руската федерация. Също така им бе даден срок, през който да представят коментари след оповестяването. Коментари бяха получени от една заинтересована страна, която също така поиска и ѝ бе предоставено изслушване в присъствието на служителя по изслушването,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Антидъмпинговите мерки върху вноса на стоманени многоснопови въжета, включително плътно навитите многоснопови въжета (въжета закрит тип), с изключение на въжетата от неръждаема стомана, с максимално напречно сечение, надвишаващо 3 mm, със или без прикрепена арматура, с произход от Руската федерация, понастоящем класирани в кодове по КН ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 и ex 7312 10 98, се отменят, а процедурата по отношение на този внос се прекратява.
Член 2
Прекратява се започнатата в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 процедура за преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на стоманени многоснопови въжета, включително плътно навитите многоснопови въжета (въжета закрит тип), с изключение на въжетата от неръждаема стомана, с максимално напречно сечение, надвишаващо 3 mm, със или без прикрепени фитинги, понастоящем класирани в кодове по КН еx73121081, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 и ex 7312 10 98, с произход от Руската федерация.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2013 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1342/2013 DEL CONSIGLIO
del 12 dicembre 2013
che abroga le misure antidumping sulle importazioni di alcuni tipi di cavi di ferro o di acciaio originarie della Federazione russa in seguito ad un riesame in previsione della scadenza a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1225/2009
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («regolamento di base»), in particolare l’articolo 9, paragrafo 2, e l’articolo 11, paragrafo 2,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea dopo aver sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
1. Misure in vigore
(1)
Con il regolamento (CE) n. 1601/2001 (2) il Consiglio ha istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di alcuni tipi di cavi di ferro o di acciaio (CFA) originarie della Federazione russa, della Turchia, della Thailandia e della Repubblica ceca. Dette misure sono denominate in appresso «misure iniziali» e l’inchiesta che ha condotto all’adozione di tali misure è denominata «inchiesta iniziale».
(2)
Nell’agosto 2001 la Commissione aveva accettato l’offerta di impegno sui prezzi di un produttore russo (JSC Severstal-Metiz). Tale accordo d’impegno è stato abrogato nell’ottobre 2007 (3), in quanto è stato ritenuto non realizzabile a causa delle difficoltà incontrate nella corretta classificazione dei numerosi tipi di prodotto esportati dalla società.
(3)
Con il regolamento (CE) n. 1279/2007 (4) il Consiglio ha mantenuto, in seguito a un riesame intermedio parziale e a un riesame in previsione della scadenza, le misure iniziali nei confronti della Federazione russa, in conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base. Dette misure sono denominate in appresso «misure in vigore» e l’inchiesta di riesame in previsione della scadenza è denominata «ultima inchiesta». Il regolamento (CE) n. 1279/2007 ha altresì abrogato le misure relative alle importazioni di funi e cavi di acciaio originarie della Turchia e della Thailandia
(4)
Attualmente (5) sono in vigore anche misure nei confronti dei CFA provenienti dall’Ucraina e dalla Repubblica popolare cinese, estese alle importazioni di CFA spedite dal Marocco, dalla Moldova e dalla Repubblica di Corea.
2. Domanda di riesame
(5)
Il 27 ottobre 2012 la Commissione ha annunciato, con un avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, l’apertura di un riesame in previsione della scadenza («avviso di apertura») (6) delle misure antidumping applicabili alle importazioni di CFA originarie della Federazione russa, in conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento base.
(6)
Il riesame è stato aperto in seguito a una domanda debitamente motivata, presentata dal comitato di collegamento della federazione europea delle industrie di cavi di acciaio (in appresso «EWRIS» o «il richiedente») per conto di produttori dell’Unione che rappresentano oltre il 50 % della produzione totale dell’Unione di determinati tipi di cavi di ferro o acciaio. La domanda è motivata dal fatto che la scadenza delle misure implica il rischio di persistenza del dumping e di reiterazione del pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
3. Inchiesta
3.1. Periodo dell’inchiesta di riesame e periodo in esame
(7)
L’inchiesta relativa alla persistenza o alla reiterazione del dumping e del pregiudizio concerne il periodo compreso tra il 1o ottobre 2011 e il 30 settembre 2012 («PIR»). L’esame delle tendenze significative ai fini della valutazione del rischio di persistenza o reiterazione del pregiudizio ha riguardato il periodo tra il 1o gennaio 2009 e la fine del PIR («periodo in esame»).
3.2. Parti interessate coinvolte nel procedimento
(8)
La Commissione ha informato ufficialmente i produttori esportatori, i produttori dell’Unione, gli importatori e gli utilizzatori notoriamente interessati nonché il richiedente e le autorità del paese esportatore. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione entro il termine previsto nell’avviso di apertura.
(9)
In considerazione del numero potenzialmente elevato di produttori esportatori della Federazione russa coinvolti nell’inchiesta, nell’avviso di apertura era inizialmente previsto il ricorso al campionamento, in conformità all’articolo 17 del regolamento di base. Al fine di consentire alla Commissione di decidere se fosse necessario procedere al campionamento e, in tal caso, di selezionare un campione, i produttori esportatori della Federazione russa sono stati invitati a manifestarsi entro 15 giorni dall’apertura del procedimento e a fornire alla Commissione le informazioni richieste nell’avviso di apertura.
(10)
Dato che solo due produttori esportatori della Federazione russa hanno fornito le informazioni richieste nell’avviso di apertura e si sono dichiarati disposti a collaborare ulteriormente con la Commissione, è stato deciso di non ricorrere al campionamento per i produttori esportatori.
(11)
La Commissione ha annunciato nell’avviso di apertura di aver selezionato in via provvisoria un campione di produttori dell’Unione ed ha invitato le parti interessate a presentare osservazioni in merito entro un termine previsto nell’avviso di apertura. Il campione provvisorio era costituito da cinque produttori dell’Unione ritenuti rappresentativi dell’industria dell’Unione in termini di volume della produzione e delle vendite del prodotto simile nell’Unione.
(12)
In assenza di osservazioni, le società proposte sono state scelte per essere incluse nel campione finale e le parti interessate sono state informate al riguardo. Una delle società selezionate si è però ritirata successivamente dal campione. La Commissione ha quindi deciso di ridurre il campione alle quattro società rimanenti, che sono state ancora ritenute rappresentative dell’industria dell’Unione in termini di volume della produzione (29,3 %) e delle vendite (20,9 %) del prodotto simile nell’Unione.
(13)
Anche se nell’avviso di apertura è stato previsto il campionamento degli importatori indipendenti, nessun importatore indipendente o utilizzatore si è manifestato. Di conseguenza non è stato applicato alcun campionamento agli importatori indipendenti.
(14)
Sono stati inviati questionari ai quattro produttori dell’Unione inclusi nel campione, ai due produttori esportatori della Federazione russa e all’importatore collegato.
3.3. Risposte al questionario
(15)
I quattro produttori dell’Unione inclusi nel campione, l’importatore collegato e un produttore esportatore della Federazione russa hanno risposto al questionario.
(16)
Anche se inizialmente si erano manifestati due produttori esportatori della Federazione russa, solo uno di loro ha risposto al questionario ed è stato considerato una società che ha collaborato all’inchiesta. Il produttore esportatore che ha collaborato possiede una filiale controllata al 100 % in Italia, che produce anche CFA ed importa il prodotto in esame dalla Federazione russa. L’altro produttore esportatore ha presentato osservazioni al momento dell’apertura dell’inchiesta e, sebbene sia stato invitato a farlo, non ha compilato il questionario. Si ritiene quindi che il secondo produttore esportatore non abbia collaborato all’inchiesta.
3.4. Visite di verifica
(17)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie per valutare il rischio di persistenza o reiterazione del dumping e del conseguente pregiudizio e per accertare l’interesse dell’Unione. Sono state effettuate visite di verifica presso le sedi delle seguenti società:
a)
i produttori dell’Unione:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Germania,
-
BRIDON International Ltd., Regno Unito,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Austria,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portogallo;
b)
il produttore esportatore della Federazione russa:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets;
c)
l’importatore collegato:
-
REDAELLI Tecna SpA, Italia.
B. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
1. Prodotto in esame
(18)
Il prodotto in esame è lo stesso prodotto sottoposto all’inchiesta iniziale e all’ultima inchiesta che ha condotto all’istituzione delle misure attualmente in vigore, ed è costituito da cavi di ferro e acciaio, compresi i cavi chiusi, esclusi i cavi di acciaio inossidabile, con sezione trasversale massima superiore a 3 mm, muniti o no di accessori (nella terminologia industriale spesso denominati «CFA»), attualmente classificati ai codici NC 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ed ex 7312 10 98 («prodotto in esame»).
2. Prodotto simile
(19)
L’attuale inchiesta di riesame in previsione della scadenza ha confermato che i CFA fabbricati nella Federazione russa ed esportati nell’Unione e i CFA prodotti e venduti nell’Unione dai produttori dell’Unione hanno le stesse caratteristiche fisiche e tecniche di base e gli stessi utilizzi finali e sono quindi considerati prodotti simili ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
C. RISCHIO DI PERSISTENZA O REITERAZIONE DEL DUMPING
1. Osservazioni preliminari
(20)
In conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base, è stato esaminato se fossero in atto pratiche di dumping e se la scadenza delle misure in vigore comportasse o no il rischio di una persistenza o reiterazione del dumping.
(21)
Come spiegato al considerando 10, non è stato necessario selezionare un campione di produttori esportatori della Federazione russa. Il produttore esportatore che ha collaborato ha rappresentato il 99 % delle esportazioni del prodotto in esame dalla Federazione russa verso l’Unione durante il PIR. Si è quindi concluso che il livello di collaborazione era elevato.
(22)
Dato che gli altri due produttori noti della Federazione russa non hanno collaborato all’inchiesta, le conclusioni sul rischio di persistenza o reiterazione del dumping riportate sotto hanno dovuto essere basate sui migliori dati disponibili, tra cui i dati di Eurostat, le statistiche russe ufficiali e i dati limitati forniti da un secondo produttore.
2. Importazioni oggetto di dumping durante il PIR
(23)
Secondo quanto affermato nella domanda di riesame, le esportazioni dalla Federazione russa verso l’Unione sarebbero state oggetto di dumping, con un margine medio del 130,8 %. Come indicato nell’avviso di apertura (cfr. punto 4.1), il richiedente ha confrontato i prezzi all’esportazione dalla Federazione russa verso l’Unione (franco fabbrica) con i prezzi praticati sul mercato nazionale della Federazione russa.
2.1. Valore normale
(24)
In conformità all’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, è stato determinato innanzitutto se il totale delle vendite del prodotto simile ad acquirenti indipendenti effettuate sul mercato nazionale russo dal produttore esportatore che ha collaborato fosse rappresentativo, se cioè il volume totale di tali vendite costituisse almeno il 5 % del volume totale delle esportazioni corrispondenti verso l’Unione. Le vendite sul mercato nazionale del prodotto simile effettuate dal produttore esportatore che ha collaborato sono risultate complessivamente rappresentative.
(25)
Successivamente la Commissione ha individuato i tipi di prodotto simile venduti dal produttore esportatore sul mercato nazionale che erano identici o direttamente comparabili ai tipi esportati nell’Unione.
(26)
È stato quindi esaminato se le vendite effettuate sul mercato nazionale del produttore esportatore che ha collaborato fossero rappresentative per ciascun tipo di prodotto, se cioè le vendite di ciascun tipo di prodotto sul mercato nazionale costituissero almeno il 5 % del volume delle vendite dello stesso tipo di prodotto effettuate nell’Unione. Per i tipi di prodotto venduti in quantità rappresentative è stato quindi esaminato se tali vendite fossero state eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, in conformità all’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(27)
L’esame per accertare se le vendite di ciascun tipo di prodotto effettuate sul mercato nazionale in quantità rappresentative potessero essere considerate come eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali è stato realizzato calcolando la percentuale delle vendite remunerative del tipo di prodotto in questione ad acquirenti indipendenti. In tutti i casi in cui le vendite sul mercato nazionale di un particolare tipo di prodotto sono state effettuate in quantità sufficienti e nell’ambito di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato determinato in base al prezzo effettivo praticato sul mercato nazionale, calcolato come media ponderata di tutte le vendite di questo tipo di prodotto effettuate sul mercato nazionale nel PIR.
(28)
Per gli altri tipi di prodotto, le cui vendite sul mercato nazionale non sono state rappresentative o non sono state eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato determinato in conformità all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base. Il valore normale è stato calcolato sommando ai costi di produzione dei tipi esportati, adeguati ove necessario, un congruo importo per le spese generali, amministrative e di vendita e un congruo margine di profitto, sulla base di dati effettivi attinenti alla produzione e alle vendite del prodotto simile eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, in conformità alla prima frase dell’articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base.
2.2. Prezzo all’esportazione
(29)
Per le vendite all’esportazione del produttore esportatore russo che ha collaborato effettuate nell’Unione direttamente ad acquirenti indipendenti, il prezzo all’esportazione è stato stabilito in base ai prezzi effettivamente pagati o pagabili per il prodotto in esame, in conformità all’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
(30)
Per l’operazione di esportazione, nella quale l’esportazione verso l’Unione è stata effettuata tramite una società commerciale collegata, il prezzo all’esportazione è stato stabilito in base al prezzo al quale il prodotto importato è stato rivenduto per la prima volta dal commerciante collegato ad acquirenti indipendenti nell’Unione, in conformità all’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base. Sono stati applicati adeguamenti per tener conto di tutte le spese sostenute tra l’importazione e la rivendita e dei profitti, al fine di stabilire un prezzo all’esportazione attendibile. In mancanza di informazioni fornite dagli importatori indipendenti riguardo al livello dei profitti realizzati durante il PIR, è stato utilizzato un margine di profitto medio del 5 %.
2.3. Confronto
(31)
Il confronto tra la media ponderata del valore normale e la media ponderata del prezzo all’esportazione è stato effettuato a livello franco fabbrica e allo stesso stadio commerciale.
(32)
Al fine di garantire un confronto equo tra il valore normale e il prezzo all’esportazione è stato tenuto conto, in conformità all’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, delle differenze tra i fattori che, secondo quanto dimostrato, influiscono sui prezzi e sulla loro comparabilità. A tale scopo sono stati effettuati gli opportuni adeguamenti, se applicabili e giustificati, per tener conto delle differenze di costi di trasporto, assicurazione, movimentazione, carico e spese accessorie, costi finanziari, spese d’imballaggio, commissioni e riduzioni.
2.4. Margine di dumping
(33)
Come stabilito dall’articolo 2, paragrafo 11, del regolamento di base, la media ponderata del valore normale per ciascun tipo di prodotto è stata confrontata con la media ponderata del prezzo all’esportazione del tipo corrispondente del prodotto in esame. Tale confronto ha dimostrato l’esistenza di pratiche di dumping pari al 4,7 % per il produttore esportatore.
3. Andamento delle importazioni in caso di abrogazione delle misure
3.1. Osservazioni preliminari
(34)
Dopo aver verificato l’esistenza di pratiche di dumping nel PIR, si è proceduto ad esaminare anche il rischio di persistenza del dumping in caso di abrogazione delle misure. A tale riguardo sono stati analizzati i seguenti elementi: il volume e i prezzi delle importazioni oggetto di dumping provenienti dalla Federazione russa, l’attrattiva del mercato dell’Unione e di altri mercati di paesi terzi, la capacità di produzione e l’eccesso di capacità per le esportazioni della Federazione russa.
3.2. Volume e prezzi delle importazioni oggetto di dumping provenienti dalla Federazione russa
(35)
Secondo Eurostat, nel corso del periodo in esame le importazioni dalla Federazione russa sono aumentate da 2 005 t nel 2009 a 2 343 t nel PIR, che rappresentano circa l’1 % del consumo dell’Unione nel PIR e nel periodo in esame. Come indicato al considerando 33, le importazioni del produttore esportatore che ha collaborato sono state effettuate a prezzi di dumping (4,7 %), nonostante il dazio antidumping in vigore.
3.3. Attrattiva del mercato dell’Unione e di altri mercati dei paesi terzi
(36)
Le esportazioni verso l’Unione hanno costituito il 3 % del totale delle vendite del produttore che ha collaborato, mentre la maggior parte delle vendite (85 %) è stata effettuata sul mercato nazionale russo. Tale mercato è aumentato del 38 % nel periodo in esame (7) e può aumentare ulteriormente se il PIL della Federazione russa continua ad aumentare, come previsto da fonti accessibili al pubblico specializzate nell’analisi economica. Dalle informazioni raccolte durante l’inchiesta è risultato inoltre che il produttore che ha collaborato non produce tutti i tipi del prodotto in esame e quindi la sua pressione concorrenziale sui produttori dell’Unione è limitata. È probabile che ciò valga anche per gli altri due produttori, dato che mancano informazioni sugli investimenti in macchinari nuovi, che potrebbero consentire ad esempio la fabbricazione del prodotto in esame con un diametro maggiore. La pressione concorrenziale limitata dei produttori esportatori della Federazione russa sembra confermata anche dalla presenza dei produttori dell’Unione sul mercato russo. Secondo le statistiche doganali russe ufficiali, nel PIR le esportazioni del prodotto simile dei produttori dell’Unione verso la Federazione russa hanno rappresentato il 30 % di tutte le importazioni del prodotto simile verso il mercato russo, facendo dei produttori dell’Unione il maggior esportatore verso tale mercato.
(37)
Rispondendo alla comunicazione delle conclusioni definitive, il richiedente ha obiettato che la crescita prevista del PIL in Russia (che si aggira sul 3 %) è piuttosto modesta e non consentirà un ulteriore sviluppo del mercato russo di CFA. Di conseguenza il mercato russo potrebbe non essere in grado di assorbire volumi supplementari del prodotto simile. A tale riguardo va notato che durante il periodo in esame, cioè dal 2009 alla fine del PI, la crescita del PIL russo è stata inferiore a quella prevista per l’anno 2014 e nonostante ciò ha consentito una crescita del 38 % del mercato di CFA in Russia. L’argomentazione è stata quindi respinta.
(38)
La stessa parte interessata ha inoltre richiamato l’attenzione sui nuovi tipi di prodotti che il produttore esportatore che ha collaborato ha messo a punto recentemente, in collaborazione con la sua filiale situata nell’Unione, ed ha affermato che ciò conferma gli investimenti effettuati da tale produttore nel periodo in esame. Questo fatto non contraddice però la conclusione secondo cui il produttore che ha collaborato non sia in grado di produrre tutti i tipi di cavi (in particolare i CFA del segmento superiore del mercato). L’argomentazione è stata quindi respinta.
(39)
L’attrattiva del mercato dell’Unione va vista anche nel contesto di alcune acquisizioni dei produttori dell’Unione da parte dei produttori esportatori russi. Attualmente due produttori russi possiedono infatti filiali con sede nell’Unione. Dalla visita di verifica presso la filiale situata nell’UE dell’esportatore che ha collaborato è emerso che le sue vendite sono state effettuate principalmente sul mercato europeo e che le vendite collegate tra il produttore che ha collaborato e tale filiale sono rimaste limitate nel PIR.
(40)
In base ai dati del produttore esportatore che ha collaborato, va notato che nel PIR il volume delle importazioni russe del prodotto in esame verso i paesi terzi ha superato del quadruplo il volume delle esportazioni verso l’Unione. I prezzi all’esportazione verso i paesi terzi praticati dal produttore esportatore che ha collaborato sono risultati in media inferiori al prezzo delle vendite effettuate sul mercato nazionale della Federazione russa, ma mediamente superiori ai prezzi all’esportazione verso il mercato dell’Unione. Ciò permette di concludere che le vendite all’esportazione verso i mercati dei paesi terzi sono più interessanti delle vendite verso il mercato dell’Unione. In questo contesto va notata anche l’esistenza di canali di vendita già consolidati con la Comunità degli Stati indipendenti (CSI).
(41)
In risposta alla comunicazione delle conclusioni definitive, il richiedente ha obiettato che in realtà i prezzi all’esportazione verso i mercati dei paesi terzi praticati dai produttori russi sono inferiori ai prezzi all’esportazione verso l’Unione. Egli si è richiamato a un confronto tra i prezzi medi delle esportazioni verso l’Ucraina e verso alcuni paesi europei, basato presumibilmente sulle statistiche doganali russe. Non sono stati presentati dati originali che comprovassero il confronto. A tale riguardo va notato che il confronto effettuato nell’inchiesta tra i prezzi delle esportazioni russe verso l’Unione e quelli delle esportazioni russe verso i mercati terzi si basava su dati verificati del questionario del produttore esportatore che ha collaborato. Tale confronto dei prezzi è stato effettuato a livello franco fabbrica, tenendo conto delle differenze tra i tipi di prodotto e dello stadio commerciale. I prezzi medi presentati dal richiedente non riflettono la complessità delle componenti e delle gamme dei prezzi esistenti sul mercato di CFA, derivanti da un numero considerevole di prodotti e stadi commerciali diversi. L’argomentazione è stata quindi respinta.
(42)
La stessa parte interessata ha affermato che in questo caso il volume delle esportazioni dell’industria dell’Unione verso la Federazione russa è irrilevante ed ha messo in evidenza invece l’aumento delle importazioni dalla Repubblica popolare cinese verso la Federazione russa e la necessità di tenerne conto nell’analisi, poiché esse costituiscono una minaccia concorrenziale alla presenza dei produttori russi sui mercati della Russia e della CSI. A tale proposito il fatto che i produttori dell’Unione restino i maggiori esportatori sul mercato russo è rilevante, perché conferma tra l’altro che i produttori russi non sono in grado di produrre tutti i tipi di CFA per cui esiste una domanda sul mercato russo. Per quanto riguarda le esportazioni cinesi verso la Federazione russa, va notato che sono aumentate parallelamente al rapido incremento della domanda del mercato russo. Non è stata fornita alcuna informazione, ad esempio, sul livello dei prezzi delle esportazioni cinesi verso la Federazione russa o verso i paesi della CSI oppure sulle caratteristiche del prodotto importato oggetto dell’inchiesta, in modo da consentire un’ulteriore analisi. Va notato infine che secondo le statistiche doganali russe i produttori russi del prodotto in esame sono rimasti i principali fornitori di CFA sul mercato nazionale nel PIR e il totale delle importazioni verso tale mercato ha rappresentato solo circa il 15 % del mercato russo di CFA. L’argomentazione è stata quindi respinta.
3.4. Capacità di produzione ed eccesso di capacità disponibile per le esportazioni nella Federazione russa
(43)
Secondo la domanda di riesame, la capacità di produzione di tutti i produttori esportatori russi era di 115 000 t. Durante l’inchiesta il richiedente ha valutato le capacità di produzione russa fra 220 000 t e 250 000 t, stima però non suffragata da alcun elemento di prova. In base ai dati verificati dell’esportatore che ha collaborato, ai dati forniti da un secondo produttore noto e quelli contenuti nella domanda del terzo produttore, è stato stabilito che la capacità di produzione di tutti i produttori russi del prodotto in esame è di circa 158 000 t. In tale contesto va notato che nel periodo in esame la capacità di produzione del produttore esportatore che ha collaborato ha subito adeguamenti strutturali, in seguito ai quali uno stabilimento di produzione è stato chiuso.
(44)
In risposta alla comunicazione delle conclusioni definitive, una parte ha sostenuto che alcuni macchinari erano stati trasferiti dallo stabilimento di produzione chiuso ad un altro sito di produzione del produttore che ha collaborato. Tuttavia, a sostegno di questa asserzione non è stato fornito alcun elemento di prova. A tale riguardo, le prove raccolte durante l’inchiesta confermano che il produttore che ha collaborato ha subito adeguamenti strutturali nel periodo in esame, che hanno compreso lo smantellamento di alcuni macchinari in tutti e tre i siti di produzione e la chiusura di uno stabilimento di produzione. Allo stesso tempo non si può escludere che alcuni macchinari dello stabilimento chiuso siano stati trasferiti negli altri stabilimenti. In ogni caso, ciò non cambia la stima della capacità di produzione di questo produttore e della Russia in generale, che non è stata contestata dalle parti. L’argomentazione è stata quindi respinta.
(45)
Per quanto riguarda la questione dell’utilizzo della capacità e dell’eccesso di capacità, in seguito alla fornitura dei dati da parte di due produttori e in mancanza di informazioni precise sull’utilizzo degli impianti del terzo produttore, è stato stimato che il suo utilizzo delle capacità fosse nell’ordine degli altri due produttori, cioè pari al 90 % nel PIR. In considerazione di quanto precede, è stato concluso che la capacità di riserva totale della Federazione russa si aggira sulle 17 000 t. Ciò corrisponde a circa l’8 % del consumo dell’Unione nel PIR.
3.5. Conclusioni
(46)
Essendo stato accertato che le esportazioni dalla Federazione russa sono state oggetto di dumping anche durante il PIR, esiste il rischio di persistenza del dumping sul mercato dell’Unione se le misure antidumping vigenti dovessero essere abrogate.
(47)
Occorre tuttavia mettere in evidenza i seguenti punti. In primo luogo, nella Federazione russa esiste una capacità inutilizzata limitata, che può essere assorbita grazie alla rapida crescita della domanda sul mercato nazionale. In secondo luogo, i produttori russi non dispongono delle capacità necessarie per fornire tutti i tipi di cavi e quindi la loro pressione concorrenziale sul mercato dell’Unione è limitata. In terzo luogo, due dei tre produttori esportatori noti possiedono nell’Unione filiali controllate al 100 % che producono il prodotto simile. In base alle informazioni fornite dalla filiale del produttore esportatore che ha collaborato, è possibile constatare che il prodotto simile fabbricato dalla filiale viene venduto principalmente sul mercato dell’Unione, mentre il produttore esportatore produce e vende il prodotto simile soprattutto per il mercato russo. I produttori esportatori russi hanno inoltre forti legami commerciali con i mercati di paesi terzi, in particolare con quelli della CSI, più attraenti per loro perché i prezzi praticati su questi mercati sono in media superiori a quelli praticati nell’Unione. È stato pertanto concluso che è improbabile che le importazioni del prodotto in esame dalla Federazione russa aumentino in modo sostanziale in caso di scadenza delle misure.
D. DEFINIZIONE DELL’INDUSTRIA DELL’UNIONE
(48)
Nel PIR oltre 30 produttori dell’Unione hanno fabbricato CFA. Si ritiene quindi che la produzione di tali produttori (stabilita in base alle informazioni raccolte presso i produttori che hanno collaborato e, per gli altri produttori dell’Unione, in base ai dati forniti dal richiedente) costituisca la produzione dell’Unione ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 1, del regolamento di base.
(49)
Come indicato al considerando 12, visto il numero elevato di produttori dell’Unione, è stato selezionato un campione. Ai fini dell’analisi del pregiudizio sono stati stabiliti indicatori di pregiudizio a due livelli:
-
gli elementi macroeconomici (produzione, capacità produttiva, volume delle vendite, quota di mercato, crescita, occupazione, produttività, prezzi medi unitari, entità del dumping) sono stati valutati a livello dell’intera produzione dell’Unione, in base alle informazioni raccolte presso i produttori che hanno collaborato e ai dati di Eurostat e per gli altri produttori dell’Unione è stata utilizzata una stima basata sui dati forniti dal richiedente,
-
gli elementi microeconomici (scorte, salari, redditività, utile sul capitale investito, flusso di cassa, capacità di reperire capitali e investimenti) sono stati analizzati, per i produttori dell’Unione inclusi nel campione, in base alle informazioni da loro fornite, sottoposte a verifica.
E. SITUAZIONE DEL MERCATO DELL’UNIONE
1. Consumo dell’Unione
(50)
Tra il 2009 ed il PIR il consumo dell’Unione è aumentato dell’8 %, passando da 195 426 t a 211 380 t.
2009
2010
2011
PIR
Consumo dell’Unione (in t)
195 426
206 940
213 350
211 380
Indice
100
106
109
108
2. Importazioni attuali dalla Federazione russa
2.1. Volume, quota di mercato e prezzi delle importazioni dalla Federazione russa
(51)
In base ai dati di Eurostat, tra il 2009 e il PIR il volume delle importazioni del prodotto in esame originarie della Federazione russa è aumentato da 2 005 t a 2 343 t. Nonostante quest’incremento, il volume è inferiore a quello registrato per le importazioni dalla Federazione russa durante l’ultima inchiesta, in cui le importazioni ammontavano a 2 908 t per il 2005 e a 3 323 t per il periodo tra il 1o luglio 2005 e il 30 giugno 2006 (l’ultimo PIR). Dalla fine del PIR è stata inoltre registrata una tendenza al calo (- 20 %) delle importazioni dalla Russia.
(52)
La quota di mercato delle importazioni russe è stata dell’1,03 % nel 2009 e dell’1,11 % nel PIR.
(53)
Per quanto riguarda i prezzi delle importazioni, nel periodo in esame sono aumentati costantemente del 12 %.
2009
2010
2011
PIR
Importazioni (in t)
2 005
2 197
2 549
2 343
Indice
100
110
127
117
Quota di mercato
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Indice
100
103
116
108
Prezzo delle importazioni
1 054
1 084
1 171
1 178
Indice
100
103
111
112
2.2. Sottoquotazione dei prezzi (price undercutting)
(54)
La sottoquotazione dei prezzi è stata calcolata utilizzando i prezzi all’esportazione del produttore russo che ha collaborato, senza dazio antidumping, ed è risultata compresa tra il 54,7 % e il 69,0 % a seconda dei tipi di prodotto, con una media ponderata del margine di sottoquotazione del 63,4 %. Tuttavia, a causa del basso volume delle importazioni dalla Federazione russa e dell’esistenza di numerosi tipi diversi di CFA, la sottoquotazione dei prezzi ha potuto essere calcolata solo sulla base di pochissimi tipi di prodotto identici a basso volume (19,9 t). Il margine di sottoquotazione è quindi da considerarsi solo indicativo.
3. Importazioni da altri paesi
3.1. Volume, quota di mercato e prezzi delle importazioni da altri paesi
(55)
Nel periodo in esame le importazioni dai paesi diversi dalla Federazione russa sono aumentate del 10,6 %, vale a dire più del consumo sul mercato dell’Unione (+ 8 %). Nonostante l’aumento della quota di mercato detenuta nell’Unione dai paesi diversi dalla Federazione russa, le rispettive quote di mercato possono essere considerate stabili.
(56)
Nel PIR i principali paesi esportatori sono stati la Corea del Sud, con una quota di mercato del 16 %, seguita dalla RPC (1,78 %), dalla Thailandia (1,65 %) e dalla Federazione russa (1,11 %, come indicato sopra), mentre la quota di mercato dell’industria dell’Unione ha raggiunto quasi il 60 %.
Paesi/importazioni in t
2009
2010
2011
PIR
Corea del Sud
32 027
23 926
28 906
34 798
Cina
5 797
4 067
5 174
3 765
Thailandia
3 673
3 815
5 348
3 499
Altri paesi
34 938
38 974
39 376
42 444
Totale parziale
(Federazione russa esclusa)
76 435
70 782
78 804
84 506
Russia
2 005
2 197
2 548
2 343
Totale delle importazioni
(Federazione russa inclusa)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2. Sottoquotazione dei prezzi (price undercutting)
(57)
I prezzi medi complessivi delle importazioni del prodotto simile dagli altri paesi sono rimasti stabili e invariati durante il periodo in esame e mediamente inferiori del 57 % rispetto ai prezzi dell’industria dell’Unione.
4. Situazione dell’industria dell’Unione
(58)
In conformità all’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, la Commissione ha esaminato tutti i fattori e gli indicatori economici rilevanti per la situazione dell’industria dell’Unione.
4.1. Osservazioni preliminari
(59)
Visto che si è proceduto a un campionamento per quanto riguarda l’industria dell’Unione, il pregiudizio è stato valutato sulla base delle informazioni raccolte a livello dell’intera industria dell’Unione, (elementi macroeconomici secondo la definizione del considerando 49) e a livello dei produttori dell’Unione inclusi nel campione (elementi microeconomici definiti al considerando 49).
a) Produzione
(60)
La produzione dell’industria dell’Unione è aumentata del 6 % tra il 2009 e il PIR, passando da 214 475 t a 228 368 t. In un contesto di aumento del consumo (+ 8 %), come indicato al considerando 52, l’industria dell’Unione ha aumentato del 6 % il volume di produzione.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Volume di produzione (t)
214 475
223 385
224 559
228 368
Indice
100
104
105
106
b) Capacità produttiva e tassi di utilizzo degli impianti
(61)
L’aumento del consumo dell’Unione (+ 8 %) ha determinato anche un aumento del 6 % della produzione dell’industria dell’Unione.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Capacità
348 852
371 187
366 976
369 134
Indice
100
106
105
106
Utilizzo degli impianti
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Indice
100
98
100
101
c) Volume delle vendite
(62)
Tra il 2009 e il PIR le vendite effettuate dall’industria dell’Unione sul mercato dell’Unione sono aumentate del 7 %.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Vendite ad acquirenti indipendenti nell’Unione (t)
116 902
133 824
131 085
124 524
Indice
100
114
112
107
d) Quota di mercato
(63)
L’industria dell’Unione è riuscita a mantenere una quota di mercato relativamente stabile nel periodo in esame, pari al 60 % nel 2009 e al 59 % nel PIR.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Quota di mercato
60 %
65 %
61 %
59 %
Indice
100
108
102
98
e) Crescita
(64)
Tra il 2009 ed il PIR, quando il consumo dell’Unione è aumentato dell’8 %, anche il volume delle vendite dell’industria dell’Unione è aumentato del 7 %. La quota di mercato dell’industria dell’Unione può quindi essere considerata stabile, anche se è diminuita leggermente, mentre le importazioni dalla Federazione russa hanno registrato un lieve aumento.
f) Occupazione
(65)
Mentre i produttori dell’Unione inclusi nel campione hanno registrato un aumento del 5 % durante il periodo in esame, la stima effettuata dal richiedente del livello di occupazione dell’intera industria dell’Unione è diversa e presenta una tendenza negativa, con un calo del 6 % tra il 2009 e il PIR.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Occupazione
3 763
3 776
3 688
3 544
Indice
100
100
98
94
g) Entità del margine di dumping
(66)
Per quanto riguarda l’impatto sull’industria dell’Unione dell’entità dei margini di dumping effettivi constatati (4,7 %), visto il basso volume complessivo delle importazioni dalla Federazione russa e il margine di dumping relativamente basso, tale impatto non può essere considerato significativo.
h) Scorte
(67)
Tra il 2009 ed il PIR il livello delle scorte finali dell’industria dell’Unione è diminuito.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Scorte finali (t)
11 723
10 240
9 813
10 489
Indice
100
87
84
89
i) Prezzi di vendita e fattori che incidono sui prezzi del mercato nazionale
(68)
I prezzi di vendita unitari dell’industria dell’Unione sono aumentati dell’8 % tra il 2009 e il PIR. Questo andamento dei prezzi è legato al fatto che l’industria dell’Unione è stata in grado di trasferire l’aumento dei costi di produzione (+ 8 %) sugli utilizzatori. Inoltre, è legato al progressivo passaggio dell’industria dell’Unione a CFA di diametro maggiore e a una maggiore concentrazione sui cavi per usi specifici.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Prezzo medio unitario di vendita nell’UE (EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Indice
100
101
105
108
j) Salari
(69)
Tra il 2009 e il PIR il salario medio per equivalente a tempo pieno (ETP) è aumentato del 20 % nel periodo in esame. In seguito alla ristrutturazione di alcune società incluse nel campione, nel periodo in esame la percentuale degli impiegati è aumentata rispetto a quella degli operai e ciò si riflette nell’aumento dei costi medi dei salari per dipendente.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Salari per ETP (EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
Indice
100
107
115
120
k) Produttività
(70)
La produttività della manodopera dell’industria dell’Unione, misurata come ETP, è stata variabile nel periodo in esame, dato che è diminuita nel 2010 ed è aumentata nuovamente nel 2011 e nel PIR.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Produttività
58
52
53
55
Indice
100
88
90
94
l) Investimenti e capacità di reperire capitali
(71)
Gli investimenti in CFA sono aumentati del 271 % nel periodo in esame e sono stati significativi raggiungendo quasi 16 milioni di EUR durante il PIR. I produttori inclusi nel campione non hanno incontrato difficoltà a reperire capitali nel periodo in esame. Una parte cospicua degli investimenti ha inoltre potuto essere finanziata tramite i flussi di cassa autogenerati.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Investimenti (migliaia di EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
Indice
100
103
217
271
m) Redditività sul mercato dell’Unione
(72)
I produttori inclusi nel campione sono riusciti a realizzare profitti durante l’intero periodo in esame. I profitti ottenuti tra il 2009 e il PIR, nonostante il calo rispetto al 2009, sono stati superiori all’obiettivo del 5 % fissato nell’inchiesta iniziale.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Redditività sul mercato dell’Unione
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Indice
100
68
72
72
n) Utile sul capitale investito
(73)
L’utile sul capitale investito, espresso come profitto totale generato dalla produzione di CFA in percentuale del valore contabile netto degli attivi direttamente e indirettamente connessi alla produzione di CFA, ha seguito nel complesso il suddetto andamento della redditività in tutto il periodo in esame. Nonostante il calo, questo indicatore rimane piuttosto elevato.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Utile sul capitale investito
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
Indice
100
62
66
61
o) Flusso di cassa
(74)
La situazione del flusso di cassa resta in generale molto positiva e nonostante qualche deterioramento tra il 2009 e il PIR ha seguito, entro una certa misura, le tendenze della redditività in tutto il periodo in esame.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Flusso di cassa (in migliaia di EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Indice
100
71
67
75
p) Ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping
(75)
La maggior parte degli indicatori dimostra che l’industria dell’Unione ha adattato i propri impianti di produzione per affrontare meglio il nuovo contesto economico e per poter cogliere le opportunità sui mercati dell’Unione e dei paesi terzi in segmenti in cui si possono ottenere margini elevati. Il miglioramento della situazione economica e finanziaria dell’industria dell’Unione in seguito all’istituzione delle misure antidumping nel 2001 è una prova dell’efficacia di tali misure e della ripresa dell’industria dell’Unione dagli effetti delle pratiche di dumping precedenti.
4.2. Conclusioni
(76)
Durante il periodo in esame l’industria dell’Unione è riuscita a mantenere più o meno la propria quota di mercato, i prezzi sono aumentati dell’8 % e le scorte sono rimaste a un livello ragionevole, mentre il volume di produzione e il consumo sono aumentati. L’industria dell’Unione ha conseguito utili durante tutto il periodo in esame, anche se il livello dei profitti è stato inferiore nel PIR rispetto al 2009. In considerazione di quanto precede, si può concludere che l’industria dell’Unione non ha subito un grave pregiudizio nel periodo in esame.
F. RISCHIO DI REITERAZIONE DEL PREGIUDIZIO
(77)
È stato inoltre esaminato se l’eventuale scadenza delle misure comportasse il rischio di reiterazione del pregiudizio sostanziale. Si ritiene che ciò sia improbabile per i motivi esposti di seguito.
(78)
Come evidenziato nel considerando 54, i prezzi delle importazioni dalla Federazione russa sono risultati inferiori ai prezzi dell’UE (undercutting). Dati i volumi esigui dei tipi di prodotto corrispondenti, il margine di sottoquotazione attuale può tuttavia essere considerato solo indicativo.
(79)
Come spiegato nel considerando 51, il volume delle importazioni del prodotto in esame originarie della Federazione russa era pari a 2 005 t nel 2009 e a 2 343 t nel PIR, che rappresentano rispettivamente una quota di mercato dell’1,03 % e dell’1,11 %.
(80)
Come indicato nei considerando 43 e 45, la capacità russa totale è stimata a circa 158 000 t, mentre durante l’ultima inchiesta è stata stimata all’incirca al livello del consumo totale dell’UE, cioè a 220 000 t. Inoltre, le capacità di riserva sembrano attualmente limitate.
(81)
Nell’ultima inchiesta il mercato russo non è stato ritenuto in grado di assorbire il livello dell’offerta. Attualmente, come spiegato nel considerando 36, il consumo interno russo di CFA ha registrato un notevole aumento del 38 % nel periodo in esame. Inoltre, secondo le previsioni economiche accessibili al pubblico, nei prossimi anni la Federazione russa vedrà una forte crescita del suo PIL. È quindi probabile che la capacità di riserva russa, come indicato al considerando 45, venga assorbita dal crescente mercato russo, poiché i prezzi russi sono più elevati, di circa l’11 %, rispetto ai prezzi all’esportazione verso l’UE. Inoltre, i prezzi all’esportazione russi verso gli altri mercati, in particolare quelli dei paesi della CSI, sono in media più elevati del 5,6 % rispetto ai prezzi all’esportazione verso l’UE. È quindi improbabile che quantità sostanziali della capacità di riserva o delle attuali vendite più redditizie sul mercato nazionale e/o sui mercati dei paesi della CSI vengano riorientate verso il mercato dell’Unione.
(82)
In considerazione di quanto precede, si è concluso che l’abrogazione delle misure sulle importazioni originarie della Federazione russa molto probabilmente non determinerebbe una reiterazione del pregiudizio sostanziale subito dall’industria dell’Unione nel suo complesso.
G. MISURE ANTIDUMPING
(83)
Considerato quanto precede, è opportuno abrogare le misure antidumping applicabili alle importazioni di CFA dalla Federazione russa e chiudere il presente procedimento, in conformità all’articolo 9, paragrafo 2, e all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base.
(84)
Tutte le parti sono state informate dei fatti e delle considerazioni essenziali in base ai quali si intende raccomandare l’abrogazione delle misure in vigore sulle importazioni originarie della Federazione russa. È stato inoltre concesso loro un periodo entro il quale hanno potuto presentare osservazioni su tali informazioni. Sono pervenute le osservazioni di una parte interessata, che ha chiesto e ottenuto di essere sentita in presenza del consigliere-auditore,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Le misure antidumping relative alle importazioni di cavi di acciaio, compresi i cavi chiusi, esclusi i cavi di acciaio inossidabile, con sezione trasversale massima superiore a 3 mm, muniti o no di accessori, originari della Federazione russa e attualmente classificati ai codici NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ed ex 7312 10 98 sono abrogate e il procedimento relativo a tali importazioni è chiuso.
Articolo 2
È chiuso il procedimento di riesame in previsione della scadenza delle misure antidumping applicabili alle importazioni di cavi di acciaio, compresi i cavi chiusi, esclusi i cavi di acciaio inossidabile, con sezione trasversale massima superiore a 3 mm, muniti o no di accessori, attualmente classificati ai codici NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ed ex 7312 10 98 e originari della Federazione russa, aperto in conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1225/2009.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 dicembre 2013