РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/444 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицираната информация на EC
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106 от него,
като взе предвид приложения към Договорите Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейските общности, и по-специално член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
разпоредбите за сигурност на Комисията относно защитата на класифицираната информация на Европейския съюз (КИЕС) трябва да бъдат преразгледани и актуализирани като бъде взето предвид институционалното, организационното, оперативното и технологичното развитие.
(2)
Европейската комисия е сключила с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия споразумения по въпросите на сигурността за основните си обекти (1).
(3)
Комисията, Съветът и Европейската служба за външна дейност са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(4)
Важно е, когато е подходящо, Европейският парламент и други институции, агенции, органи или служби на ЕС да бъдат свързани с принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(5)
Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се определят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно изложените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за дълбочинна защита. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
(6)
В рамките на Комисията физическа сигурност по отношение на защитата на класифицирана информация означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
(7)
Управлението на КИЕС представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение към мерките, предвидени в глави 2, 3 и 5 на настоящото решение, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Такива мерки се отнасят по-конкретно до създаването, съхраняването, регистрирането, копирането, превеждането, намаляването на нивото на класификация, декласифицирането, пренасянето и унищожаването на КИЕС и допълват общите правила относно управлението на документите на Комисията (Решения 2002/47/ЕО (2), ЕОВС, Евратом и 2004/563/ЕО, Евратом (3)).
(8)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат:
а)
Регламент (Евратом) № 3 (4);
б)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6);
г)
Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И МИНИМАЛНИ СТАНДАРТИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
(1)
„Служба на Комисията“ означава всяка генерална дирекция или служба на Комисията или всеки кабинет на член на Комисията.
(2)
„Криптографски (крипто) материал“ означава криптографски алгоритми, криптографски хардуерни и софтуерни модули и продукти, включително данни за прилагането им и свързаните с това документация и материали, служещи за заключване/отключване на информацията.
(3)
„Декласификация“ означава премахване на всякаква класификация за сигурност.
(4)
„Защита в дълбочина“ означава прилагане на съвкупност от мерки за сигурност, организирани под формата на многослойна защита.
(5)
„Документ“ означава всяка записана информация, независимо от нейната физическа форма или характеристики.
(6)
„Понижаване нивото на класификация“ означава понижаване на нивото на класификацията за сигурност.
(7)
„Работа с КИЕС“ означава всички възможни действия, на които може да бъде подложена КИЕС през жизнения ѝ цикъл. Това включва нейното създаване, регистриране, обработване, пренасяне, понижаването на нивото на класификацията ѝ, декласификацията ѝ и нейното унищожаване. По отношение на комуникационните и информационните системи (КИС) това включва и нейното събиране, излагане, предаване и съхраняване.
(8)
„Притежател“ означава надлежно оправомощено лице с добре установена „необходимост да се знае“, което притежава дадена КИЕС и носи съответно отговорност за нейната защита.
(9)
„Правила за прилагане“ означава всеки набор от правила или насоки за сигурност, приети в съответствие с Глава 5 от Решение 2015/443 (ЕС, Евратом) на Комисията (8).
(10)
„Материал“ означава документ, носител на данни или машина или оборудване, който е вече създаден или е в процес на създаване.
(11)
„Създател“ означава институция, агенция или орган на ЕС, както и държава членка, трета държава или международна организация, под чието ръководство е създадена и/или въведена в структурите на ЕС класифицирана информация.
(12)
„Помещения“ означава всяко недвижимо или равнозначно на него имущество и собственост на Комисията.
(13)
„Процес на управление на риска за сигурността“ означава целият процес на идентифициране, контрол и свеждане до минимум на неопределени събития, които могат да засегнат сигурността на дадена организация или на която и да е от използваните от нея системи. Този процес обхваща всички дейности, свързани с риска, включително оценка, третиране, приемане и съобщаване.
(14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9);
(15)
„Заплаха“ означава потенциална причина за нежелан инцидент, който може да доведе до вредни последици за дадена организация или за която и да е от използваните от нея системи; такива заплахи могат да бъдат инцидентни или умишлени (злонамерени) и се характеризират с елементи на заплаха, потенциални цели и методи за нападение.
(16)
„Уязвимост“ означава слабост от каквото и да било естество, която може да бъде използвана от една или повече заплахи. Уязвимостта може да бъде пропуск или да бъде свързана със слабости в режима на контрол, свързани с неговата строгост, всеобхватност или съгласуваност, и може да има технически, процедурен, физически, организационен или оперативен характер.
Член 2
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минималните стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Настоящото решение се прилага от всички служби на Комисията и във всички помещения на Комисията.
3. Независимо от евентуални конкретни указания, касаещи специфични групи служители, настоящото решение се прилага за членовете на Комисията, служителите на Комисията, попадащи в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на ЕС, командированите национални експерти (КНЕ) в Комисията, доставчиците на услуги и техните служители, стажантите и всички лица, имащи достъп до сгради или други активи на Комисията или до информация, с която Комисията работи.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат Решение 2002/47/ЕО (ЕОВС, Евратом) и Решение 2004/563/ЕО (Евратом).
Член 3
Определение за КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на Европейския съюз“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения, които не представляват гриф за сигурност, но имат за цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася класифицираната информация, да се идентифицира създателят ѝ, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 4
Управление на класификацията
1. Всеки член на Комисията или служба на Комисията прави необходимото създаваната от тях КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като КИЕС и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Без да се засяга член 26 по-долу, нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито някой от посочените в член 3, параграф 2 грифове се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Където това е подходящо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане по отношение на КИЕС, включително практически насоки за класифициране на информацията.
Член 5
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Притежателят на КИЕС отговаря за нейната защита, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, съгласно правилата, посочени в Глава 4 по-долу.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Комисията класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация отколкото на отделните му компоненти.
Член 6
Управление на риска за сигурността
1. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
2. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
3. В плановете за непрекъснатост на дейността на всички служби се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 7
Прилагане на настоящото решение
1. Където това е необходимо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане в допълнение или в подкрепа на настоящото решение.
2. Службите на Комисията предприемат всички необходими мерки в рамките на техните правомощия, за да гарантират прилагането на настоящото решение и на съответните правила за прилагане при работа с КИЕС или при нейното съхраняване.
3. Мерките за сигурност, предприемани при прилагането на настоящото решение съответстват на принципите на сигурността в Комисията, заложени в член 3 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
4. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ създава орган по сигурността на Комисията в рамките на ГД „Човешки ресурси и сигурност“. Органът по сигурността на Комисията изпълнява задълженията, възложени му с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
5. Местният служител по сигурността (МСС) на всяка служба на Комисията, посочен в член 20 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом), изпълнява следните общи дейности по защитата на КИЕС в съответствие с настоящото решение, в тясно сътрудничество с генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“:
а)
управлява исканията за разрешаване на достъп до класифицирана информация на служители;
б)
допринася за обученията и инструктажите в областта на сигурността;
в)
осъществява надзор върху ръководителя на регистратурата на съответната служба;
г)
докладва за нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС;
д)
съхранява резервни ключове с писмено описание на всяка комбинация;
е)
изпълнява други задачи, свързани със защитата на КИЕС или определени в правилата за прилагане.
Член 8
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Компрометиране на КИЕС е налице когато в резултат от нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на органа по сигурността на Комисията.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, се осъществява проучване за надеждност в съответствие с член 13 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
5. Предприемат се всички необходими мерки за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на подходящи мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
6. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
ГЛАВА 2
МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА
Член 9
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
(1)
„Разрешение за достъп до КИЕС“ означава решение на органа по сигурността на Комисията, взето въз основа на уверение, предоставено от компетентен орган на държава членка, че дадено длъжностно лице на Комисията, друг служител или командирован национален експерт може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности; за лицето, отговарящо на това описание, се казва, че има „издадено разрешение за достъп“.
(2)
„Издаване на разрешение за достъп на служител“ означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
а)
е необходимо да знаят;
б)
са получили разрешение за достъп за съответното ниво, когато е необходимо, и
в)
са преминали през инструктаж за своите отговорности.
(3)
„Разрешение за достъп на служител“ (РДС) означава изявление на компетентния орган на държава членка, което се прави след приключване на проучване за надеждност, извършено от компетентните органи на държавата членка, с което се удостоверява, че дадено лице може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности.
(4)
„Удостоверение за разрешение за достъп на служител“ (УРДС) означава удостоверение, издадено от компетентен орган, с което се удостоверява, че дадено лице притежава валидно удостоверение за разрешение за достъп или издадено от органа по сигурността на Комисията разрешение за достъп, в което се посочва нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да има достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), датата, до която е валидно съответното удостоверение или разрешение, и датата, на която изтича валидността на самото удостоверение.
(5)
„Проучване за надеждност“ означава процедури за проучване, извършвани от компетентния орган на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове с цел да се получи уверение, че няма известна неблагоприятна информация, която да попречи на дадено лице да бъде издадено разрешение за достъп до определено ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо).
Член 10
Основни принципи
1. Физическо лице получава достъп до класифицирана информация само след като:
(1)
бъде установена неговата „необходимост да знае“;
(2)
е преминало инструктаж за правилата за сигурност за защита на КИЕС и съответните стандарти и насоки за сигурност и е приело своята отговорност за защитата на такава информация;
(3)
е проучено за надеждност за съответното ниво или е съответно надлежно оправомощено по силата на изпълняваните от него функции в съответствие с националните законови и подзаконови актове;
2. Всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Засегнатото лице декларира в писмен вид, че е съгласно да бъде подложено на проучване за надеждност за издаване на разрешение за достъп. Липсата на подобно съгласие означава, че лицето не може да бъде назначено да изпълнява длъжност, функция или задача, включваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо.
3. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
4. Лоялността и надеждността на дадено лице за целите на издаването на разрешение за достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се определят чрез провеждане на проучване за надеждност от компетентните органи на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове.
5. Органът по сигурността на Комисията единствен отговаря за връзките с националните органи за сигурност (НОС) или други компетентни национални органи в контекста на всички въпроси, свързани с проучванията за надеждност. Всички контакти между службите на Комисията и НОС и други компетентни органи се осъществяват посредством органа по сигурността на Комисията.
Член 11
Процедура за издаване на разрешение за достъп
1. Всеки генерален директор или ръководител на служба в рамките на Комисията определя длъжностите в неговата служба, за които заемащите ги лица трябва да имат достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, за да изпълняват своите задължения и поради това е необходимо да им бъде издадено разрешение за достъп.
2. Непосредствено след като бъде установено, че дадено лице предстои да бъде назначено на длъжност, изискваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, МСС на съответната служба на Комисията уведомява органа по сигурността на Комисията, който предава въпросника за проучването за надеждност на лицето, съставен от НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции. Лицето декларира в писмен вид съгласието си да бъде подложено на процедурата на проучването за надеждност и в най-кратък срок връща на органа по сигурността на Комисията попълнения въпросник.
3. Органът по сигурността на Комисията препраща попълнения въпросник за проучването за надеждност на НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции, с искане за провеждане на проучване за надеждност за нивото на класификация на КИЕС, за което е лицето се нуждае от разрешение за достъп.
4. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация от значение за проучването за надеждност на лице, подало искане за разрешение за достъп, органът по сигурността на Комисията уведомява за това съответния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
5. След приключването на проучването за надеждност и във възможно най-кратък срок след като бъде уведомен от съответния НОС за цялостната му оценка на резултатите от проучването за надеждност органът по сигурността на Комисията:
а)
може да издаде разрешение за достъп до КИЕС на засегнатото лице и да разреши достъп до КИЕС до съответното ниво на класификация до определена дата, посочена от него, но за не повече от 5 години, когато в резултат от проучването за надеждност се стигне до уверение, че за лицето не са известни неблагоприятни данни, които поставят под въпрос лоялността и надеждността му;
б)
когато проучването за надеждност не завърши с такова уверение, уведомява в съответствие с приложимите правила и регламенти засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията, който на свой ред може да поиска от съответния НОС да предостави повече информация в съответствие с националните му законови и подзаконови актове. В случай, че резултатите от проучването за надеждност бъдат потвърдени, разрешение за достъп до КИЕС не се издава.
6. Проучването за надеждност заедно с получените резултати се подчиняват на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка в тази област, включително на актовете, отнасящи се до обжалването. Решенията на органа по сигурността на Комисията подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
7. Комисията приема разрешенията за достъп до КИЕС, издадени от всяка друга институция, орган или агенция на Съюза, при условие че тези разрешения все още са валидни. Разрешението обхваща всяка задача, възложена на съответното лице в рамките на Комисията. Институцията, органът или агенцията на Съюза, в която лицето започва работа, уведомява съответния НОС за промяната на работодателя.
8. Ако лицето не започне работа в рамките на 12 месеца от съобщаването на резултата от проучването за надеждност на органа по сигурността на Комисията или когато е налице прекъсване от 12 месеца, през които то не е било на работа в Комисията или в друга институция, орган или агенция на Съюза или в националната администрация на държава членка, органът по сигурността на Комисията се обръща към съответния НОС за потвърждаване на валидността и целесъобразността на разрешението за достъп.
9. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация, че физическо лице, притежател на валидно разрешение за достъп, представлява риск за сигурността, органът по сигурността уведомява за това компетентния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
10. Когато НОС уведоми органа по сигурността на Комисията, че оттегля уверение, дадено в съответствие с параграф 5, буква а) за лице, разполагащо с валидно разрешение за достъп до КИЕС, органът по сигурността на Комисията може да отправи искане за всякакъв вид пояснения, които НОС може да предостави съгласно националните законови и подзаконови актове. Ако неблагоприятната информация бъде потвърдена от съответния НОС, разрешението за достъп се оттегля и лицето се изключва от достъп до КИЕС и от длъжности, където е възможен такъв достъп или където то може да представлява опасност за сигурността.
11. Всяко решение за отнемане или временно преустановяване на разрешение за достъп до КИЕС на всяко лице, попадащо в приложното поле на настоящото решение и, когато това е уместно, основанията за него, се съобщават на засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията. Информацията, предоставена от НОС, се подчинява на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка. Решенията, взети в тази връзка от органа по сигурността на Комисията, подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
12. Службите на Комисията се уверяват, че националните експерти, командировани в тях на длъжност, изискваща разрешение за достъп до КИЕС, са предоставили преди назначаването си валидно РДС или удостоверение за разрешение за достъп на служител (УРДС), в съответствие с националните законови и подзаконови актове, на органа по сигурността на Комисията, който на основание на това разрешение издава разрешение за достъп до КИЕС до нивото на класификация, посочено в националното разрешение за достъп, като валидността му не може да надвишава продължителността на командироването.
13. Членовете на Комисията, които имат достъп до КИЕС по силата на изпълняваните от тях функции въз основа на Договора преминават инструктаж във връзка със задълженията им по защитата на КИЕС.
14. Документите, свързани с проучванията за надеждност и издадените разрешения за достъп до КИЕС се съхраняват от органа по сигурността на Комисията в съответствие с настоящото решение. Като минимум регистрите съдържат информация за нивото на КИЕС, до което може да бъде даден достъп на лицето, датата на издаване на разрешението за достъп и срокът му на валидност.
15. Органът по сигурността на Комисията може да издаде УРДС, в което са посочени нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да получи достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), срокът на валидност на съответното разрешение за достъп до КИЕС и датата на изтичане на валидността на самото удостоверение.
16. След първоначалното издаване на разрешение за достъп и при условие че лицето не е прекъсвало работата си в Европейската комисия или в друга институция, орган или агенция на Съюза и все още има нужда от достъп до КИЕС, разрешението за достъп до КИЕС се подлага на преразглеждане с цел неговото подновяване, което по правило се извършва на всеки пет години, считано от датата на уведомлението за последното проучване за надеждност, въз основа на което е издадено.
17. Органът по сигурността на Комисията може да удължи срока на валидност на издадено разрешение за достъп с до 12 месеца, ако от съответния НОС не е получена неблагоприятна информация в рамките на два месеца, считано от датата на представяне на искането за подновяване и съответния въпросник за проучването за надеждност. В случай, че при изтичането на този 12-месечен срок съответният НОС или компетентен национален орган не е уведомил органа по сигурността на Комисията за своето становище, на лицето се възлагат задачи, за чието изпълнение не е необходимо разрешение за достъп.
Член 12
Инструктажи във връзка с издаването на разрешение за достъп
1. След преминаването на инструктаж във връзка с издаването на разрешение за достъп, организиран от органа по сигурността на Комисията, всички лица, на които е издадено разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометиране на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
2. Всички лица, които имат разрешение за достъп до КИЕС или от които се изисква да работят с КИЕС, получават първоначална информация и биват впоследствие редовно информирани относно заплахите за сигурността и са длъжни незабавно да докладват на органа по сигурността на Комисията за всеки подход или дейност, които считат за подозрителни или необичайни.
3. Всички лица, които престават да изпълняват задължения, изискващи достъп до КИЕС, биват информирани за задълженията им да продължат да опазват КИЕС, за което при нужда подписват декларация.
Член 13
Временни разрешения за достъп
1. При извънредни обстоятелства, когато това е надлежно оправдано от интереса на работата и до завършване на цялостното проучване за надеждност, органът по сигурността на Комисията, след консултация с НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето и в зависимост от резултата от предварителната проверка за удостоверяване, че няма неблагоприятна информация, може да разреши на лицето временен достъп до КИЕС за изпълнение на конкретни задължения, без това да засяга разпоредбите относно подновяването на разрешенията за достъп. Временното разрешение за достъп до КИЕС има еднократна валидност, която не надвишава шест месеца и не дава право на достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. След като преминат инструктаж в съответствие с член 12, параграф 1, всички лица, на които е издадено временно разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометирането на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
Член 14
Участие в класифицирани заседания, организирани от Комисията
1. Службите на Комисията, отговарящи за организирането на заседания, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо информират чрез своя МСС или чрез организатора на заседанието органа по сигурността на Комисията достатъчно рано за датата, часа, мястото и участниците в такива заседания.
2. При спазване на разпоредбите на член 11, параграф 13 лица, на които е възложено да участват в заседания, организирани от Комисията, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се допускат до участие само след потвърждаване на статуса им на лица с разрешение за достъп. Достъп до такива заседания се отказва на лица, за които на органа по сигурността на Комисията не е представен УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп, както и на участници от Комисията, които не притежават разрешение за достъп.
3. Преди организирането на класифицирано заседание отговорникът за организирането му или МСС на службата на Комисията, която организира заседанието, изискват от външните участници да представят на органа по сигурността на Комисията УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп. Органът по сигурността на Комисията информира МСС или организатора на заседанието за получените УРДС или други доказателства за разрешения за достъп. Когато е приложимо, може да се използва единен списък с имена, който да предоставя съответно доказателство за разрешение за достъп.
4. Когато компетентните органи уведомят органа по сигурността на Комисията за оттегляне на УДС на лице, чиито задължения налагат участието му в заседания, организирани от Комисията, органът по сигурността на Комисията уведомява МСС на службата на Комисията, отговорна за организирането на заседанието.
Член 15
Потенциален достъп до КИЕС
Куриерите, охранителите и придружителите преминават през проучване за надеждност на съответното ниво или се проучват по други начини в съответствие с националните законови и подзаконови актове, биват инструктирани относно процедурите за сигурност за защита на КИЕС и получават указания за задълженията им във връзка със защитата на поверената им информация.
ГЛАВА 3
ФИЗИЧЕСКА СИГУРНОСТ ЗА ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Основни принципи
1. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят чрез процедура за оценка на риска, в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. По-конкретно, мерките за физическа сигурност са предназначени да предотвратяват неразрешен достъп до КИЕС, като:
а)
гарантират, че работата с КИЕС и нейното съхранение се извършват по подходящ начин;
б)
дават възможност за разграничаване на служителите по отношение на достъпа до КИЕС на основание „необходимост да се знае“ и, където това е подходящо, според вида на разрешението им за достъп;
в)
възпират, препятстват и разкриват неразрешени действия; и
г)
предотвратяват или забавят тайно или насилствено проникване на нарушители.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат във всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително в зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи съгласно определението в Глава 5.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с настоящата глава и се одобряват от органа по акредитиране сигурността на Комисията.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено устройства или оборудване одобрени от органа по сигурността на Комисията.
Член 17
Изисквания и мерки за физическа сигурност
1. Мерките за физическа сигурност се избират въз основа на оценка на заплахите, изготвена от органа по сигурността на Комисията, при необходимост в консултация с други служби на Комисията, други институции, агенции или органи на Съюза и/или компетентните органи на държавите членки. Комисията прилага процес на управление на риска за защита на КИЕС в помещенията си, за да гарантира, че съобразно оценения риск се осигурява съразмерно равнище на физическа защита. В процеса на управление на риска се вземат предвид всички необходими фактори, и по-специално:
а)
нивото на класификация на КИЕС;
б)
формата и обемът на КИЕС, като се отчита, че за големи количества или масиви от КИЕС може да се наложи прилагане на по-строги защитни мерки;
в)
заобикалящата среда и конструкцията на сградите или зоните, в които се съхранява КИЕС; и
г)
оценката на заплахите, произтичащи от действия на разузнавателни служби, насочени срещу Съюза, неговите институции, органи или агенции, или държавите членки, както и от саботажи, терористична, подривна или друг вид престъпна дейност.
2. Органът по сигурността на Комисията, като прилага концепцията за защита в дълбочина, определя подходящото съчетание от мерки за физическа сигурност, които да се приложат. За тази цел органът по сигурността на Комисията разработва минимални стандарти, норми и критерии, посочени в правилата за прилагане.
3. Органът по сигурността на Комисията има право да извършва претърсване на влизащите или излизащите, което действа като възпиращ фактор по отношение на неразрешено внасяне на материали или изнасяне на КИЕС от помещения или сгради.
4. При наличие на риск от пренебрегване на КИЕС, било то по случайност, съответните служби на Комисията предприемат подходящи мерки, определени от органа по сигурността на Комисията, за справяне с този риск.
5. Изискванията за физическа сигурност и функционалните спецификации на нови съоръжения се определят със съгласието на органа по сигурността на Комисията като част от планирането и проектирането на тези съоръжения. Изискванията за физическа сигурност на съществуващи съоръжения се прилагат в съответствие с минималните стандарти, нормите и критериите, посочени в правилата за прилагане.
Член 18
Оборудване за физическа защита на КИЕС
1. За физическа защита на КИЕС се създават два вида физически защитени зони:
а)
административни зони; и
б)
зони за сигурност (включително технически зони за сигурност).
2. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията определя дали дадена зона отговаря на изискванията за административна зона, зона за сигурност или техническа зона за сигурност.
3. За административните зони:
а)
се определя видимо очертан периметър, който да позволява проверка на лицата и при възможност - на превозните средства;
б)
непридружен достъп се разрешава само на лица, надлежно оправомощени от органа по сигурността на Комисията или друг компетентен орган; и
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
4. За зоните за сигурност:
а)
се определя видимо очертан и защитен периметър, чрез който се контролират всички влизания и излизания чрез пропуски или система за индивидуално разпознаване;
б)
достъп без придружител се предоставя само на лица, които имат разрешение за достъп и са конкретно оправомощени да влизат в зоната на основание „необходимост да се знае“;
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
5. Когато влизането в зона за сигурност представлява на практика пряк достъп до класифицираната информация в нея, се прилагат следните допълнителни изисквания:
а)
обозначава се ясно най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, която обикновено се намира в зоната;
б)
всички посетители трябва да имат конкретно разрешение за влизане в зоната, те се придружават непрекъснато и са преминали през съответното проучване за надеждност, освен ако не са взети мерки да се гарантира, че достъпът до КИЕС е невъзможен.
6. Зони за сигурност, защитени срещу подслушване, се определят за технически зони за сигурност. Прилагат се следните допълнителни изисквания:
а)
такива зони се оборудват с алармени системи против проникване (IDS), стоят заключени, когато не се ползват, и са под охрана, когато се ползват. Контролът на ключовете за тях се осъществява в съответствие с член 20;
б)
всички лица и материали, влизащи в такива зони, подлежат на контрол;
в)
органът по сигурността на Комисията осъществява редовни физически и/или технически проверки на тези зони. Такива проверки се извършват и след всяко неразрешено влизане или при подозрение за такова влизане; и
г)
в такива зони няма неразрешени линии за комуникации, неразрешени телефони или други неразрешени комуникационни средства и електрическо или електронно оборудване.
7. Независимо от параграф 6, буква г), преди да се използват в зони, в които се провеждат заседания или се извършва дейност, включваща работа с информация с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо, и където степента на заплаха за КИЕС се оценява като висока, комуникационните средства и електрическото или електронното оборудване най-напред се проверяват от органа по сигурността на Комисията, за да се гарантира, че с това оборудване не може да се предаде, неволно или неправомерно, разбираема информация отвъд периметъра на зоната за сигурност.
8. Зоните за сигурност, в които няма денонощно присъствие на дежурен персонал, се проверяват, когато това е уместно, в края на установеното работно време и на произволни интервали извън установеното работно време, освен ако не е инсталирана алармена система против проникване.
9. Зони за сигурност и технически зони за сигурност могат да бъдат временно създадени в рамките на административна зона за целите на класифицирано заседание или други подобни цели.
10. МСС на съответната служба на Комисията изготвя оперативни процедури за сигурност (ОПС) за всяка зона за сигурност, за която отговаря, като посочва, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане:
а)
нивото на класификация на КИЕС, с която може да се работи и която може да се съхранява в зоната;
б)
мерките за наблюдение и защита, които да се поддържат;
в)
лицата, които имат право на непридружен достъп до зоната на основание „необходимост да се знае“ и разрешение за достъп;
г)
ако е уместно, процедури за придружаване или за защита на КИЕС, когато се разрешава достъп на други лица до зоната;
д)
всякакви други подходящи мерки и процедури.
11. В рамките на зоните за сигурност се изграждат блиндирани помещения. Стените, подовете, таваните, прозорците и вратите с ключалки се одобряват от органа по сигурността на Комисията и осигуряват защита, равностойна на тази на сейф от категорията, одобрена за съхранение на КИЕС със същото ниво на класификация за сигурност.
Член 19
Физически защитни мерки за работна с КИЕС и нейното съхранение
1. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да се работи:
а)
в зона за сигурност,
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица, или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят пренася КИЕС в съответствие с член 31 и се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в мерките за прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED се съхранява в подходящи заключващи се офис мебели в административна зона или в зона за сигурност. Тя може да се съхранява временно извън административна зона или зона за сигурност, при условие че притежателят се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата за прилагане.
3. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET може да се работи:
а)
в зона за сигурност;
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица; или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят:
i)
се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата а прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица;
ii)
непрекъснато контролира лично КИЕС; и
iii)
в случай че документите са на хартиен носител, е уведомил за това съответната регистратура.
4. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET се съхранява в зона за сигурност в сейф или блиндирано помещение.
5. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET се работи в зона за сигурност, създадена и поддържана от органа по сигурността на Комисията и акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията.
6. КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се съхранява в зона за сигурност, акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията, при някое от следните условия:
а)
в сейф, съобразно разпоредбите на член 18, с една или повече от следните допълнителни мерки за контрол:
(1)
постоянна защита или проверки от охранители или дежурни служители с разрешение за достъп;
(2)
одобрена алармена система против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране;
или
б)
в блиндирани помещения, оборудвани с алармени системи против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране.
Член 20
Контрол на ключовете и комбинациите, използвани за защита на КИЕС
1. Процедурите за контрол на ключовете и шифровите комбинации за офисите, залите, блиндираните помещения и сейфовете се установяват в правилата за прилагане в съответствие с член 60 по-долу. Тези процедури осигуряват защита срещу неразрешен достъп.
2. Шифровите комбинации се запаметяват от възможно най-малък брой лица на основание „необходимост да се знае“. Шифровите комбинации за сейфовете и блиндираните помещения, в които се съхранява КИЕС, се променят:
а)
при получаване на нов сейф;
б)
винаги когато има смяна на служител, на когото е известна комбинацията;
в)
в случай на компрометиране или подозрение за компрометиране на информация;
г)
когато дадена ключалка е преминала през поддръжка или ремонт; и
д)
най-малко на всеки 12 месеца.
ГЛАВА 4
УПРАВЛЕНИЕ НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС
Член 21
Основни принципи
1. Всички документи, представляващи КИЕС, се управляват в съответствие с политиката на Комисията по отношение на управлението на документацията и впоследствие се регистрират, завеждат, съхраняват и накрая се унищожават, прави им се извадка или се прехвърлят в историческия архив в съответствие с общия за Комисията списък за съхранение на досиета на Европейската комисия.
2. Информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността преди нейното разпространение и при получаването ѝ. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. В Комисията се създава система от регистратури на КИЕС в съответствие с разпоредбите на член 27.
4. Службите и помещенията на Комисията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от органа по сигурността на Комисията.
5. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
по правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5;
б)
когато не се използват средствата, посочени в буква а), КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5; или
ii)
във всички останали случаи, според предписанията на правилата за прилагане.
Член 22
Класификация и обозначения
1. Информацията се класифицира, когато е необходимо да бъде защитена от съображения за поверителност, в съответствие с член 3, параграф 1.
2. Създателят на КИЕС отговаря за определянето на нивото на класификацията за сигурност, в съответствие със съответните правила за прилагане, както и за първоначалното разпространение на информацията.
3. Нивото на класификация на КИЕС се определя в съответствие с член 3, параграф 2 и при спазване на съответните правила за прилагане.
4. Класификацията за сигурност се посочва ясно и точно, независимо дали КИЕС е на хартия, в устна, електронна или друга форма.
5. Отделни части от даден документ (т.е. страници, параграфи, раздели, приложения, допълнения, добавки и притурки) може да изискват различно ниво на класификация за сигурност, за което се поставя съответният гриф, включително когато се съхраняват в електронен вид.
6. Нивото, на което се класифицира даден документ или файл, е не по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на негов елемент. Когато се обединява информация от различни източници, се прави преглед на окончателния продукт, за да се определи цялостното ниво на класификация за сигурност, тъй като може да е необходимо той да бъде с по-високо ниво на класификация от това на съставните му части.
7. Доколкото е възможно, документите, съдържащи части с различни нива на класификация, се структурират така, че частите с различни нива на класификация да могат лесно да се идентифицират и отделят при необходимост.
8. Класификацията на писмо или записка, включващи приложения, съответства на най-високата степен на класификация на тези приложения. Създателят ясно обозначава нивото на класификация на основния документ без приложенията, като използва подходящ гриф, например:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
без приложение(я) RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
Член 23
Обозначения
В допълнение към един от грифовете за сигурност, посочени в член 3, параграф 2, КИЕС може да носи допълнителни обозначения, като:
а)
знак за идентифициране на създателя на информацията;
б)
предупредително обозначение, кодови думи или акроними, уточняващи областта, до която се отнася документът, конкретното разпределение на документа на основание „необходимост да се знае“ или ограниченията за ползването му;
в)
обозначение, уточняващо условията за предоставяне;
г)
когато е приложимо, датата или конкретното събитие, след които нивото на класификация може да бъде понижено или премахнато.
Член 24
Съкратено обозначаване на класификацията
1. За обозначаване на нивото на класификация на отделни параграфи от текста могат да се използват стандартни съкращения на нивата на класификация. Пълното название на грифовете за сигурност не се заменя със съкратени обозначения.
2. В класифицирани документи на ЕС за обозначаване на нивото на класификация на раздели или части от текст, по-малки от една страница, могат да се използват следните стандартни съкращения:
TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Член 25
Създаване на КИЕС
1. При създаване на класифициран документ на ЕС:
а)
върху всяка страница се отбелязва ясно нивото на класификация;
б)
всяка страница се номерира;
в)
върху документа се отбелязват регистрационният му номер и за какво се отнася, които сами по себе си не представляват класифицирана информация, освен ако не са обозначени като такава;
г)
върху документа се поставя дата;
д)
на всяка страница на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или по-високо се обозначава номерът на копието, ако документите се разпространяват в няколко екземпляра.
2. При невъзможност за прилагане на параграф 1 към КИЕС се вземат други подходящи мерки в съответствие с правилата за прилагане.
Член 26
Понижаване на нивото на класификация и декласификация на КИЕС
1. При създаването на информацията създателят обозначава, когато е възможно, дали класификацията на КИЕС може да бъде понижена или премахната на определена дата или след настъпване на определено събитие.
2. Всяка служба на Комисията извършва редовен преглед на КИЕС, на която е създател, за да установи дали нивото на класификация продължава да е приложимо. Посредством правилата за прилагане се създава система за преразглеждане на нивото на класификация на регистрираната КИЕС, създадена от Комисията, не по-рядко от всеки пет години. Такъв преглед не се налага, ако от самото начало създателят е посочил, че нивото на класификация на информацията ще бъде автоматично понижено или че класификацията ще бъде премахната и информацията носи съответното обозначение.
3. Информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, създадена от Комисията, се декласифицира автоматично след тридесет години, в съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета (10).
Член 27
Система от регистратури на КИЕС в Комисията
1. Без да се засягат разпоредбите на член 52, параграф 5 по-долу, във всяка служба на Комисията, която работи с КИЕС или съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET, се създава местна регистратура на КИЕС, за да се гарантира, че с КИЕС се работи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
2. Управляваната от генералния секретариат регистратура на КИЕС е централната регистратура на КИЕС на Комисията. Тя действа като:
-
местна регистратура на КИЕС за генералния секретариат на Комисията;
-
регистратура на КИЕС за кабинетите на членовете на Комисията, освен ако те не разполагат с отделна местна регистратура;
-
регистратура на КИЕС за генералните дирекции или службите, които не разполагат с местна регистратура на КИЕС;
-
основен входен и изходен пункт за всичката информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED и по-високо, включително SECRET UE/EU SECRET, която Комисията и нейните служби обменят с трети страни и международни организации и, при наличие на специфични условия, с други институции, агенции и органи на Съюза.
3. Органът по сигурността на Комисията определя регистратура, която да играе ролята на централен орган за получаване и изпращане на информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET. При необходимост могат да се определят и подчинени регистратури, в които да се работи с такава информация с цел регистрация.
4. Тези подчинени регистратури не могат да предават документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET пряко на други регистратури, подчинени на същата централна регистратура за документи с класификация TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, или на външни получатели без изричното писмено одобрение на последната.
5. Регистратурите на КИЕС имат статут на зони за сигурност по смисъла на Глава 3 и се акредитират от органа по акредитиране на сигурността на Комисията (ОАС).
Член 28
Ръководител на регистратурата
1. Всяка регистратура на КИЕС се управлява от ръководител на регистратурата (РР).
2. Ръководителят на регистратурата е преминал подходяща проверка за надеждност.
3. МСС на съответната служба на комисията осъществява надзор върху работата на ръководителя на регистратурата по отношение на прилагането на разпоредбите относно работата с КИЕС и спазването на приложимите правила, стандарти и насоки за сигурност.
4. Като част от задълженията си по управлението на поверената му регистратура на КИЕС ръководителят на регистратурата поема следните общи задачи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и съответните правила за прилагане, стандарти и насоки:
-
ръководи дейностите, свързани с регистрирането, съхраняването, възпроизвеждането, превеждането, предаването, изпращането и унищожаването или прехвърлянето в историческия архив на КИЕС;
-
проверява периодично необходимостта от запазване на нивото на класификация на информацията;
-
изпълнява всякакви други задачи, свързани със защитата на КИЕС, определени в правилата за прилагане.
Член 29
Регистрация на КИЕС за целите на сигурността
1. За целите на настоящото решение регистрация за целите на сигурността (наричана по-долу „регистрация“) означава прилагането на процедури за отбелязване на жизнения цикъл на КИЕС, включително нейното разпространение.
2. Всяка информация или материал с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се регистрира в определени за целта регистратури при постъпването ѝ в дадена организационна единица и при излизането ѝ от нея.
3. При работа с КИЕС или при съхраняване на КИЕС посредством комуникационна и информационна система (КИС), процедурите по регистрацията може да се изпълняват от процеси в самата КИС.
4. Регистрацията на КИЕС за целите на сигурността е уредена по-подробно в правилата за прилагане.
Член 30
Копиране и превеждане на класифицирани документи на ЕС
1. Документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET не може да се копират или превеждат без предварителното писмено съгласие на създателя им.
2. Когато създателят на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-ниско не е поставил предупредителни обозначения за тяхното копиране или превеждане, документите могат да бъдат копирани или превеждани по указание на притежателя.
3. Мерките за сигурност, приложими към оригиналния документ, се прилагат и за неговите копия и преводи.
Член 31
Пренасяне на КИЕС
1. КИЕС се пренася по начин, който я предпазва от неразрешено разкриване по време на пренасянето.
2. При пренасянето на КИЕС се предприемат защитни мерки, които:
-
са съразмерни с нивото на класификация за сигурност на пренасяната КИЕС; и
-
са адаптирани към конкретните условия на пренасянето ѝ, по-конкретно дали КИЕС се пренася:
-
в рамките на сграда на Комисията или на самостоятелна група от сгради на Комисията;
-
между сгради на Комисията, намиращи се в една и съща държава членка;
-
в рамките на Съюза;
-
от територията на Съюза до територията на трета държава; и
-
са адаптирани към естеството и формата на КИЕС.
3. Тези защитни мерки се уреждат подробно в правилата за прилагане или, в случай на проекти и програми по смисъла на член 42, като неразделна част от съответните инструкции за сигурност на програмата или проекта (ИСП).
4. Правилата за прилагане или ИСП включват разпоредби, съразмерни с нивото на класификация на КИЕС, относно:
-
начина на пренасяне, като пренасяне на ръка, пренасяне от дипломатически или военен куриер, пренасяне с пощенска служба или платена куриерска услуга;
-
опаковането на КИЕС;
-
техническите контрамерки за КИЕС, пренасяна на електронен носител;
-
всички останали процедурни, физически или електронни мерки;
-
процедурите за регистрация;
-
използването на служители, преминали проучване за надеждност.
5. Когато КИЕС се пренася на електронен носител и независимо от разпоредбите на член 21, параграф 5, защитните мерки, посочени в съответните правила за прилагане могат да бъдат допълнени с подходящи технически контрамерки, одобрени от органа по сигурността на Комисията, така че да се сведе до минимум рискът тя да бъде загубена или компрометирана.
Член 32
Унищожаване на КИЕС
1. Класифицирани документи на ЕС, които вече не са необходими, могат да бъдат унищожени, като се вземат предвид разпоредбите за архивиране и правилата и разпоредбите на Комисията за управлението на документацията и архивирането, и по-специално общият за Комисията списък за съхранение.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се унищожават от ръководителя на отговарящата за тях регистратура на КИЕС по указание на притежателя или на компетентен орган. Ръководителят на регистратурата актуализира съответно дневниците и останалата информация за регистрацията.
3. Унищожаването на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се извършва от ръководителя на регистратурата в присъствието на свидетел, който притежава разрешение за достъп до ниво на класификация за сигурност най-малко на нивото на документа, който се унищожава.
4. Регистраторът и свидетелят, когато се изисква присъствие на такъв, подписват удостоверение за унищожаване, което се завежда в регистратурата. Ръководителят на съответната регистратура на КИЕС съхранява удостоверенията за унищожаване на документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET за срок от най-малко 10 години, а на документи с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET - за срок от най-малко пет години.
5. Класифицирани документи, включително с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, се унищожават по начини, определени в правилата за прилагане и отговарящи на съответните стандарти на ЕС или равностойни на тях.
6. Компютърни средства за съхранение на КИЕС се унищожават в съответствие с процедурите, установени в правилата за прилагане.
Член 33
Унищожаване на КИЕС в извънредни ситуации
1. Службите на Комисията, които притежават КИЕС, изготвят планове въз основа на местните условия за опазване на класифицирани материали на ЕС при криза, включващи при необходимост планове за спешно унищожаване и евакуация. Те издават необходимите указания за предотвратяване на попадането на КИЕС в ръцете на неоправомощени лица.
2. Мерките за безопасно съхраняване и/или унищожаване на материали с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET по време на криза не следва при никакви обстоятелства да се отразяват неблагоприятно на безопасното съхраняване или на унищожаването на материали с ниво на класификация са сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, включително и на шифриращото оборудване, чието третиране има предимство пред всички останали задачи.
3. При извънредна ситуация и наличие на непосредствен риск от неразрешено разкриване КИЕС се унищожава от притежателя ѝ по начин, който прави невъзможно цялостното или частичното възстановяване на информацията. Създателят на информацията и регистърът, от който е получена информацията, биват информирани за извънредната ситуация, наложила унищожаването на КИЕС.
4. Унищожаването на КИЕС е уредено по-подробно в правилата за прилагане.
ГЛАВА 5
ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС В КОМУНИКАЦИОННИ И ИНФОРМАЦИОННИ СИСТЕМИ (КИС)
Член 34
Основни принципи на осигуреността на информацията
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели.
2. Ефективната осигуреност на информацията гарантира подходящи равнища на:
автентичност
:
гаранцията, че информацията е истинска и произтича от bona fide източници;
достъпност
:
характеристиката на информацията да бъде достъпна и използваема при поискване от оправомощена единица;
поверителност
:
характеристиката, че информацията не е разкрита на неоправомощени лица, единици или процеси;
цялост
:
характеристиката, че информацията и активите са запазили точността и пълнотата си;
невъзможност за отказ
:
способността да се докаже, че дадено действие или събитие действително е настъпило, така че това действие или събитие да не може впоследствие да бъде отречено.
3. ОИ се основава на процес за управление на риска.
Член 35
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Акредитация“ означава издаването от органа по акредитиране на сигурността (ОАС) на официално разрешение и одобрение комуникационна и информационна система от да обработва КИЕС в нейната операционна среда, след официалното потвърждаване на плана за сигурност и правилното му прилагане.
б)
„Процес на акредитация“ означава необходимите стъпки и задачи преди акредитирането от органа по акредитиране на сигурността. Тези стъпки и задачи се конкретизират в стандарт за процес на акредитация.
в)
„Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси.
г)
„Остатъчен риск“ означава рискът, който продължава да съществува след прилагане на мерките за сигурност, предвид факта, че не може да се противодейства на всички заплахи и че не всички видове уязвимост могат да бъдат премахнати.
д)
„Риск“ означава възможността дадена заплаха да използва вътрешни или външни видове уязвимост на дадена организация или на някоя от системите, които тази организация използва, и по този начин да нанесе вреди на организацията и на нейните материални или нематериални активи. Рискът се измерва като съчетание от вероятността от осъществяване на заплахи и тяхното въздействие.
е)
„Приемане на риска“ означава решение за приемане на продължаващото съществуване на остатъчен риск след третиране на риска.
ж)
„Оценка на риска“ - състои се от установяване на заплахите и видовете уязвимост и от анализ на свързаните с тях рискове, т.е. анализ на вероятността и въздействието.
з)
„Съобщаване за риска“ - изразява се в повишаване на осведомеността за рисковете сред общностите от ползватели на КИС, информиране за такива рискове на органите, които дават одобрение, и докладване за тях на оперативните органи.
и)
„Третиране на риска“ - изразява се в смекчаване, отстраняване, намаляване (чрез подходящо съчетание от технически, физически, организационни или процедурни мерки), прехвърляне или наблюдение на риска.
Член 36
Работа с КИЕС в КИС
1. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
2. За КИС, в които се работи с КИЕС, съответствието с политиката на сигурност по отношение на информационните системи на Комисята, посочена в Решение C(2006) 3602 (11) на Комисията, означава че:
а)
подходът „планирай-направи-провери-действай“ се прилага към осъществяването на политиката за сигурност на информационните системи през целия жизнен цикъл на информационната система;
б)
нуждите на сигурността трябва да бъдат определени чрез оценка на въздействието върху работата;
в)
информационната система и данните в нея трябва да бъдат подложени на официална класификация на активите;
г)
трябва да се прилагат всички задължителни мерки за сигурност, определени в политиката за сигурност на информационните системи;
д)
трябва да се прилага процес за оценка на риска, състоящ се от следните стъпки: определяне на заплахите и уязвимостите; оценка на риска; третиране на риска; приемане на риска и съобщаване на риска;
е)
изготвен е, прилага се, проверява се и се преразглежда план за сигурност, включващ политиката за сигурност и оперативните процедури за сигурност.
3. Всички служители, участващи в проектирането, разработването, изпитването, функционирането, управлението или ползването на КИС, в които се работи с КИЕС, уведомяват ОАС за всички потенциални слабости в сигурността, инциденти, нарушения на сигурността или случаи на компрометиране на сигурността, които биха могли да окажат въздействие върху защитата на КИС и/или съдържащата се в тях КИЕС.
4. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
отдава се предпочитание на продукти, одобрени от Съвета или от Генералния секретар на Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение на Съвета, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията;
б)
когато това е обосновано от специфични оперативни съображения, органът за криптографско одобрение (ОКО) на Комисията може, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията, да отмени изискванията по буква а) и да издаде временно одобрение за конкретен период.
5. При предаване, обработване и съхраняване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации след одобряването им от ОКО.
6. С цел защита на КИС, в които се работи с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана чрез неумишлени електромагнитни излъчвания се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по TEMPEST“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
7. Органът по сигурността на Комисията изпълнява следните функции:
-
орган по ОИ (ООИ);
-
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
-
орган по TEMPEST (ОТ);
-
орган за криптографско одобрение (ОКО);
-
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
8. Органът по сигурността на Комисията определя оперативен орган по ОИ за всяка система.
9. Отговорностите на функциите, описани в параграфи 7 и 8, се определят в правилата за прилагане.
Член 37
Акредитация на КИС, работещи с КИЕС
1. Всички КИС, в които се работи с КИЕС, преминават през процес на акредитация, основаващ се на принципите на ОИ, чиято задълбоченост трябва да бъде съразмерна с равнището на необходимата защита.
2. Процесът на акредитация включва официално валидиране от органа по акредитиране на сигурността на плана за сигурност на съответната КИС, за да се получат гаранции, че:
а)
посоченият в член 36, параграф 2 процес на управление на риска се осъществява правилно;
б)
собственикът на системата е информиран за остатъчния риск и го е приел;
в)
е постигнато достатъчно ниво на защита на КИС и на КИЕС, в която се работи в нея, в съответствие с настоящото решение.
3. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията издава декларация за акредитация, в която се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на КИЕС, с която може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това. Това не засяга задачите, възложени на Съвета по акредитиране на сигурността по смисъла на член 11 от Регламент (ЕС) № 512/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
4. Акредитацията на КИС на Комисията, в които участват няколко страни, се извършва от съвместен Съвет по акредитиране на сигурността (САС). Той се състои от представител на ОАС на всяка участваща страна и се председателства от представител на ОАС на Комисията.
5. Процесът на акредитация се състои от редица задачи, които се изпълняват от участващите страни. Отговорност за изготвянето на акредитационните досиета и документи носи изцяло собственикът на КИС.
6. Отговорност за акредитацията носи ОАС на Комисията, който във всеки момент от жизнения цикъл на КИС има право:
а)
да поиска да бъде извършен процес на акредитация;
б)
да одитира или инспектира КИС;
в)
в случай, че е настъпила липса на съответствие с условията на експлоатация, да поиска да бъде разработен и ефективно приложен план за подобряване на сигурността в рамките на добре разчетен във времето график, като евентуално оттегли разрешението за експлоатация на КИС до възстановяването на съответствието с условията на експлоатация.
7. Процесът на акредитация се установява чрез стандарт за процес на акредитация на КИС, в които се работи с КИЕС, който се приема в съответствие с член 10, параграф 3 от Решение C(2006) 3602.
Член 38
Извънредни обстоятелства
1. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, описаните по-долу специални процедури могат да се прилагат в извънредни ситуации, например по време на предстояща или настояща криза, конфликт, състояние на война или при извънредни оперативни обстоятелства.
2. КИЕС може да се предава, като се използват криптографски продукти, одобрени за по-ниско ниво на класификация за сигурност, или без да се криптира, със съгласието на компетентния орган, в случай че евентуално забавяне би причинило очевидно по-голяма вреда от тази, произтичаща от разкриване на класифицирания материал, и ако:
а)
изпращачът и получателят не притежават необходимите уреди за криптиране; и
б)
класифицираният материал не може да бъде изпратен своевременно с други средства.
3. Класифицираната информация, предавана при описаните в параграф 1 обстоятелства, не носи грифове за сигурност или обозначения, които да я отличават от некласифицираната информация или от информацията, която може да бъде защитена с наличен криптографски продукт. Получателите се уведомяват незабавно за нивото на класификация с други средства.
4. Впоследствие се изготвя доклад до компетентния орган и до Експертната група по сигурността на Комисията.
ГЛАВА 6
ИНДУСТРИАЛНА СИГУРНОСТ
Член 39
Основни принципи
1. Индустриалната сигурност представлява прилагане на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС
а)
в рамките на класифицирани договори, от страна на:
i)
кандидатите или оферентите по време на процедурата за възлагане на поръчката;
ii)
изпълнителите или подизпълнителите по време на жизнения цикъл на класифицираните договори;
б)
в рамките на класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, от страна на:
i)
кандидатите в процедурите за отпускане на безвъзмездно финансиране;
ii)
бенефициерите по време на жизнения цикъл на класифицираните споразумения за безвъзмездно финансиране.
2. Такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране не включват информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящата глава по отношение на класифицираните договори или изпълнителите се прилагат и за класифицираните договори за подизпълнение или подизпълнителите.
Член 40
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Класифициран договор“ означава рамков договор или договор по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (13), сключен от Комисията или някоя от нейните служби с изпълнител за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
б)
„Класифициран договор за подизпълнение“ означава договор, сключен от изпълнител на Комисията с друг изпълнител (т.е. подизпълнител) за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
в)
„Класифицирано споразумение за безвъзмездно финансиране“ означава споразумение, по силата на което Комисията отпуска безвъзмездно финансиране по смисъла на част I, дял VI от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
г)
„Определен орган по сигурността“ (ООС) означава орган, отговорен пред националния орган по сигурността (НОС) на държава членка, който отговаря за информиране на индустриални или други единици за националната политика по всички въпроси на индустриалната сигурност и за предоставяне на указания и съдействие при нейното изпълнение. Функциите на ООС може да се изпълняват от НОС или от друг компетентен орган.
Член 41
Процедура за класифицирани договори или споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Всяка служба на Комисията, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране в договора са включени минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящата глава, или е направена препратка към тях.
2. За целите на параграф 1 компетентните служби на Комисията се консултират с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, и по-специално с дирекция „Сигурност“ в нея, за да се уверят, че моделите на договори за изпълнение и подизпълнение и моделите на споразумения за безвъзмездно финансиране включват разпоредби, отразяващи основните принципи и минималните стандарти за защита на КИЕС, които трябва да се спазват от изпълнителите и подизпълнителите и от бенефициерите на споразуменията за безвъзмездно финансиране.
3. Комисията сътрудничи тясно с НОС, ООС или всеки друг компетентен орган на съответните държави членки.
4. Когато възложител има намерение да обяви процедура за възлагане на класифициран договор или сключване на споразумение за безвъзмездно финансиране, той се консултира с органа по сигурността на Комисията по въпросите, свързани с класифицирания характер и елементи на процедурата на всички етапи от нея.
5. Моделите и примерите за класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, обявления за поръчки, насоки за обстоятелствата, при които се изисква „удостоверение за сигурност на структура“ (УСС), инструкции за сигурност на проект или програма (ИСП), приложения относно аспектите на сигурността (ПАС), посещения, предаване и пренасяне на КИЕС по класифицириани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране се установяват в правилата за прилагане по отношение на индустриалната сигурност, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
6. Комисията може да сключи класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, с които се възлага изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС или съхранение на КИЕС от икономически оператори, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с Глава 7 от настоящото решение.
Член 42
Елементи на сигурността в класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране
1. Класифицираните договори или споразумения за безвъзмездно финансиране включват следните елементи на сигурността:
Инструкции за сигурност на програмата или проекта
а)
„Инструкции за сигурност на програмата или проекта“ (ИСП) означава списък от процедури за сигурност, които се прилагат за конкретна програма или проект с цел стандартизиране на процедурите за сигурност. Те подлежат на преразглеждане във всеки един момент от осъществяването на програмата или проекта.
б)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ разработва примерни ИСП, които службите на Комисията, отговарящи за програми или проекти, включващи работа с КИЕС или съхранение на КИЕС използват при разработването, където това е подходящо, на свои специфични ИСП.
в)
Специфични ИСП се разработват по-специално за програми и проекти, характеризиращи се със значителен обхват, мащаб или сложност или с множество или многообразни изпълнители, бенефициери и други партньори и заинтересовани страни, например по отношение на правния им статут. Специфични ИСП се разработват от службата или службите на Комисията, управляващи програмата или проекта, в тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
г)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ представя примерните и специфичните ИСП за консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Приложение относно аспектите на сигурността
а)
„Приложение относно аспектите на сигурността“ (ПАС) означава съвкупност от специални договорни условия, изготвени от възложителя, които представляват неразделна част от всеки класифициран договор, включващ достъп до КИЕС или създаване на КИЕС, и в които се определят изискванията за сигурност или елементите на договора, изискващи защита на сигурността.
б)
Свързаните с договора изисквания за сигурност се описват в ПАС. Когато това е уместно, ПАС включва ръководството за класифициране за целите на сигурността и представлява неразделна част от класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране.
в)
В ПАС се съдържат разпоредби, изискващи от изпълнителя или бенефициера да спазва минималните стандарти, установени в настоящото решение. Възложителят гарантира, че в ПАС е посочено, че неспазването на тези минимални стандарти може да бъде достатъчно основание за прекратяване на договора или споразумението за безвъзмездно финансиране.
2. Ръководството за класифициране за целите на сигурността (РКЦС) е задължителен елемент на сигурността и се включва в ИПС и ПАС:
а)
„Ръководство за класифициране за целите на сигурността“ (РКЦС) означава документ, който описва елементите на програма, проект, договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, които са класифицирани, като определя приложимите нива на класификация за сигурност. РКЦС може да бъде допълвано през целия период на времетраене на програмата, проекта, договора или споразумението за безвъзмездно финансиране, като нивото на класификация на елементите на информацията може да бъде променяно или понижавано; РКЦС, в случай че такова съществува, е част от ПАС.
б)
Преди да обяви търг за възлагане на класифициран договор или да възложи такъв договор, службата на Комисията, в качеството си на възложител, определя класификацията за сигурност на информацията, която се предоставя на участниците в търга и на изпълнителите, както и класификацията за сигурност на информацията, която се създава от изпълнителя. За тази цел тя изготвя РКЦС, което да се използва при осъществяването на договора, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, след консултация с органа по сигурността на Комисията.
в)
При определяне на нивото на класификация за сигурност на различните елементи на класифицирания договор се прилагат следните принципи:
i)
при изготвянето на РКЦС службата на Комисията, в качеството си на възложител, взема предвид всички релевантни аспекти на сигурността, включително нивото на класификация за сигурност, определено за информацията, която е предоставена и одобрена за ползване при изпълнението на договора от създателя на информацията;
ii)
общото ниво на класификация за сигурност на договора не може да бъде по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на който и да е от неговите елементи; и
iii)
при нужда възложителят, посредством органа по сигурността на Комисията, влиза във връзка с НОС, ООС или друг заинтересован компетентен орган по сигурността на държавите членки, в случай на промени на нивото на класификация на информацията, създадена от изпълнителите или предоставена им при изпълнението на договора, както и при извършване на по-нататъшни промени в РКЦС.
Член 43
Достъп до КИЕС на служителите на изпълнителите и бенефициерите
Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, гарантира, че класифицираният договор или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране включва разпоредби, в които се посочва, че служителите на изпълнител, подизпълнител или бенефициер, които се нуждаят от достъп до КИЕС за целите на изпълнението на класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или на споразумението за безвъзмездно финансиране, ще получат такъв достъп само ако:
а)
той е получил разрешение за достъп до съответнито ниво на класификация или е надлежно оправомощен по друг начин след като за него е била установена „необходимост да се знае“;
б)
лицата са информирани за приложимите правила и процедури по сигурността за защита на КИЕС и са потвърдили, че осъзнават своята отговорност за защитата на такава информация;
в)
лицата са преминали проучване за надеждност за необходимото ниво за информация, класифицирана CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, извършено от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган.
Член 44
Удостоверение за сигурност на структура
1. „Удостоверение за сигурност на структура“ (УСС) означава административно определяне от НОС, ООС или друг компетентен орган, че дадена структура може да осигури адекватна защита на КИЕС на определено ниво на класификация за сигурност.
2. УСС, издадено от НОС или ООС или друг компетентен орган на държава членка в уверение на това, че в съответствие с националните законови и подзаконови актове определен икономически оператор може да защити КИЕС на подходящо ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET) в своите структури се предоставя на органа по сигурността на Комисията, който го препраща на службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездното финансиране, преди на кандидат, участник в търг, изпълнител или кандидат за безвъзмездно финансиране да бъде предоставена КИЕС или да му бъде даден достъп до такава.
3. Когато е уместно, възложителят уведомява, посредством органа по сигурността на Комисията, съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, че за изпълнението на договора се изисква удостоверение за сигурност на структура. УСС или РДС се изисква когато в процеса на възлагане на договора или на сключване на споразумението за безвъзмездно финансиране трябва да се предостави КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET.
4. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране не сключва класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране с предпочитан участник в търга или кандидат, преди да е получил потвърждение от НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на държавата членка, в която е регистриран съответният изпълнител или подизпълнител, че е издадено съответното удостоверение за сигурност на структура, ако такова е необходимо.
5. Когато органът по сигурността на Комисията бъде уведомен от НОС, ООС или друг компетентен орган, издал УСС, за настъпването на промени, засягащи УСС, той информира службата на Комисията, изпълняваща функциите на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране. При договори за подизпълнение се уведомява съответно НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността.
6. Оттеглянето на УСС от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността представлява достатъчно основание за възложителя или органа, отпускащ безвъзмездното финансиране да прекрати класифициран договор или да изключи от процедурата по възлагането кандидат, оферент или участник. При съставянето на моделите на договори и споразумения за безвъзмездно финансиране се включва разпоредба в този смисъл.
Член 45
Разпоредби за класифицирани договори и споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Когато по време на процедурата по възлагане на кандидат, оферент или участник се предоставя КИЕС, поканата за представяне на оферта съдържа разпоредба, задължаваща кандидата, оферента или участника, който не е представил оферта или предложение или не е избран, да върне всички класифицирани документи в рамките на определен период от време.
2. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомяват, посредством органа по сигурността на Комисията, компетентния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността за възлагането на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, както и за съответните данни, като името на изпълнителя или изпълнителите или бенефициерите, срокът на изпълнение на договора и максималното ниво на класификация.
3. При прекратяване на такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомява своевременно, посредством органа по сигурността на Комисията, НОС, ООС или друг компетентен орган на държавата членка, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
4. По правило при прекратяване на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране от изпълнителя или бенефициера се изисква да върне на възложителя или на органа, отпускащ безвъзмездното финансиране всяка държана от него КИЕС.
5. Конкретните разпоредби за разпореждането с КИЕС по време на изпълнението на класифицирания договора или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране или при неговото прекратяване се посочват в ПАС.
6. Когато на изпълнителя или бенефициера бъде разрешено да задържи КИЕС след прекратяването на класифицирания договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, изпълнителят или бенефициерът продължава да спазва минималните стандарти, съдържащи се в настоящото решение и да защитава конфиденциалността на КИЕС.
Член 46
Специфични разпоредби за класифицирани договори
1. Условията, свързани със защитата на КИЕС, при които изпълнителят може да възлага договора за подизпълнение, се определят в условията за търга и в класифицирания договор.
2. За да предостави за подизпълнение части от класифициран договор, изпълнителят получава разрешение от възложителя. Договор за подизпълнение, включващ достъп до КИЕС не може да се сключва с подизпълнител, регистриран в трета страна, освен ако не е налице регулаторна рамка за сигурността на информацията по смисъла на Глава 7.
3. Изпълнителят носи отговорност за осигуряване на спазването на установените в настоящото решение минимални стандарти за сигурност по време на извършването на всички подизпълнителски дейности и не предоставя КИЕС на подизпълнителя без предварителното писмено съгласие на възложителя.
4. За създател на КИЕС, създадена от изпълнител или подизпълнител или с която те работят, се счита Комисията, а правата на създателя се упражняват от възложителя.
Член 47
Посещения във връзка с класифицирани договори
1. Когато за изпълнението на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране служители на Комисията или на изпълнителите или на бенефициерите е необходимо да получат на взаимна основа достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в помещенията си, се уреждат посещения, като се поддържа връзка с НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността. Органът по сигурността на Комисията се уведомява за тези посещения. В контекста на конкретни програми и проекти, обаче, НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността може договори също така процедура за пряко организиране на такива посещения.
2. Всички посетители притежават подходящо разрешение за достъп и отговарят на изискването за „необходимост да се знае“ за достъп до КИЕС, свързана с класифицирани договор.
3. На посетителите се дава достъп единствено до КИЕС, свързана с целите на посещението.
4. По-подробни разпоредби се съдържат в правилата за прилагане.
5. Спазването на разпоредбите по отношение на посещенията във връзка с класифицирани договори, установени с настоящото решение и правилата за неговото прилагане, посочени в параграф 4, е задължително.
Член 48
Предаване и пренасяне на КИЕС във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. По отношение на предаването на КИЕС чрез електронни средства се прилагат съответните разпоредби на Глава 5 от настоящото решение.
2. По отношение на пренасянето на КИЕС се прилагат съответните разпоредби на Глава 4 от настоящото решение и правилата за неговото прилагане, в съответствие с националните законови и подзаконови актове.
3. При определяне на мерките за сигурност при транспортиране на класифицирани материали като товар се прилагат следните принципи:
а)
сигурността се осигурява на всеки етап по време на транспорта от пункта на произход до крайното местоназначение;
б)
степента на защита, предоставена за дадена пратка, се определя от най-високото ниво на класификация за сигурност на материала, който се съдържа в нея;
в)
преди трансграничен пренос на материали, класифицирани като CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, изпращачът изготвя план за пренос, който се одобрява от НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността;
г)
пътуванията, доколкото това е възможно, се извършват от пункт до пункт и толкова бързо, колкото позволяват обстоятелствата;
д)
винаги когато това е възможно, маршрутите следва да преминават само през държави членки. Маршрути през държави, които не са членки на ЕС, следва да се използват единствено когато са разрешени от НОС, ООС или други компетентни органи по сигурността на държавите както на изпращача, така и на получателя.
Член 49
Предаване на КИЕС на изпълнители или бенефициери, намиращи се в трети държави
Предаването на КИЕС на изпълнители и подизпълнители, намиращи се в трети държави, се извършва в съответствие с мерките за сигурност, договорени между органа по сигурността на Комисията, службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране и НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на съответната трета държава, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
Член 50
Работа с информация с ниво на класифиция за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. Защитата на информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, с която се работи или която се съхранява по класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, се основава на принципите на пропорционалността и разходната ефективност.
2. Във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, включващи работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED или съхраняване на такава, не се изисква УСС или РДС.
3. Когато даден договор или споразумение за безвъзмездно финансиране включва работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED в рамките на КИС, с която оперира изпълнител или бенефициер, възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, след като се консултира с органа по сигурността на Комисията, гарантира включването в договора или споразумението за безвъзмездно финансиране на необходимите технически и административни изисквания за акредитацията или одобряването на въпросната КИС, съизмерими с оценката на риска, като се вземат предвид всички приложими фактори. Обхватът на акредитацията или одобрението на такава КИС се договаря между органа по сигурността на Комисията и съответния НОС или ООС.
ГЛАВА 7
ОБМЕН НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ С ДРУГИ ИНСТИТУЦИИ, АГЕНЦИИ, ОРГАНИ И СЛУЖБИ НА СЪЮЗА, С ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ, С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 51
Основни принципи
1. Когато Комисията или нейна служба установи необходимост от обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация, се предприемат необходимите действия за създаване на подходяща правна или административна рамка, която може да включва споразумения за сигурността на информацията или административни договорености, които се сключват в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Без да се засяга член 57, КИЕС се обменя с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация единствено ако е налице такава подходяща правна или административна рамка и ако има достатъчно гаранции, че институцията, агенцията, органът или службата на Съюза или третата държава или международната организация прилага равностойно основни принципи за защита на класифицираната информация.
Член 52
Обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи и служби на Съюза
1. Преди да сключи административни договорености за обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза, Комисията иска гаранции, че съответната институция, агенция, орган или служба на Съюза:
а)
разполага с регулаторна рамка за защита на КИЕС, в която са посочени основни принципи и минимални стандарти, равностойни на установените с настоящото решение и правилата за неговото прилагане;
б)
прилага стандарти за сигурност и насоки по отношение на сигурността на персонала, физическата сигурност, управлението на КИЕС и сигурността комуникационните и информационните системи (КИС), гарантиращи ниво на защита на КИЕС равностойно на осигуряваното от Комисията;
в)
обозначава създадената от него информация като КИЕС.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, в тясно сътрудничество с други компетентни отдели на Комисията, е водещата служба на Комисията при сключването на административни договорености за обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи или служби.
3. По правило административните договорености се сключват чрез размяна на писма, подписани от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ от името на Комисията.
4. Преди сключване на административна договореност за обмен на КИЕС органът по сигурността на Комисията извършва посещение за оценка на регулаторната рамка за защита на КИЕС и за да се увери в ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС. Административната договореност влиза в сила и обменът на КИЕС започва само ако резултатът от това посещение за оценка е задоволителен и направените при него препоръки са изпълнени. Провеждат се редовни последващи посещения за проверка на спазването на административната договореност и дали съществуващите мерки за сигурност продължават да отговарят на договорените основни принципи и минимални стандарти.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с други институции, агенции, органи и служби на Съюза. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за процеса на сключване на административни договорености по смисъла на параграф 2.
Член 53
Обмен на КИЕС с държави членки
1. КИЕС може да се обменя с държави членки и да им бъде разкривана, при условие че те защитават тази информация в съответствие с изискванията, приложими към класифицираната информация, обозначена с национален гриф за сигурност на съответното ниво по таблицата за съответствие на нивата на класификация за сигурност в Приложение I.
2. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
Член 54
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Комисията установи наличие на дългосрочна необходимост от обмен на класифицирана информация с трети държави или международни организации, се предприемат необходимите мерки за установяване на подходяща правна или административна рамка за тази цел, която може да включва споразумения за сигурност и информация или административни споразумения, сключени в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Споразуменията за сигурност на информацията и административните договорености, посочени в параграф 1, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение.
3. Комисията може да сключва административни договорености в съответствие с член 56 когато нивото на класификация на КИЕС като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Административните договорености за обмен на класифицирана информация, посочени в параграф 3, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение. При сключването на споразумения за сигурност на информацията или административни договорености се провеждат консултации с Експертната група по сигурността на Комисията.
5. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Комисията, се взема от службата на Комисията, която е създател на тази КИЕС, поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация или съдържащият се в нея изходен материал не са създадени от Комисията, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. В случай, че създателят на информацията не може да бъде установен, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация поема неговите задължения след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Член 55
Споразумения за сигурност на информацията
1. Споразумения за сигурност на информацията с трети държави или международни организации се сключват в съответствие с разпоредбите на член 218 от ДФЕС.
2. Споразуменията за сигурност на информацията:
а)
установяват основните принципи и минималните стандарти, които уреждат обмена на класифицирана информация между Съюза и дадена трета държава или международна организация;
б)
предвиждат договорености за техническото изпълнение, които се постигат между компетентните органи по сигурността на съответните институции и органи на Съюза и компетентния орган по сигурността на въпросната трета държава или международна организация. Тези договорености отчитат нивото на защита, предоставено от прилаганите в съответната трета държава или международна организация разпоредби, структури и процедури за сигурност;
в)
предвиждат, преди да се пристъпи към обмен на класифицирана информация по въпросното споразумение, да бъде получено уверение, че получаващата страна е в състояние да защитава и да опазва предоставената ѝ информация по подходящ начин.
3. Когато бъде установена необходимост от обмен на класифицирана информация съгласно член 51, параграф 1, Комисията се консултира с Европейската служба за външна дейност, генералния секретариат на Съвета и други институции и органи на Съюза, ако е целесъобразно, за да определи дали да внесе в Съвета препоръка съгласно член 218, параграф 3 от ДФЕС.
4. КИЕС не се обменя с електронни средства, освен ако това не е изрично предвидено в споразумението за сигурност на информацията или в договореностите за техническото изпълнение.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. За оценка на ефективността на разпоредбите, структурите и процедурите за сигурност в съответната трета държава или международна организация Комисията участва в посещения за оценка в сътрудничество с други институции, агенции или органи на Съюза по взаимно споразумение със съответната трета държава или международна организация. При тези посещения за оценка се оценява:
а)
регулаторната рамка, приложима към защитата на класифицирана информация;
б)
специфични елементи на политиката за сигурност и начина, по който сигурността е организирана в третата държава или международната организация, които могат да окажат въздействие върху нивото на класифицираната информация, която може да бъде обменяна;
в)
въведените мерки и процедури за сигурност; и
г)
процедурите за разрешаване на достъп до нивото на КИЕС, която се предоставя.
Член 56
Административни договорености
1. Когато в контекста на политическата или правната рамка на Съюза е налице дългосрочна необходимост от обмен на информация с ниво на класификация за сигурност по правило не по-високо от RESTREINT UE/EU RESTRICTED с трета държава или международна организация и когато органът по сигурността на Комисията, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, е установил, че въпросната договаряща страна не разполага с достатъчно развита система за сигурност, за да е възможно тя да встъпи в споразумение за сигурност на информацията, Комисията може да сключи административна договореност със съответните органи на въпросната трета държава или международна организация.
2. Такива административни договорености по правило се сключват чрез размяна на писма.
3. Преди сключването на договореност се провежда посещение за оценка. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за резултата от посещението за оценка. В случай, че извънредни обстоятелства налагат спешен обмен на класифицирана информация, КИЕС може да бъде предоставена при условие че са положени всички усилия за провеждане на посещение за оценка в най-кратък срок.
4. КИЕС не се обменя чрез електронни средства, освен в случаите, когато това е изрично предвидено в административната договореност.
Член 57
Извънредно ad hoc предоставяне на КИЕС
1. Когато няма сключено споразумение за сигурност на информацията или административна договореност и когато Комисията или нейна служба установи извънредна необходимост в контекста на политическата или правната рамка на Съюза да бъде предоставена КИЕС на трета държава или на международна организация, органът по сигурността на Комисията, доколкото това е възможно, проверява чрез органите по сигурността на съответната трета държава или международна организация дали нейните разпоредби, структури и процедури по отношение на сигурността са такива, че предоставената ѝ КИЕС ще бъда защитена по стандарти не по-малко строги от установените с настоящото решение.
2. Решението да се предостави КИЕС на съответната трета държава или международна организация се взема, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, по предложение от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.
3. След като Комисията вземе решение да предостави КИЕС и при условие че е получено писменото одобрение на създателя на информацията, включително създателите на съдържащите се в нея изходни материали, компетентният отдел на Комисията препраща съответната информация с обозначение, че подлежи на предоставяне, в което се посочва третата държава или международната организация, на която се предоставя. Преди или при самото предоставяне на КИЕС въпросната трета страна писмено потвърждава, че поема задължение за защита на получената от нея КИЕС в съответствие с основните принципи и минималните стандарти, установени в настоящото решение.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Замяна на предходно решение
С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (14).
Член 59
Класифицирана информация, създадена преди влизането в сила на настоящото решение
1. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
2. Цялата класифицирана информация, притежавана от Комисията на датата на влизане в сила на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом, с изключение на класифицираната информация по Евратом:
а)
ако е създадена от Комисията, продължава по подразбиране да се счита за прекласифицирана с ниво на класификация RESTREINT UE, освен ако авторът ѝ не е решил да ѝ даде друго ниво на класификация до 31 януари 2002 г. и е информирал за това всички получатели на документа;
б)
ако е създадена от автори извън Комисията, запазва първоначалната си класификация и по този начин се третира като равностойна по степен КИЕС, освен ако авторът не даде съгласие за нейното декласифициране или понижаване на нивото ѝ на класификация.
Член 60
Правила за прилагане и насоки за сигурност
1. При необходимост Комисията приема отделно решение, с което оправомощава члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, да приеме правила за прилагане на настоящото решение, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен чрез горепосоченото решение, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността може да разработи насоки за сигурност, с които се установяват указания за сигурност и най-добри практики в обхвата на приложното поле на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да делегира задачите, упоменати в първия и втория параграф на настоящия член на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ посредством отделно решение за делегиране, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
Член 61
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
DECISIONE (UE, Euratom) 2015/444 DELLA COMMISSIONE
del 13 marzo 2015
sulle norme di sicurezza per proteggere le informazioni classificate UE
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 249,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea dell'energia atomica, in particolare l'articolo 106,
visto il protocollo n. 7 sui privilegi e le immunità dell'Unione europea allegato ai trattati, in particolare l'articolo 18,
considerando quanto segue:
(1)
È necessario rivedere e aggiornare le disposizioni della Commissione in materia di sicurezza per la protezione delle informazioni classificate UE (ICUE), tenendo conto degli sviluppi istituzionali, organizzativi, operativi e tecnologici.
(2)
La Commissione europea ha concluso accordi per la sicurezza delle proprie sedi principali con i governi di Belgio, Lussemburgo e Italia (1).
(3)
La Commissione, il Consiglio e il Servizio europeo per l'azione esterna si impegnano ad applicare norme di sicurezza equivalenti per proteggere le ICUE.
(4)
È importante associare, ove opportuno, il Parlamento europeo e altre istituzioni, organi o organismi dell'Unione a principi, norme e regole per proteggere le informazioni classificate che sono necessari per salvaguardare gli interessi dell'Unione e dei suoi Stati membri.
(5)
Il rischio per le ICUE è gestito secondo una procedura. Tale procedura è volta a determinare i rischi noti per la sicurezza, a definire le misure di sicurezza per contenere tali rischi entro un livello accettabile conformemente ai principi fondamentali e alle norme minime stabiliti nella presente decisione, e ad applicare tali misure secondo il concetto di difesa in profondità. L'efficacia di tali misure è valutata costantemente.
(6)
Alla Commissione, per «sicurezza materiale per la protezione di informazioni classificate» si intende l'applicazione di misure di protezione materiali e tecniche volte a impedire l'accesso non autorizzato alle ICUE.
(7)
Per «gestione delle ICUE» si intende l'applicazione delle misure amministrative intese a controllare le ICUE per tutto il loro ciclo di vita, al fine di integrare le misure previste ai capi 2, 3 e 5 della presente decisione e in tal modo contribuire a scoraggiare e scoprire casi di compromissione o perdita intenzionale o accidentale di tali informazioni. Dette misure riguardano in particolare la creazione, l'archiviazione, la registrazione, la copiatura, la traduzione, il declassamento, la declassificazione, il trasporto e la distruzione di ICUE e integrano le norme generali della Commissione sulla gestione dei documenti [decisioni 2002/47/CE (2), CECA, Euratom e 2004/563/CE, Euratom (3)].
(8)
Le disposizioni della presente decisione non pregiudicano:
a)
il regolamento (Euratom) n. 3 (4);
b)
il regolamento (CE) n. 1049/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (5);
c)
il regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (6);
d)
il regolamento (CEE, Euratom) n. 354/83 del Consiglio (7),
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
CAPO 1
PRINCIPI FONDAMENTALI E NORME MINIME DI SICUREZZA
Articolo 1
Definizioni
Ai fini della presente decisione si intende per:
1)
«servizio della Commissione», direzioni generali, servizi della Commissione o gabinetti dei membri della Commissione;
2)
«materiale crittografico (crypto)», algoritmi crittografici, moduli hardware e software crittografici e prodotti comprendenti dettagli di attuazione e documentazione associata e materiale di codifica;
3)
«declassificazione», la soppressione di qualsiasi classifica di sicurezza;
4)
«difesa in profondità», l'applicazione di una serie di misure di sicurezza organizzate come fasi multiple di difesa;
5)
«documento», qualsiasi informazione registrata, a prescindere dalla sua forma o dalle sue caratteristiche materiali;
6)
«declassamento», una riduzione del livello di classifica di sicurezza;
7)
«trattamento» delle ICUE, qualsiasi azione di cui possono essere oggetto le ICUE nel loro ciclo di vita. Ciò comprende la loro creazione, registrazione, elaborazione, trasporto, declassamento, declassificazione e distruzione. In relazione ai sistemi di comunicazione e informazione (CIS) il trattamento comprende anche la raccolta, la visualizzazione, la trasmissione e la conservazione;
8)
«detentore», una persona debitamente autorizzata con una necessità di conoscere stabilita, che detiene un elemento di ICUE ed è di conseguenza responsabile della sua protezione;
9)
«norme di attuazione», l'insieme di norme o di comunicazioni di sicurezza adottate in conformità al capo 5 della decisione (UE, Euratom) 2015/443 della Commissione (8);
10)
«materiale», qualsiasi mezzo, vettore di dati o elemento di macchinario o attrezzatura, sia sotto forma di prodotto finito sia in corso di lavorazione;
11)
«originatore», un'istituzione, agenzia o organo dell'Unione, Stato membro, Stato terzo o organizzazione internazionale sotto la cui autorità sono state create e/o introdotte nelle strutture dell'Unione informazioni classificate;
12)
«locali», beni immobili o assimilabili della Commissione;
13)
«procedura di gestione del rischio di sicurezza», l'intera procedura che consiste nell'individuare, controllare e ridurre al minimo eventi incerti che possono incidere sulla sicurezza di un'organizzazione o di un qualsiasi sistema in uso. Essa contempla tutte le attività correlate al rischio, tra cui la valutazione, il trattamento, l'accettazione e la comunicazione;
14)
«statuto», lo statuto dei funzionari dell'Unione europea e il regime applicabile agli altri agenti dell'Unione europea definiti dal regolamento (CEE, Euratom, CECA) n. 259/68 del Consiglio (9);
15)
«minaccia», causa potenziale di un incidente indesiderato che può recar danno a un'organizzazione o a uno dei sistemi in uso; tali minacce possono essere accidentali o intenzionali (dolose) e sono caratterizzate da elementi di minaccia, potenziali obiettivi e metodologie d'attacco;
16)
«vulnerabilità», una debolezza di qualsiasi tipo che una o più minacce possono sfruttare. La vulnerabilità può derivare da un'omissione o essere legata a una debolezza nei controlli in termini di rigore, completezza o coerenza e può essere di natura tecnica, procedurale, materiale, organizzativa od operativa.
Articolo 2
Oggetto e campo di applicazione
1. La presente decisione stabilisce i principi fondamentali e le norme minime di sicurezza per proteggere le ICUE.
2. La presente decisione si applica a tutti i servizi e in tutti i locali della Commissione.
3. Fatte salve indicazioni specifiche relative a particolari categorie del personale, la presente decisione si applica ai membri della Commissione, al personale della Commissione soggetto allo statuto dei funzionari dell'Unione europea e regime applicabile agli altri agenti dell'Unione, agli esperti nazionali distaccati presso la Commissione (END), ai prestatori di servizi e al loro personale, ai tirocinanti e alle persone che hanno accesso a fabbricati o altre risorse della Commissione, o alle informazioni trattate dalla Commissione.
4. Le disposizioni della presente decisione non pregiudicano la decisione 2002/47/CE, CECA, Euratom e la decisione 2004/563/CE, Euratom.
Articolo 3
Definizione delle ICUE, delle classifiche e dei contrassegni di sicurezza
1. Per «informazioni classificate UE» (ICUE) si intende qualsiasi informazione o qualsiasi materiale designati da una classifica di sicurezza UE, la cui divulgazione non autorizzata potrebbe recare in varia misura pregiudizio agli interessi dell'Unione europea o di uno o più Stati membri.
2. Le ICUE sono classificate a uno dei seguenti livelli:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: informazioni e materiali la cui divulgazione non autorizzata potrebbe arrecare danni di eccezionale gravità agli interessi fondamentali dell'Unione europea o di uno o più Stati membri;
b) SECRET UE/EU SECRET: informazioni e materiali la cui divulgazione non autorizzata potrebbe ledere gravemente gli interessi fondamentali dell'Unione europea o di uno o più Stati membri;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informazioni e materiali la cui divulgazione non autorizzata potrebbe ledere gli interessi fondamentali dell'Unione europea o di uno o più Stati membri;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informazioni e materiali la cui divulgazione non autorizzata potrebbe essere pregiudizievole per gli interessi dell'Unione europea o di uno o più Stati membri.
3. Le ICUE recano un contrassegno di classifica di sicurezza conformemente al paragrafo 2. Esse possono recare contrassegni supplementari diversi dai contrassegni di classifica di sicurezza intesi a designare il settore di attività cui si riferiscono, identificare l'originatore, limitare la distribuzione, restringere l'uso o indicare la divulgabilità.
Articolo 4
Gestione delle classifiche
1. Tutti i membri e i servizi della Commissione garantiscono che le ICUE create siano adeguatamente classificate, chiaramente identificate quali ICUE e conservino il loro livello di classifica solo per il tempo necessario.
2. Fatto salvo l'articolo 26, le ICUE non sono declassate o declassificate né i contrassegni di classifica di sicurezza di cui all'articolo 3, paragrafo 2, sono modificati o rimossi senza il previo consenso scritto dell'originatore.
3. Ove opportuno, si adottano «norme di attuazione» sul trattamento delle ICUE, compresa una guida pratica alla classificazione, a norma dell'articolo 60.
Articolo 5
Protezione di informazioni classificate
1. Le ICUE sono protette conformemente alla presente decisione e alle sue norme di attuazione.
2. Il detentore di qualsiasi ICUE è responsabile della sua protezione, a norma della presente decisione e delle relative norme di attuazione, in base alle regole stabilite al capo 4.
3. Quando gli Stati membri introducono informazioni classificate che recano un contrassegno di classifica di sicurezza nazionale nelle strutture o nelle reti della Commissione, quest'ultima protegge tali informazioni conformemente ai requisiti applicabili alle ICUE di livello equivalente come indicato nella tabella di equivalenza delle classifiche di sicurezza che figura nell'allegato I.
4. Un insieme di ICUE può richiedere un livello di protezione corrispondente a una classifica più elevata di quella dei singoli componenti.
Articolo 6
Gestione del rischio di sicurezza
1. Le misure di sicurezza per proteggere le ICUE nel corso del loro ciclo di vita sono commisurate in particolare alla rispettiva classifica di sicurezza, alla forma e al volume delle informazioni o dei materiali, all'ubicazione e alla costruzione delle strutture in cui sono conservate le ICUE e alla valutazione a livello locale della minaccia di attività dolose e/o criminali, compreso lo spionaggio, il sabotaggio e il terrorismo.
2. I piani di emergenza tengono conto della necessità di proteggere le ICUE in situazioni di emergenza onde evitare l'accesso non autorizzato, la divulgazione o la perdita di integrità o di disponibilità.
3. I piani di continuità operativa di tutti i servizi comprendono misure di prevenzione e recupero per minimizzare l'impatto di disfunzioni o incidenti gravi nel trattamento e nella conservazione delle ICUE.
Articolo 7
Attuazione della presente decisione
1. Ove opportuno, vengono adottate norme di attuazione intese a integrare o sostenere la presente decisione a norma dell'articolo 60.
2. I servizi della Commissione adottano tutte le misure necessarie che rientrano nelle loro competenze per garantire l'applicazione della presente decisione, e delle pertinenti norme di attuazione, nel trattamento o nella conservazione delle ICUE o di altre informazioni classificate.
3. Le misure di sicurezza adottate nell'attuare la presente decisione devono essere conformi ai principi per la sicurezza nella Commissione stabiliti all'articolo 3 della decisione (UE, Euratom) 2015/443.
4. Il direttore generale delle risorse umane e della sicurezza istituisce l'autorità di sicurezza della Commissione all'interno della propria direzione generale. All'autorità di sicurezza della Commissione sono assegnate le responsabilità stabilite dalla presente decisione e dalle sue norme di attuazione.
5. In tutti i servizi della Commissione, al responsabile locale della sicurezza, come stabilito all'articolo 20 della decisione (UE, Euratom) 2015/443, saranno assegnate le seguenti responsabilità generali per la protezione delle ICUE sulla base della presente decisione, in stretta collaborazione con la direzione generale Risorse umane e sicurezza:
a)
gestione delle richieste di autorizzazioni di sicurezza per il personale;
b)
collaborazione alle formazioni in materia di sicurezza e alle riunioni di sensibilizzazione;
c)
supervisione del funzionario responsabile del controllo delle registrazioni (RCO) del servizio;
d)
comunicazione delle violazioni della sicurezza e della compromissione di ICUE;
e)
conservazione delle chiavi di riserva e di una traccia scritta di tutte le combinazioni;
f)
assunzione di altre mansioni legate alla protezione di ICUE o stabilite dalle norme di attuazione.
Articolo 8
Violazioni della sicurezza e compromissione di ICUE
1. La violazione della sicurezza è conseguenza di un atto o omissione di una persona contrario alle norme di sicurezza contenute nella presente decisione e nelle sue norme di attuazione.
2. La compromissione di ICUE si verifica quando, in seguito a una violazione della sicurezza, le ICUE sono state diffuse in tutto o in parte a persone non autorizzate.
3. Qualsiasi violazione o sospetta violazione della sicurezza è immediatamente riferita all'autorità di sicurezza della Commissione.
4. Qualora sia noto o vi siano ragionevoli motivi di ritenere che vi sia stata compromissione o perdita di ICUE, è necessario svolgere un'indagine di sicurezza a norma dell'articolo 13 della decisione (UE, Euratom) 2015/443.
5. È necessario adottare tutte le misure necessarie a:
a)
informare l'originatore;
b)
assicurare che personale non direttamente interessato alla violazione indaghi sul caso per accertare i fatti;
c)
valutare i potenziali danni agli interessi dell'Unione o degli Stati membri;
d)
adottare i provvedimenti opportuni per impedire che i fatti si ripetano; e
e)
informare le autorità competenti delle misure adottate.
6. Ogni persona responsabile di una violazione delle norme di sicurezza contenute nella presente decisione è passibile di azione disciplinare conformemente allo statuto. Ogni persona responsabile della compromissione o della perdita di ICUE è passibile di sanzioni disciplinari e/o azioni legali conformemente alle disposizioni legislative, normative e regolamentari applicabili.
CAPO 2
SICUREZZA DEL PERSONALE
Articolo 9
Definizioni
Ai fini del presente capo si intende per:
1)
«autorizzazione di accesso alle ICUE», una decisione dell'autorità di sicurezza della Commissione adottata sulla base dell'assicurazione data da un'autorità competente di uno Stato membro in base alla quale un funzionario o altro agente o esperto nazionale distaccato può, quando sia stata accertata la sua necessità di conoscere e una volta istruito sulle proprie responsabilità, avere accesso alle ICUE fino a un livello di classifica specifico (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore) e fino a una data stabilita; la persona che risponde a tale descrizione è indicata come in possesso del «nulla osta di sicurezza»;
2)
«autorizzazione di sicurezza del personale», l'applicazione di misure volte a garantire che l'accesso alle ICUE sia consentito solo alle persone che:
a)
hanno necessità di conoscere;
b)
hanno ottenuto il nulla osta di sicurezza del livello adatto, ove opportuno; e
c)
sono state informate delle proprie responsabilità.
3)
«nulla osta di sicurezza del personale» (PSC), una dichiarazione dell'autorità competente di uno Stato membro fatta al termine di un'indagine di sicurezza condotta dalle autorità competenti di uno Stato membro e attestante che una persona, quando sia stata accertata la sua necessità di conoscere e una volta istruita sulle proprie responsabilità, può avere accesso alle ICUE fino a un livello di classifica specifico (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore) e a una data stabilita;
4)
«certificato di nulla osta di sicurezza del personale» (PSCC), un certificato rilasciato dall'autorità competente attestante che una persona ha ottenuto il nulla osta di sicurezza o possiede un'autorizzazione di accesso alle ICUE rilasciata dall'autorità di sicurezza della Commissione in corso di validità, in cui figura il livello di ICUE cui detta persona può accedere (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore), la data di validità del relativo nulla osta o autorizzazione e la data di scadenza del certificato stesso;
5)
«indagine di sicurezza», le procedure investigative condotte dall'autorità competente di uno Stato membro conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari nazionali volte ad accertare l'inesistenza di informazioni negative note sul conto di una persona che osterebbero alla concessione di un nulla osta di sicurezza fino a un livello specifico CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore);
Articolo 10
Principi di base
1. Una persona è autorizzata ad accedere ad ICUE dopo che:
1)
sia stata accertata la sua necessità di conoscere;
2)
sia stata istruita sulle norme di sicurezza per la protezione delle ICUE, nonché sulle norme e gli orientamenti di sicurezza pertinenti, ed abbia riconosciuto le proprie responsabilità in materia di protezione di tali informazioni;
3)
per le informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL e superiore, abbia ottenuto il nulla osta di sicurezza del livello adatto o sia in altro modo debitamente autorizzata in virtù delle proprie funzioni secondo le disposizioni legislative e regolamentari nazionali;
2. Tutte le persone le cui mansioni richiedono l'accesso a ICUE di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore dispongono del nulla osta di sicurezza del livello adatto prima di poter accedere a dette ICUE. La persona interessata esprime per iscritto il proprio consenso a essere soggetta alla procedura per il nulla osta di sicurezza del personale. In mancanza di detto consenso, alla persona non possono essere assegnati posti, funzioni o mansioni che prevedano l'accesso a informazioni classificate al livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore.
3. Le procedure per il nulla osta di sicurezza del personale sono intese a determinare se una persona, in considerazione della sua lealtà, onestà e affidabilità, può essere autorizzata ad accedere alle ICUE.
4. La lealtà, l'onestà e l'affidabilità di una persona ai fini della concessione di un nulla osta di sicurezza per l'accesso a informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore sono accertate mediante un'indagine di sicurezza condotta dall'autorità competente di uno Stato membro conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari nazionali.
5. L'autorità di sicurezza della Commissione è l'unica autorizzata a mantenere un collegamento con le autorità di sicurezza nazionali o altre autorità nazionali competenti per quanto riguarda tutti i nulla osta di sicurezza. Tutti i contatti tra i servizi della Commissione, il loro personale, le autorità di sicurezza nazionali e altre autorità competenti avvengono attraverso l'autorità di sicurezza della Commissione.
Articolo 11
Procedura di autorizzazione di sicurezza
1. I direttori generali o i capi servizio della Commissione individuano all'interno del proprio servizio le persone che necessitano di accedere a informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore per svolgere le proprie mansioni e che pertanto necessitano di un'autorizzazione di sicurezza.
2. Non appena sia noto che una persona assumerà una posizione che necessita dell'accesso a informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore, il responsabile locale della sicurezza del servizio della Commissione interessato informa l'autorità di sicurezza della Commissione, che trasmette alla persona il questionario per il nulla osta di sicurezza emesso dall'autorità di sicurezza nazionale dello Stato membro con la cui nazionalità la persona è stata assunta come membro del personale delle istituzioni europee. L'interessato esprime in forma scritta il proprio consenso a essere sottoposto alla procedura per il nulla osta di sicurezza e restituisce al più presto il questionario all'autorità di sicurezza della Commissione.
3. L'autorità di sicurezza della Commissione trasmette il questionario per il nulla osta di sicurezza compilato all'autorità di sicurezza nazionale dello Stato membro con la cui nazionalità la persona è stata assunta come membro del personale delle istituzioni europee, chiedendo di avviare un'indagine di sicurezza per il livello di ICUE a cui la persona può chiedere di accedere.
4. Se viene a conoscenza di informazioni rilevanti per l'indagine di sicurezza relativa a una persona che ha chiesto un nulla osta di sicurezza, l'autorità di sicurezza della Commissione le comunica all'autorità di sicurezza nazionale competente conformemente alle pertinenti disposizioni legislative e regolamentari.
5. Al termine dell'indagine di sicurezza e non appena possibile dopo aver ricevuto la comunicazione da parte della pertinente autorità di sicurezza nazionale circa la valutazione generale dei risultati dell'indagine, l'autorità di sicurezza della Commissione:
a)
può concedere un'autorizzazione per accedere alle ICUE alla persona interessata e autorizzare l'accesso alle ICUE fino al livello pertinente fino a una data specificata dalla persona ma per cinque anni al massimo, qualora dall'indagine di sicurezza emerga la garanzia dell'inesistenza di informazioni negative note che metterebbero in discussione la lealtà, l'onestà e l'affidabilità della persona;
b)
se dall'indagine di sicurezza non emerge tale garanzia, conformemente alle pertinenti disposizioni legislative e regolamentari, ne dà comunicazione alla persona interessata, la quale può chiedere di essere ascoltata dall'autorità di sicurezza della Commissione, che a sua volta può rivolgersi all'autorità di sicurezza nazionale competente per ulteriori chiarimenti che quest'ultima può fornire in base alle disposizioni legislative e regolamentari nazionali. In caso di riconferma dell'esito dell'indagine di sicurezza, l'autorizzazione ad accedere alle ICUE non può essere concessa.
6. L'indagine di sicurezza e relativi risultati sono soggetti alle pertinenti disposizioni legislative e regolamentari vigenti nello Stato membro in questione, ivi comprese quelle relative ai ricorsi. Le decisioni dell'autorità di sicurezza della Commissione sono soggette a ricorso conformemente allo statuto.
7. La Commissione accetta l'autorizzazione di accesso alle ICUE rilasciata da qualsiasi altra istituzione, organo o organismo dell'Unione, purché in corso di validità. L'autorizzazione copre qualsiasi incarico della persona interessata nella Commissione. L'istituzione, l'organo o l'agenzia dell'Unione in cui persona interessata è assunta notifica all'autorità di sicurezza nazionale competente il cambiamento del datore di lavoro.
8. Se il periodo di servizio di una persona non inizia entro dodici mesi dalla comunicazione dell'esito dell'indagine di sicurezza all'autorità di sicurezza della Commissione o se vi è un'interruzione del servizio di dodici mesi, durante la quale la persona non ha occupato un posto presso la Commissione o qualunque altra istituzione, organo o agenzia dell'Unione o presso l'amministrazione di uno Stato membro, l'autorità di sicurezza della Commissione riferisce la questione all'autorità di sicurezza nazionale, affinché questa confermi se il nulla osta di sicurezza resta valido e pertinente.
9. Se viene a conoscenza di informazioni concernenti un rischio per la sicurezza posto da una persona in possesso di un'autorizzazione di sicurezza valida, l'autorità di sicurezza della Commissione le comunica all'autorità di sicurezza nazionale competente in conformità alle pertinenti disposizioni legislative e regolamentari.
10. Se un'autorità di sicurezza nazionale (NSA) comunica all'autorità di sicurezza della Commissione il ritiro della garanzia fornita conformemente al paragrafo 5, lettera a), per una persona in possesso di un'autorizzazione di accesso alle ICUE valida, l'autorità di sicurezza della Commissione può chiederle i chiarimenti che è in grado di fornire conformemente alle sue disposizioni legislative e regolamentari nazionali. Se le informazioni negative sono confermate dall'autorità di sicurezza nazionale, l'autorizzazione di sicurezza è ritirata e la persona in questione è esclusa dall'accesso alle ICUE e da posti nei quali tale accesso sia possibile o nei quali la persona potrebbe mettere a repentaglio la sicurezza.
11. La decisione di ritirare o sospendere un'autorizzazione di accesso alle ICUE ad una persona che rientra nel campo di applicazione della presente decisione e, se opportuno, i relativi motivi devono essere comunicati alla persona interessata la quale può chiedere di essere ascoltata dall'autorità di sicurezza della Commissione. Le informazioni fornite dall'NSA devono essere soggette alle pertinenti disposizioni legislative e regolamentari vigenti nello Stato membro in questione. Le decisioni adottate dall'autorità di sicurezza della Commissione in questo ambito sono soggette a ricorso conformemente allo statuto.
12. I servizi della Commissione si assicurano che gli esperti nazionali distaccati per un posto che richiede l'accesso alle ICUE presentino, prima di assumere l'incarico, un nulla osta di sicurezza del personale o un certificato di nulla osta di sicurezza del personale, conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari nazionali, all'autorità di sicurezza della Commissione che, su tale base, rilascia un'autorizzazione di sicurezza per accedere alle ICUE fino al livello equivalente a quello indicato nel nulla osta di sicurezza nazionale, con una validità massima equivalente alla durata del loro incarico.
13. I membri della Commissione che hanno accesso alle ICUE in virtù delle proprie funzioni sulla base del trattato devono essere messi al corrente degli obblighi di sicurezza in un'ottica di tutela delle ICUE.
14. Le registrazioni dei nulla osta e delle autorizzazioni di sicurezza rilasciati per accedere alle ICUE devono essere conservate dall'autorità di sicurezza della Commissione a norma della presente decisione. In tali registrazioni figurano almeno il livello di ICUE cui può accedere la persona in questione, la data di concessione del nulla osta di sicurezza e il periodo di validità.
15. L'autorità di sicurezza della Commissione può rilasciare un PSCC in cui figurano il livello di ICUE cui può accedere la persona in questione (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore), la data di validità della relativa autorizzazione di accesso alle ICUE e la data di scadenza del certificato stesso.
16. Dopo la concessione iniziale delle autorizzazioni di sicurezza e purché la persona abbia prestato servizio ininterrottamente presso la Commissione europea o altre istituzioni, organi o agenzie dell'Unione e continui ad avere bisogno di accedere alle ICUE, l'autorizzazione di sicurezza per accedere alle ICUE è riesaminata ai fini del rinnovo, di norma, ogni cinque anni dalla data di comunicazione dell'esito dell'ultima indagine di sicurezza su cui si basava.
17. L'autorità di sicurezza della Commissione può estendere la validità dell'autorizzazione di sicurezza esistente fino a dodici mesi, se non sono state ricevute informazioni negative dall'autorità di sicurezza nazionale o da un'altra autorità nazionale competente entro due mesi dalla data di trasmissione della richiesta di rinnovo e del corrispondente questionario per il nulla osta di sicurezza. Se al termine dei dodici mesi la pertinente autorità di sicurezza nazionale o un'altra autorità nazionale competente non ha comunicato il proprio parere all'autorità di sicurezza della Commissione, alla persona in questione devono essere assegnate mansioni che non necessitano di un'autorizzazione di sicurezza.
Articolo 12
Sessioni informative sull'autorizzazione di sicurezza
1. Dopo aver partecipato alle sessioni informative sull'autorizzazione di sicurezza organizzate dall'autorità di sicurezza della Commissione, tutte le persone che hanno ottenuto un'autorizzazione di sicurezza riconoscono per iscritto di aver compreso gli obblighi di protezione delle ICUE e le conseguenze che possono verificarsi se le ICUE risultano compromesse. Una registrazione di tale attestazione scritta è conservata dall'autorità di sicurezza della Commissione.
2. Tutte le persone autorizzate ad avere accesso alle ICUE o tenute a trattarle, sono sensibilizzate all'inizio e istruite periodicamente riguardo alle minacce per la sicurezza e devono comunicare immediatamente all'autorità di sicurezza della Commissione qualsiasi iniziativa o attività che ritengano sospetta o insolita.
3. Tutte le persone che cessano l'incarico per il quale era richiesto l'accesso alle ICUE sono informate dell'obbligo di continuare a proteggere le ICUE e, in caso, riconoscono per iscritto quest'obbligo.
Articolo 13
Autorizzazioni di sicurezza temporanee
1. In circostanze eccezionali, laddove sia debitamente giustificato nell'interesse del servizio e in attesa dell'esito dell'intera indagine di sicurezza, l'autorità di sicurezza della Commissione, dopo aver consultato l'autorità di sicurezza nazionale dello Stato membro di cui è cittadina la persona interessata e con riserva dell'esito dei controlli preliminari per verificare l'inesistenza di pertinenti informazioni negative note, può rilasciare un'autorizzazione temporanea per accedere alle ICUE per una funzione specifica, fatte salve le disposizioni relative al rinnovo dei nulla osta di sicurezza. Tali autorizzazioni temporanee per accedere alle ICUE sono valide per sei mesi al massimo e non danno accesso alle informazioni classificate di livello TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Dopo essere state istruite in conformità all'articolo 12, paragrafo 1, tutte le persone alle quali è stata concessa un'autorizzazione temporanea riconoscono per iscritto di aver compreso gli obblighi di protezione delle ICUE e le eventuali conseguenze se le ICUE risultano compromesse. Una registrazione di tale attestazione scritta è conservata dall'autorità di sicurezza della Commissione.
Articolo 14
Partecipazione alle riunioni classificate organizzate dalla Commissione
1. I servizi della Commissione responsabili dell'organizzazione di riunioni in cui sono discusse informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore, attraverso il proprio responsabile locale della sicurezza o l'organizzatore della riunione, comunicano con largo anticipo all'autorità di sicurezza della Commissione le date, gli orari, le sedi e i partecipanti di tali riunioni.
2. Fatte salve le disposizioni dell'articolo 11, paragrafo 13, le persone che devono partecipare alle riunioni organizzate dalla Commissione in cui sono discusse informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore, possono farlo solo se il loro nulla osta di sicurezza o lo status del nulla osta di sicurezza è confermato. L'accesso alle riunioni classificate è negato alle persone per cui l'autorità di sicurezza della Commissione non dispone di un certificato di nulla osta di sicurezza del personale o di un'altra prova del nulla osta di sicurezza, come pure ai partecipanti della Commissione che non sono in possesso di un'autorizzazione di sicurezza.
3. Prima di organizzare una riunione classificata, l'organizzatore della riunione responsabile o il responsabile locale della sicurezza del servizio della Commissione che organizza la riunione chiede ai partecipanti esterni di presentare all'autorità di sicurezza della Commissione un certificato di nulla osta di sicurezza del personale o un'altra prova di nulla osta di sicurezza. L'autorità di sicurezza della Commissione informa il responsabile locale della sicurezza o l'organizzatore della riunione in merito al PSCC o a un'altra prova di PSC ricevuti. Se del caso, può essere usato un elenco di nomi consolidato che comprovi il nulla osta di sicurezza.
4. Qualora l'autorità di sicurezza della Commissione sia informata dalle autorità competenti che il PSC di una persona i cui compiti richiedano la partecipazione alle riunioni organizzate dalla Commissione è stato ritirato, l'autorità di sicurezza della Commissione ne informa il responsabile locale della sicurezza del servizio della Commissione che organizza la riunione.
Articolo 15
Accesso potenziale alle ICUE
Corrieri, guardie e scorte dispongono dell'autorizzazione di sicurezza di livello adatto o sono soggetti alle opportune indagini conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari nazionali, sono informati riguardo alle procedure di sicurezza in materia di protezione delle ICUE e istruiti riguardo agli obblighi di protezione delle informazioni loro affidate.
CAPO 3
SICUREZZA MATERIALE PER LA PROTEZIONE DI INFORMAZIONI CLASSIFICATE
Articolo 16
Principi di base
1. Le misure di sicurezza materiale sono intese a impedire a intrusi l'ingresso fraudolento o con la forza, a scoraggiare, ostacolare e scoprire azioni non autorizzate e a consentire la segregazione del personale per quanto riguarda il loro accesso alle ICUE in base al principio della necessità di conoscere. Tali misure devono essere determinate in base a una procedura di gestione del rischio in conformità alla presente decisione e alle sue norme di attuazione.
2. In particolare, le misure di sicurezza materiale sono intese ad evitare l'accesso non autorizzato alle ICUE:
a)
assicurando che le ICUE siano trattate e conservate in modo adeguato;
b)
consentendo la segregazione del personale per quanto riguarda l'accesso alle ICUE in base alla loro necessità di conoscere e, in caso, alle loro autorizzazioni di sicurezza;
c)
scoraggiando, ostacolando e scoprendo azioni non autorizzate; e
d)
impedendo o ritardando l'ingresso fraudolento o con la forza di intrusi.
3. Le misure di sicurezza materiale sono attuate per tutti i locali, gli edifici, gli uffici, le stanze o altre zone in cui le ICUE sono trattate o conservate, comprese le zone che contengono i sistemi di comunicazione e informazione definiti al capo 5.
4. Le zone in cui sono conservate ICUE classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore sono costituite come zone protette conformemente al presente capo e approvate dall'autorità di accreditamento in materia di sicurezza della Commissione.
5. Per proteggere le ICUE di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore si usano solo attrezzature o dispositivi approvati dall'autorità di sicurezza della Commissione.
Articolo 17
Requisiti e misure di sicurezza materiale
1. Le misure di sicurezza materiale sono selezionate in base a una valutazione della minaccia effettuata dall'autorità di sicurezza della Commissione, ove opportuno consultando altri servizi della Commissione, altre istituzioni, agenzie od organi dell'Unione e/o le autorità competenti degli Stati membri. La Commissione applica una procedura di gestione del rischio per proteggere le ICUE nei propri locali al fine di garantire un livello di protezione materiale corrispondente alla valutazione del rischio. La procedura di gestione del rischio tiene conto di tutti gli elementi pertinenti, in particolare:
a)
del livello di classifica delle ICUE;
b)
della forma e del volume delle ICUE, tenendo conto che considerevoli quantitativi o compilazioni di ICUE possono richiedere l'applicazione di misure di protezione più rigorose;
c)
dell'ambiente circostante e della struttura degli edifici o delle zone in cui sono conservate ICUE; e
d)
della valutazione della minaccia rappresentata da servizi di intelligence che prendono di mira l'Unione, le sue istituzioni, organi o agenzie, o gli Stati membri e da atti di sabotaggio, terrorismo e altri atti sovversivi o criminali.
2. L'autorità di sicurezza della Commissione, nell'applicare il concetto di difesa in profondità, stabilisce l'idonea combinazione di misure di sicurezza materiale da attuare. A tale scopo, l'autorità di sicurezza della Commissione sviluppa standard, norme e criteri minimi stabiliti nelle norme di attuazione.
3. L'autorità di sicurezza della Commissione è autorizzata a effettuare ispezioni all'entrata e all'uscita come deterrente all'introduzione non autorizzata di materiale o alla sottrazione non autorizzata di ICUE da locali o edifici.
4. Quando le ICUE sono a rischio di sguardi indiscreti, anche accidentalmente, i servizi della Commissione coinvolti adottano le misure appropriate, come stabilito dall'autorità di sicurezza della Commissione, per combattere questo rischio.
5. Per le nuove strutture sono definiti requisiti di sicurezza materiale e relative specifiche funzionali di concerto con l'autorità di sicurezza della Commissione nell'ambito della pianificazione e della concezione delle strutture. Per le strutture esistenti, i requisiti di sicurezza materiale si applicano conformemente agli standard, alle norme e ai criteri minimi stabiliti nelle norme di attuazione.
Articolo 18
Attrezzature per la protezione materiale delle ICUE
1. Per la protezione materiale delle ICUE si stabiliscono due tipi di zona oggetto di protezione materiale:
a)
zone amministrative; e
b)
zone protette (comprese le zone protette tecnicamente).
2. L'autorità di accreditamento in materia di sicurezza della Commissione stabilisce che una zona soddisfa i requisiti per essere designata zona amministrativa, zona protetta o zona protetta tecnicamente.
3. Per le zone amministrative:
a)
è stabilito un perimetro chiaramente delimitato che permette l'ispezione delle persone e, se possibile, dei veicoli;
b)
l'accesso senza scorta è consentito solo alle persone debitamente autorizzate dall'autorità di sicurezza della Commissione o da un'altra autorità competente; e
c)
tutte le altre persone sono scortate in ogni momento o sottoposte a controlli equivalenti.
4. Per le zone protette:
a)
è stabilito un perimetro chiaramente delimitato e protetto attraverso cui sono controllati tutti gli ingressi e le uscite per mezzo di un lasciapassare o di un sistema di riconoscimento personale;
b)
l'accesso senza scorta è consentito solo alle persone in possesso di un nulla osta di sicurezza ed espressamente autorizzate a entrare nella zona in base alla loro necessità di conoscere;
c)
tutte le altre persone sono scortate in ogni momento o sottoposte a controlli equivalenti.
5. Se l'ingresso in una zona protetta costituisce, a tutti i fini pratici, un accesso diretto alle informazioni classificate ivi conservate, si applicano i seguenti requisiti supplementari:
a)
il livello più elevato di classifica di sicurezza delle informazioni normalmente conservate nella zona è chiaramente indicato;
b)
tutti i visitatori richiedono un'autorizzazione specifica ad entrare nella zona, sono scortati in ogni momento e sono in possesso del nulla osta di sicurezza adatto, a meno che non siano presi provvedimenti intesi a garantire che non sia possibile alcun accesso alle ICUE.
6. Le zone protette che vengono protette dall'ascolto indiscreto sono designate zone protette tecnicamente. Si applicano i seguenti requisiti supplementari:
a)
tali zone sono dotate di sistemi di rilevamento delle intrusioni (IDS), chiuse a chiave se non occupate e sorvegliate se occupate. Le chiavi sono gestite conformemente all'articolo 20;
b)
tutte le persone o tutto il materiale che accedono a tali zone sono soggetti a controllo;
c)
tali zone sono regolarmente soggette a ispezioni materiali e/o tecniche da parte dell'autorità di sicurezza della Commissione. Dette ispezioni sono inoltre effettuate dopo qualsiasi ingresso non autorizzato, effettivo o sospettato; e
d)
tali zone sono prive di linee di comunicazione, telefoni o altri dispositivi di comunicazione ed attrezzature elettriche o elettroniche non autorizzati.
7. Nonostante il paragrafo 6, lettera d), prima di essere usati in zone in cui si svolgono riunioni o attività che implicano informazioni classificate di livello SECRET UE/EU SECRET o superiore, e laddove la minaccia alle ICUE sia valutata alta, tutti i dispositivi di comunicazione e tutte le attrezzature elettriche o elettroniche sono preventivamente esaminati dall'autorità di sicurezza della Commissione al fine di garantire che nessuna informazione intelligibile sia trasmessa inavvertitamente o illegalmente da tali attrezzature all'esterno del perimetro della zona protetta.
8. Ove opportuno, le zone protette non occupate da personale in servizio 24 ore su 24 sono ispezionate al termine del normale orario di lavoro e a intervalli casuali al di fuori del normale orario di lavoro, tranne nel caso in cui vi sia installato un IDS.
9. Le zone protette e le zone protette tecnicamente possono essere istituite in via temporanea in una zona amministrativa per una riunione classificata o per altri motivi analoghi.
10. Il responsabile locale della sicurezza del servizio della Commissione interessato elabora procedure operative di sicurezza per tutte le aree protette di cui è responsabile che stabiliscono, conformemente alle disposizioni della presente decisione e delle sue norme di attuazione:
a)
il livello delle ICUE che possono essere trattate e conservate nella zona;
b)
le misure di sorveglianza e di protezione che devono essere applicate;
c)
le persone autorizzate ad accedere senza scorta alla zona in virtù della loro necessità di conoscere e della loro autorizzazione di sicurezza;
d)
ove opportuno, le procedure relative alle scorte o alla protezione delle ICUE quando si autorizza l'accesso di altre persone alla zona;
e)
ogni altra misura e procedura pertinente.
11. Nelle zone protette sono costruite camere blindate. Le pareti, il pavimento, il soffitto, le finestre e le porte provviste di serratura sono approvati dall'autorità di sicurezza della Commissione e offrono una protezione equivalente a quella di un contenitore di sicurezza approvato per la conservazione di ICUE dello stesso livello di classifica.
Articolo 19
Misure di protezione materiale per il trattamento e la conservazione delle ICUE
1. Le ICUE classificate di livello RESTREINT UE/EU RESTRICTED possono essere trattate:
a)
in una zona protetta;
b)
in una zona amministrativa purché le ICUE siano protette dall'accesso di persone non autorizzate;
c)
all'esterno di una zona protetta o di una zona amministrativa purché il detentore trasporti le ICUE conformemente all'articolo 31, e si sia impegnato ad osservare le misure compensative stabilite nelle norme di attuazione per garantire che le ICUE siano protette dall'accesso di persone non autorizzate.
2. Le ICUE classificate di livello RESTREINT UE/EU RESTRICTED sono conservate in idonei mobili da ufficio chiusi a chiave, in una zona amministrativa o in una zona protetta. Esse possono essere temporaneamente conservate all'esterno di una zona protetta o di una zona amministrativa purché il detentore si sia impegnato ad osservare le misure compensative stabilite nelle norme di attuazione.
3. Le ICUE classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET possono essere trattate:
a)
in una zona protetta;
b)
in una zona amministrativa purché le ICUE siano protette dall'accesso di persone non autorizzate; o
c)
all'esterno di una zona protetta o di una zona amministrativa purché il detentore:
i)
si sia impegnato ad osservare le misure compensative stabilite nelle norme di attuazione per garantire che le ICUE siano protette dall'accesso di persone non autorizzate;
ii)
tenga le ICUE sempre sotto il proprio controllo; e
iii)
in caso di documenti cartacei, ne abbia informato il competente ufficio di registrazione.
4. Le ICUE classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL e SECRET UE/EU SECRET sono conservate in una zona protetta in un contenitore di sicurezza o in una camera blindata.
5. Le ICUE classificate di livello TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET sono trattate in una zona protetta, istituita e mantenuta dall'autorità di sicurezza della Commissione, e accreditate a tale livello dall'autorità di accreditamento in materia di sicurezza della Commissione.
6. Le ICUE classificate di livello TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET sono conservate in una zona protetta, accreditate a tale livello dall'autorità di accreditamento in materia di sicurezza della Commissione, secondo uno delle modalità seguenti:
a)
in un contenitore di sicurezza conformemente alle disposizioni dell'articolo 18, con almeno uno dei seguenti controlli supplementari:
(1)
protezione continua o verifica da parte di personale con nulla osta di sicurezza o personale di servizio;
(2)
un IDS approvato, in combinazione con personale di sicurezza incaricato degli interventi;
o
b)
in una camera blindata dotata di IDS, in combinazione con personale di sicurezza incaricato degli interventi.
Articolo 20
Controllo delle chiavi e delle combinazioni usate per proteggere le ICUE
1. Le procedure di gestione delle chiavi e delle combinazioni per gli uffici, le stanze, le camere blindate e i contenitori di sicurezza devono essere stabilite nelle norme di attuazione in base all'articolo 60. Tali procedure hanno lo scopo di proteggere dall'accesso non autorizzato.
2. Le combinazioni sono conosciute a memoria dal minor numero possibile di persone che hanno necessità di conoscerle. Le combinazioni dei contenitori di sicurezza e delle camere blindate in cui sono conservate ICUE sono modificate:
a)
al ricevimento di ogni nuovo contenitore;
b)
in caso di sostituzione del personale che conosce la combinazione;
c)
in caso di effettiva o sospetta compromissione;
d)
se una serratura è stata oggetto di manutenzione o riparazione; e
e)
almeno ogni dodici mesi.
CAPO 4
GESTIONE DELLE INFORMAZIONI CLASSIFICATE DELL'UE
Articolo 21
Principi di base
1. Tutti i documenti ICUE devono essere gestiti conformemente alla politica di gestione dei documenti della Commissione e di conseguenza registrati, archiviati, conservati e infine eliminati, sottoposti a campionamento o trasferiti agli archivi storici in base all'elenco comune di conservazione a livello della Commissione per i fascicoli dell'Unione europea.
2. Le informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore sono registrate a fini di sicurezza prima della diffusione e all'atto della ricezione. Le informazioni classificate di livello TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET sono registrate in uffici di registrazione dedicati.
3. Alla Commissione è istituito un sistema di registrazione dell'ICUE conformemente alle disposizioni dell'articolo 27.
4. I servizi e i locali in cui sono trattate o conservate ICUE sono sottoposti a ispezioni periodiche da parte dell'autorità di sicurezza della Commissione.
5. Le ICUE sono veicolate tra i servizi e i locali al di fuori delle zone oggetto di protezione materiale secondo le modalità seguenti:
a)
di norma, le ICUE sono trasmesse con mezzi elettronici protetti mediante prodotti crittografici approvati conformemente al capo 5;
b)
qualora non siano usati i mezzi di cui alla lettera a), le ICUE sono trasportate:
i)
su supporti elettronici (ad esempio chiave USB, CD, disco rigido) protetti mediante prodotti crittografici approvati conformemente al capo 5; o
ii)
in tutti gli altri casi, come stabilito nelle norme di attuazione.
Articolo 22
Classifiche e contrassegni
1. Le informazioni sono classificate quando devono essere protette con riferimento alla loro riservatezza conformemente all'articolo 3, paragrafo 1.
2. L'originatore delle ICUE è incaricato di determinare il livello di classifica di sicurezza, conformemente alle norme di attuazione, alle norme e agli orientamenti in materia di classifica, e della diffusione iniziale delle informazioni.
3. Il livello di classifica dell'ICUE è stabilito conformemente all'articolo 3, paragrafo 2, e alle pertinenti norme di attuazione.
4. La classifica di sicurezza è chiaramente e correttamente indicata, indipendentemente dal fatto che le ICUE siano in forma cartacea, orale, elettronica o in altra forma.
5. Le singole parti di un determinato documento (ad esempio pagine, paragrafi, sezioni, annessi, appendici, allegati e materiale accluso) possono richiedere classifiche differenti e sono contraddistinte di conseguenza anche nel caso in cui siano conservate in forma elettronica.
6. Il livello generale di classifica di un documento o file è almeno quello del suo componente con livello di classifica più elevato. Quando si riprendono informazioni da varie fonti, il prodotto finale è riesaminato per determinarne il livello generale di classifica di sicurezza, in quanto può richiedere una classifica più elevata di quella dei suoi componenti.
7. Per quanto possibile, i documenti che contengono parti con livelli di classifica diversi sono impostati in modo che le parti con un livello di classifica diverso possano essere facilmente individuate e, se necessario, separate.
8. La classifica di una lettera o di una nota che comprende materiale accluso corrisponde a quello dell'elemento accluso con livello di classifica più elevato. L'originatore indica chiaramente il livello di classifica della lettera o della nota quando è separata dal materiale accluso mediante un contrassegno adeguato, ad esempio:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Senza allegato/i RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Articolo 23
Contrassegni
Oltre a uno dei contrassegni di classifica di sicurezza di cui all'articolo 3, paragrafo 2, le ICUE possono recare altri contrassegni quali:
a)
un identificatore per designare l'originatore;
b)
avvertenze, parole chiave o acronimi per specificare il settore di attività cui si riferisce il documento, una distribuzione particolare sulla base del principio della necessità di conoscere o restrizioni d'uso;
c)
contrassegni di divulgabilità;
d)
se del caso, la data o un evento specifico a seguito dei quali possono essere declassate o declassificate.
Articolo 24
Contrassegni di classifica abbreviati
1. Contrassegni di classifica abbreviati standard possono essere usati per indicare il livello di classifica di singoli paragrafi di un testo. Le abbreviazioni non sostituiscono i contrassegni di classifica per esteso.
2. Le seguenti abbreviazioni standard possono essere usate nei documenti classificati UE per indicare il livello di classifica di sezioni o parti del testo di dimensioni inferiori a una pagina:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Articolo 25
Creazione di ICUE
1. Quando si produce un documento classificato UE:
a)
ciascuna pagina è contrassegnata chiaramente con il livello di classifica;
b)
ciascuna pagina è numerata;
c)
il documento reca un numero di riferimento e un oggetto che non è in sé un'informazione classificata, a meno che non sia contrassegnato come tale;
d)
il documento è datato;
e)
i documenti classificati di livello SECRET UE/EU SECRET o superiore, se devono essere distribuiti in più copie, recano un numero di copia sul ciascuna pagina.
2. Qualora non sia possibile applicare il paragrafo 1 alle ICUE, sono adottate altre misure appropriate conformemente alle norme di attuazione.
Articolo 26
Declassamento e declassificazione delle ICUE
1. Al momento della creazione delle ICUE l'originatore indica, laddove possibile, se possono essere declassate o declassificate ad una certa data o in seguito ad un dato evento.
2. I servizi della Commissione riesaminano periodicamente le ICUE di cui sono originatori per accertare che il livello di classifica sia ancora applicabile. Le norme di attuazione stabiliscono un sistema per riesaminare almeno ogni cinque anni il livello di classifica delle ICUE registrate delle quali la Commissione è l'originatore. Tale riesame non è necessario se l'originatore ha indicato fin dall'inizio che le informazioni saranno automaticamente declassate o declassificate e se le informazioni sono state contrassegnate di conseguenza.
3. Le informazioni classificate di livello RESTREINT UE/EU RESTRICTED di cui la Commissione è l'originatore saranno considerate automaticamente declassificate dopo trent'anni, conformemente al regolamento (CEE, Euratom) n. 354/83 modificato dal regolamento (CE, Euratom) n. 1700/2003 del Consiglio (10).
Articolo 27
Sistema di registrazione delle ICUE in Commissione
1. Fatto salvo l'articolo 52, paragrafo 5, in tutti i servizi della Commissione in cui sono trattate o conservate ICUE di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL e SECRET UE/EU SECRET occorre identificare un ufficio di registrazione locale delle ICUE per assicurarne un trattamento conforme alla presente decisione.
2. L'ufficio di registrazione delle ICUE gestito dal segretariato generale è l'ufficio centrale di registrazione delle ICUE della Commissione. Esso funge da:
-
ufficio di registrazione locale delle ICUE per il segretariato generale della Commissione,
-
ufficio di registrazione delle ICUE per gli uffici privati dei membri della Commissione, a meno che essi non dispongano di ufficio locale di registrazione delle ICUE specifico,
-
ufficio di registrazione delle ICUE per le direzioni generali o i servizi che non dispongono di un ufficio di registrazione locale delle ICUE,
-
principale punto d'ingresso e uscita per tutti gli scambi di informazioni classificate di livello RESTREINT UE/EU RESTRICTED e superiore fino al livello SECRET UE/EU SECRET tra la Commissione e i propri servizi e gli Stati terzi e le organizzazioni internazionali e, se previsto in base ad accordi specifici, per altre istituzioni, agenzie e organi dell'Unione.
3. Alla Commissione l'autorità di sicurezza della Commissione designa un ufficio di registrazione che funge da autorità centrale ricevente e trasmittente delle informazioni classificate TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET. Per il trattamento di tali informazioni a fini di registrazione possono essere designati, se necessario, uffici dipendenti.
4. Gli uffici dipendenti non possono trasmettere documenti di livello TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET direttamente ad altri uffici dipendenti dello stesso ufficio centrale di registrazione TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET o all'esterno senza l'esplicito accordo di quest'ultimo.
5. Gli uffici di registrazione sono costituiti in zone protette, come stabilito al capo 3, e accreditati dall'autorità di accreditamento in materia di sicurezza della Commissione.
Articolo 28
Funzionario responsabile del controllo delle registrazioni
1. Tutti gli uffici di registrazione delle ICUE sono gestiti da un funzionario responsabile del controllo delle registrazioni (RCO).
2. L'RCO deve essere munito di apposito nulla osta di sicurezza.
3. L'RCO è soggetto alla supervisione del responsabile locale della sicurezza del servizio della Commissione per quanto attiene all'applicazione delle disposizioni sul trattamento delle ICUE e al rispetto delle pertinenti misure, norme e orientamenti di sicurezza.
4. Nell'ambito delle proprie responsabilità di gestione dell'ufficio di registrazione delle ICUE cui è stato assegnato, all'RCO saranno assegnate le seguenti responsabilità generali conformemente alla presente decisione e alle norme di attuazione, standard e orientamenti corrispondenti:
-
gestire le operazioni relative alla registrazione, conservazione, riproduzione, traduzione, trasmissione, spedizione e distruzione o trasferimento al servizio dell'archivio storico delle ICUE,
-
verificare periodicamente la necessità di mantenere la classificazione delle informazioni,
-
assumere altre mansioni legate alla protezione delle ICUE stabilite nelle norme di attuazione.
Articolo 29
Registrazione di ICUE a fini di sicurezza
1. Ai fini della presente decisione, per registrazione a fini di sicurezza («registrazione») si intende l'applicazione di procedure che registrano il ciclo di vita delle ICUE, compresa la diffusione.
2. Le informazioni o i materiali classificati di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL e superiore sono registrati in uffici di registrazione dedicati quando entrano o lasciano un'entità organizzativa.
3. Quando l'ICUE è trattata o conservata mediante un sistema di comunicazione e informazione (CIS), le procedure di registrazione possono essere eseguite mediante procedure interne allo stesso CIS.
4. Disposizioni più dettagliate relative alla registrazione delle ICUE a fini di sicurezza figureranno nelle norme di attuazione.
Articolo 30
Riproduzione e traduzione di documenti classificati UE
1. I documenti di livello TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET possono essere riprodotti o tradotti solo previo consenso scritto dell'originatore.
2. Se l'originatore di documenti classificati di livello SECRET UE/EU SECRET o inferiore non ha imposto limitazioni alla riproduzione o alla traduzione, detti documenti possono essere riprodotti o tradotti su istruzione del detentore.
3. Le misure di sicurezza applicabili al documento originale si applicano alle copie e alle traduzioni.
Articolo 31
Trasporto delle ICUE
1. Le ICUE sono trasportate in modo da proteggerle da divulgazione non autorizzata durante il trasporto.
2. Il trasporto di ICUE è soggetto a misure di protezione che sono:
-
commisurate al livello di classifica delle ICUE trasportate, e
-
adattate alle condizioni specifiche di trasporto, in particolare se le ICUE sono trasportate:
-
all'interno di un edificio della Commissione o di un gruppo autonomo di edifici della Commissione,
-
tra edifici della Commissione situati nello stesso Stato membro,
-
all'interno dell'Unione,
-
dall'Unione al territorio di uno Stato terzo, e
-
adeguate alla natura e alla forma delle ICUE.
3. Le misure di protezione sono specificate nelle norme di attuazione o, nel caso di progetti e programmi di cui all'articolo 42, sono parte integrante delle pertinenti istruzioni di sicurezza del programma/progetto (PSI).
4. Le norme di attuazione o le PSI comprendono disposizioni commisurate al livello delle ICUE, in merito:
-
al tipo di trasporto, vale a dire il trasporto a mano, il trasporto tramite valigia diplomatica o corriere militare, il trasporto mediante servizi postali o servizi di corriere commerciale,
-
al confezionamento delle ICUE,
-
alle contromisure tecniche per le ICUE trasportate con mezzi elettronici,
-
ad altre misure procedurali, fisiche o elettroniche,
-
alle procedure di registrazione,
-
al ricorso a personale di sicurezza autorizzato.
5. Se le ICUE sono trasportate con mezzi elettronici, e in deroga all'articolo 21, paragrafo 5, le misure di protezione stabilite nelle pertinenti norme di attuazione possono essere integrate da opportune contromisure tecniche prescritte dall'autorità di sicurezza della Commissione per minimizzare il rischio di perdita o di compromissione.
Articolo 32
Distruzione di ICUE
1. I documenti classificati UE che non sono più necessari possono essere distrutti, tenendo conto dei regolamenti in materia di archiviazione e delle norme e dei regolamenti della Commissione sulla gestione e l'archiviazione dei documenti, in particolare l'elenco comune di conservazione a livello della Commissione.
2. Le ICUE di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL e superiore sono distrutte dall'RCO dell'ufficio di registrazione delle ICUE competente su istruzione del detentore o di un'autorità competente. L'RCO aggiorna di conseguenza i repertori e gli altri dati relativi alla registrazione.
3. Per i documenti classificati SECRET UE/EU SECRET o TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET effettua la distruzione in presenza di un testimone che possiede un nulla osta di sicurezza almeno fino al livello di classifica del documento da distruggere.
4. L'ufficiale del registro e il testimone, laddove sia richiesta la presenza di quest'ultimo, firmano un certificato di distruzione che è archiviato presso l'ufficio di registrazione. L'RCO dell'ufficio di registrazione competente conserva i certificati di distruzione dei documenti TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET per un periodo di almeno dieci anni e quelli dei documenti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET per un periodo di almeno cinque anni.
5. I documenti classificati, compresi quelli di livello RESTREINT UE/EU RESTRICTED, sono distrutti con metodi definiti nelle norme di attuazione e conformi alle pertinenti norme dell'UE o equivalenti.
6. I supporti informatici delle ICUE sono distrutti in conformità alle procedure stabilite nelle norme di attuazione.
Articolo 33
Distruzione delle ICUE in casi di emergenza
1. I servizi della Commissione che dispongono di ICUE predispongono piani, in base alle condizioni vigenti in loco, per la protezione del materiale classificato UE in situazioni di crisi, compresa, se necessaria, la distruzione di emergenza e piani di evacuazione. Essi emanano le istruzioni che ritengono necessarie per impedire che le ICUE cadano nelle mani di persone non autorizzate.
2. Le disposizioni per la protezione e/o la distruzione di materiale CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL e SECRET UE/EU SECRET in situazioni di crisi non compromette in alcun modo la protezione o la distruzione di materiale TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, ivi compresa l'attrezzatura di cifratura, il cui trattamento è prioritario rispetto a tutte le altre funzioni.
3. In caso di emergenza, se c'è un rischio imminente di divulgazione non autorizzata, le ICUE sono distrutte dal detentore in modo tale da non poter essere ricostruite né totalmente né parzialmente. L'originatore e l'ufficio di registrazione d'origine sono informati della distruzione d'emergenza delle ICUE registrate.
4. Disposizioni più dettagliate relative alla distruzione delle ICUE figureranno nelle norme di attuazione
CAPO 5
PROTEZIONE DELLE INFORMAZIONI CLASSIFICATE UE NEI SISTEMI DI COMUNICAZIONE E INFORMAZIONE (CIS)
Articolo 34
Principi fondamentali della garanzia di sicurezza delle informazioni
1. Per «garanzia di sicurezza delle informazioni (IA) nel campo dei sistemi di comunicazione e informazione» si intende la fiducia nel fatto che tali sistemi proteggeranno le informazioni che trattano e funzioneranno nel modo dovuto e a tempo debito sotto il controllo degli utenti legittimi.
2. Un'efficace garanzia di sicurezza delle informazioni assicura livelli adeguati di:
-
:
autenticità
:
garanzia che l'informazione è veritiera e proviene da fonti in buona fede,
-
:
disponibilità
:
proprietà di accessibilità e utilizzabilità su richiesta di un'entità autorizzata,
-
:
riservatezza
:
proprietà per cui l'informazione non è divulgata a persone, entità o procedure non autorizzate,
-
:
integrità
:
proprietà di tutela della precisione e della completezza delle informazioni e delle risorse,
-
:
non disconoscibilità
:
capacità di provare che un'azione o un evento sono effettivamente accaduti e non possono essere negati in seguito.
3. L'IA si basa su una procedura di gestione del rischio.
Articolo 35
Definizioni
Ai fini del presente capo si intende per:
a)
«accreditamento», l'autorizzazione e l'approvazione formale accordata a un sistema di comunicazione e informazione dall'autorità di accreditamento in materia di sicurezza (SAA) per il trattamento di ICUE nel suo contesto operativo, in seguito alla convalida formale del piano di sicurezza e alla sua corretta attuazione;
b)
«procedura di accreditamento», le misure e i compiti necessari richiesti dall'autorità di accreditamento in materia di sicurezza prima di accordare l'accreditamento. Tali misure e compiti sono specificati in una norma di procedura di accreditamento;
c)
«sistema di comunicazione e informazione (CIS)», ogni sistema che consente il trattamento delle informazioni in forma elettronica. Un sistema di comunicazione e informazione comprende l'insieme delle risorse necessarie al suo funzionamento, ivi compresi l'infrastruttura, l'organizzazione, il personale e le risorse dell'informazione;
d)
«rischio residuo», il rischio che permane una volta attuate delle misure di sicurezza, dato che non tutte le minacce possono essere neutralizzate né tutte le vulnerabilità eliminate;
e)
«rischio», la possibilità che una data minaccia sfrutti le vulnerabilità interne ed esterne di un'organizzazione o di uno qualsiasi dei sistemi da essa utilizzati, arrecando pertanto danno all'organizzazione o ai suoi beni materiali o immateriali. È calcolato come una combinazione tra le probabilità del verificarsi delle minacce e il loro impatto;
f)
«accettazione del rischio», la decisione di accettare la permanenza di un rischio residuo in seguito al trattamento del rischio;
g)
«valutazione del rischio», l'identificazione delle minacce e delle vulnerabilità e l'esecuzione delle relative analisi del rischio, ossia l'analisi della probabilità e dell'impatto;
h)
«comunicazione del rischio», lo sviluppo della sensibilizzazione ai rischi tra le comunità di utenti del CIS, informando di tali rischi le autorità di approvazione e riferendo sugli stessi alle autorità operative;
i)
«trattamento del rischio», mitigazione, rimozione, riduzione (tramite un'opportuna combinazione di misure tecniche, materiali, organizzative o procedurali), trasferimento o controllo del rischio.
Articolo 36
CIS che trattano ICUE
1. I CIS trattano le ICUE conformemente al concetto di IA.
2. Per i CIS che trattano ICUE, la conformità alla politica della Commissione in materia di sicurezza dei sistemi di informazione, di cui alla decisione C(2006) 3602 (11) della Commissione, implica quanto segue:
a)
per attuare la politica in materia di sicurezza dei sistemi di informazione si applica l'approccio basato sul ciclo di Deming (ciclo Plan-Do-Check-Act) durante l'intero ciclo di vita del sistema di informazioni;
b)
le esigenze in materia di sicurezza devono essere identificate attraverso una valutazione d'impatto;
c)
il sistema di informazione e i dati al suo interno devono essere oggetto di una classificazione formale delle attività;
d)
devono essere attuate tutte le misure di sicurezza obbligatorie stabilite dalla politica in materia di sicurezza dei sistemi di informazione;
e)
deve essere applicata una procedura di gestione del rischio, che comprende le seguenti fasi: identificazione della minaccia e della vulnerabilità, valutazione del rischio, trattamento del rischio, accettazione del rischio e comunicazione del rischio;
f)
è definito, attuato, verificato e riesaminato un piano di sicurezza, che comprende la politica di sicurezza e le procedure operative di sicurezza.
3. Tutto il personale coinvolto nella progettazione, nello sviluppo, nel collaudo, nel funzionamento, nella gestione o nell'utilizzo di CIS che trattano ICUE notifica all'autorità di accreditamento in materia di sicurezza ogni potenziale lacuna di sicurezza, incidente, violazione o compromissione della sicurezza che potrebbe avere conseguenze sulla protezione del CIS e/o delle ICUE in esso contenute.
4. Qualora la protezione delle ICUE sia assicurata mediante prodotti crittografici, tali prodotti sono approvati secondo le modalità seguenti:
a)
di preferenza la scelta va ai prodotti che sono stati approvati dal Consiglio o dal segretario generale del Consiglio nel suo ruolo di autorità di approvazione degli apparati crittografici del Consiglio, su raccomandazione del gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione;
b)
ove giustificato da specifici motivi operativi, l'autorità di approvazione degli apparati crittografici (CAA) può, su raccomandazione del gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione, derogare ai requisiti di cui al punto a) e rilasciare un'approvazione temporanea per un periodo specifico.
5. Durante la trasmissione, il trattamento e l'archiviazione di ICUE con mezzi elettronici si usano prodotti crittografici approvati. In deroga a tale requisito, in situazioni di emergenza o in configurazioni tecniche specifiche si possono applicare procedure specifiche previa approvazione della CAA.
6. Sono attuate misure di sicurezza per proteggere i CIS che trattano informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o superiore in modo tale che tali informazioni non possano essere compromesse da radiazioni elettromagnetiche non intenzionali («misure di sicurezza TEMPEST»). Dette misure di sicurezza sono commisurate al rischio di sfruttamento e al livello di classifica delle informazioni.
7. All'autorità di sicurezza della Commissione sono assegnate le seguenti funzioni:
-
autorità IA (IAA),
-
autorità di accreditamento di sicurezza (SAA),
-
autorità TEMPEST (TA),
-
autorità di approvazione degli apparati crittografici (CAA),
-
autorità di distribuzione degli apparati crittografici (CDA).
8. L'autorità di sicurezza della Commissione nomina l'autorità operativa IA per ciascun sistema.
9. Le responsabilità delle funzioni descritte nei paragrafi 7 e 8 saranno definite nelle norme di attuazione.
Articolo 37
Accreditamento di CIS che trattano ICUE
1. Tutti i CIS che trattano ICUE sono soggetti a una procedura di accreditamento basata sui principi dell'IA, il cui livello di dettaglio deve essere commisurato al livello di protezione richiesto.
2. La procedura di accreditamento comprende la convalida formale, da parte dell'SAA della Commissione, del piano di sicurezza per il CIS pertinente al fine di garantire che:
a)
la procedura di gestione del rischio, di cui all'articolo 36, paragrafo 2, sia stata effettuata in modo adeguato;
b)
il proprietario del sistema abbia accettato consapevolmente il rischio residuo; e
c)
sia stato raggiunto un livello sufficiente di protezione del CIS, e delle ICUE in esso trattate, conformemente alla presente decisione.
3. L'SAA della Commissione rilascia una dichiarazione di accreditamento che determina il livello di classifica più elevato delle ICUE che può essere trattato nel CIS nonché i termini e le condizioni associati al funzionamento. Ciò non pregiudica i compiti affidati al comitato di accreditamento di sicurezza stabiliti all'articolo 11 del regolamento (UE) n. 512/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio (12).
4. Un comitato di accreditamento di sicurezza (SAB) comune è responsabile dell'accreditamento dei CIS della Commissione che coinvolgono diverse parti. Esso è composto di un rappresentante SAA di ciascuna parte coinvolta e vi partecipa un rappresentante SAA della Commissione.
5. La procedura di accreditamento consiste in una serie di compiti assegnati alle parti coinvolte. Il proprietario del sistema CIS è il solo responsabile della preparazione dei fascicoli e della documentazione.
6. L'accreditamento compete all'SAA della Commissione, che, in qualsiasi momento del ciclo di vita del CIS, ha diritto di:
a)
chiedere l'applicazione di una procedura di accreditamento;
b)
effettuare audit o ispezioni del CIS;
c)
qualora non siano più soddisfatte le condizioni di funzionamento, chiedere la definizione e l'attuazione effettiva di un piano di miglioramento della sicurezza entro tempi ben definiti, arrivando a ritirare l'autorizzazione al funzionamento del CIS fino a quando le condizioni di funzionamento non siano nuovamente soddisfatte.
7. La procedura di accreditamento è stabilita in una norma sulla procedura di accreditamento per i CIS che trattano ICUE, che è adottata a norma dell'articolo 10, paragrafo 3, della decisione C(2006) 3602.
Articolo 38
Situazioni di emergenza
1. In deroga alle disposizioni del presente capo, le procedure specifiche descritte di seguito possono essere applicate in casi di emergenza, come in situazioni di crisi, conflitti, guerre imminenti o già in corso o in circostanze operative eccezionali.
2. Le ICUE possono essere trasmesse, previo consenso dell'autorità competente, usando prodotti crittografici approvati per un livello di classifica inferiore o senza cifratura nel caso in cui un ritardo causerebbe un danno manifestamente maggiore di quello dovuto all'eventuale divulgazione del materiale classificato e se:
a)
il mittente e il destinatario non hanno l'attrezzatura di cifratura necessaria; e
b)
il materiale classificato non può essere trasmesso in tempo utile con altri mezzi.
3. Le informazioni classificate trasmesse nelle circostanze di cui al paragrafo 1 non recano alcun contrassegno o indicazione che le distinguano da informazioni non classificate o che possono essere protette mediante prodotti crittografici disponibili. I destinatari sono informati tempestivamente, con altri mezzi, del livello di classifica.
4. È presentato un successivo rapporto all'autorità competente e al gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione.
CAPO 6
SICUREZZA INDUSTRIALE
Articolo 39
Principi di base
1. Per «sicurezza industriale» si intende l'applicazione di misure che assicurino la protezione delle ICUE:
a)
nell'ambito di contratti classificati, da parte di:
i)
candidati od offerenti attraverso la procedura di appalto e aggiudicazione;
ii)
contraenti o subcontraenti lungo tutto il ciclo di vita dei contratti classificati;
b)
nell'ambito di convenzioni di sovvenzione classificate, da parte di:
i)
i richiedenti durante le procedure di concessione di una sovvenzione;
ii)
i beneficiari lungo tutto il ciclo di vita delle convenzioni di sovvenzione classificate.
2. Tali contratti o convenzioni di sovvenzione non contemplano le informazioni classificate di livello TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Se non stabilito diversamente, le disposizioni del presente capo relative ai contratti o ai contraenti si applicano anche ai subcontratti o ai subcontraenti classificati.
Articolo 40
Definizioni
Ai fini del presente capo si intende per:
a)
«contratto classificato», un contratto quadro o un contratto, conformemente al regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio (13), stipulato dalla Commissione o da uno dei suoi servizi, con un contraente per la fornitura di beni mobili o immobili, l'esecuzione di lavori o la prestazione di servizi, la cui esecuzione richiede o implica la creazione, il trattamento o la conservazione di ICUE;
b)
«subcontratto classificato», un contratto stipulato da un contraente della Commissione o uno dei suoi servizi con un altro contraente (vale a dire il subcontraente) per la fornitura di beni mobili o immobili, l'esecuzione di lavori o la prestazione di servizi, la cui esecuzione richiede o implica la creazione, il trattamento o la conservazione di ICUE;
c)
«convenzione di sovvenzione classificata», una convenzione con cui la Commissione concede una sovvenzione, come stabilito nella parte I, titolo VI, del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002, la cui esecuzione richiede o implica la creazione, il trattamento o la conservazione di ICUE;
d)
«autorità di sicurezza designata» (DSA), l'autorità che fa capo all'autorità di sicurezza nazionale (NSA) di uno Stato membro, incaricata di comunicare ai soggetti industriali o di altra natura la linea politica nazionale riguardo a tutti gli aspetti della sicurezza industriale e di fornire guida e assistenza nell'attuazione della medesima. La funzione della DSA può essere espletata dall'NSA o da qualsiasi altra autorità competente.
Articolo 41
Procedura per contratti classificati o convenzioni di sovvenzione
1. In quanto autorità contraente, ogni servizio della Commissione, nell'aggiudicare un contratto classificato o una convezione di sovvenzione, assicura che le norme minime sulla sicurezza industriale previste nel presente capo siano menzionate o integrate nel contratto e che siano rispettate.
2. Ai fini del paragrafo 1, i servizi competenti della Commissione chiedono il parere della direzione generale Risorse umane e sicurezza, in particolare della direzione Sicurezza, e si assicurano che i modelli di contratti, subcontratti e convenzioni di sovvenzione includano disposizioni che riflettano i principi di base e le norme minime per proteggere le ICUE che devono essere rispettate sia dai contraenti e subcontraenti, sia dai beneficiari delle convenzioni di sovvenzione.
3. La Commissione collabora strettamente con l'NSA, la DSA o altra autorità competente degli Stati membri interessati.
4. L'autorità contraente che intende lanciare una procedura intesa a concludere un contratto classificato o una convenzione di sovvenzione chiede il parere dell'autorità di sicurezza della Commissione sulle questioni relative alla natura e agli elementi classificati della procedura durante tutte le sue fasi.
5. I modelli dei contratti e dei subcontratti classificati, delle convenzioni di sovvenzione classificate, delle comunicazioni contrattuali, degli orientamenti sulle circostanze in cui sono richiesti i nulla osta di sicurezza delle imprese (FSC), le istruzioni di sicurezza del programma o progetto (PSI), le lettere sugli aspetti di sicurezza (SAL), le visite, la trasmissione e il trasporto di ICUE nell'ambito di contratti o convenzioni di sovvenzione classificati sono definiti nelle norme di attuazione sulla sicurezza industriale, previa consultazione del gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione.
6. La Commissione può concludere contratti o convenzioni di sovvenzione classificati che comportano o implicano l'accesso a, il trattamento o la conservazione di ICUE da parte di operatori economici registrati in uno Stato membro o in uno Stato terzo che abbia concluso un accordo o un accordo amministrativo conformemente al capo 7 della presente decisione.
Articolo 42
Elementi di sicurezza in un contratto classificato o in una convenzione di sovvenzione
1. I contratti classificati o le convenzioni di sovvenzione comprendono i seguenti elementi di sicurezza:
istruzione di sicurezza del programma o progetto:
a)
per «istruzione di sicurezza del programma o progetto» (PSI) si intende un elenco delle procedure di sicurezza che sono applicate a un programma o progetto specifico per uniformare le procedure di sicurezza. L'elenco può essere riveduto per tutta la durata del programma o progetto;
b)
la direzione generale Risorse umane e sicurezza sviluppa una PSI generica. I servizi della Commissione responsabili dei programmi o dei progetti che prevedono il trattamento o la conservazione di ICUE possono sviluppare, ove opportuno, PSI specifiche basate sulla PSI generica;
c)
una PSI specifica è sviluppata in particolare per i programmi e i progetti caratterizzati da portata, entità o complessità considerevoli o dalla molteplicità e/o la diversità dei contraenti, dei beneficiari nonché degli altri partner e portatori d'interessi coinvolti, ad esempio per quanto riguarda il loro status giuridico. La PSI specifica è sviluppata dai servizi della Commissione che gestiscono il programma o progetto, in stretta collaborazione con la direzione generale Risorse umane e sicurezza;
d)
la direzione generale Risorse umane e sicurezza chiede un parere sulle PSI generiche e specifiche al gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione;
lettera sugli aspetti di sicurezza (SAL):
a)
per «lettera sugli aspetti di sicurezza» (SAL) si intende un pacchetto di condizioni contrattuali specifiche emesso dall'autorità contraente, che è parte integrante di un contratto classificato implicante l'accesso o la creazione di ICUE e in cui sono individuati i requisiti di sicurezza e gli elementi del contratto che richiedono una protezione di sicurezza;
b)
i requisiti di sicurezza specifici del contratto sono indicati in una SAL. Ove opportuno, tale SAL contiene la guida alle classifiche di sicurezza (SCG) ed è parte integrante di un contratto o subcontratto classificato o di una convenzione di sovvenzione;
c)
la SAL contiene le disposizioni che impongono al contraente o al beneficiario di osservare le norme minime stabilite dalla presente decisione. L'autorità contraente assicura che la SAL indichi che l'inosservanza di tali norme minime può essere motivo sufficiente di estinzione del contratto o della convenzione di sovvenzione.
2. Sia le PSI che le SAL comprendono una guida alle classifiche di sicurezza, quale elemento di sicurezza obbligatorio:
a)
per «guida alle classifiche di sicurezza» (SCG), si intende un documento che illustra gli elementi di un programma, progetto, contratto o convenzione di sovvenzione classificati e precisa i livelli di classifica di sicurezza applicabili. L'SCG può essere integrata per tutta la durata del programma, progetto, contratto o convenzione di sovvenzione e gli elementi informativi possono essere riclassificati o declassati; se esistente, l'SCG fa parte della SAL;
b)
prima di indire un bando di gara o di concludere un contratto classificato, il servizio della Commissione in quanto autorità contraente stabilisce la classifica di sicurezza delle informazioni che devono essere fornite ai candidati, agli offerenti o ai contraenti, nonché la classifica di sicurezza delle informazioni che il contraente deve creare. A tale scopo elabora un'SCG ai fini dell'esecuzione del contratto conformemente alla presente decisione e alle sue norme di attuazione, previa consultazione dell'autorità di sicurezza della Commissione.
c)
Per stabilire la classifica di sicurezza dei vari elementi di un contratto classificato si applicano i principi seguenti:
i)
nel redigere la SCG, il servizio della Commissione, in quanto autorità contraente, tiene conto di tutti gli aspetti di sicurezza, tra cui la classifica di sicurezza assegnata all'informazione fornita e approvata che l'originatore dell'informazione deve usare per il contratto;
ii)
il livello generale di classifica del contratto non può essere inferiore alla classifica più elevata di uno dei suoi elementi; e
iii)
ove opportuno, l'autorità contraente si mette in contatto, attraverso l'autorità di sicurezza della Commissione, con le NSA, DSA degli Stati membri o altre autorità di sicurezza competenti interessate in caso di qualsiasi modifica nella classifica delle informazioni create dai contraenti o ad essi fornite nell'esecuzione di un contratto e di eventuali ulteriori modifiche alla SCG.
Articolo 43
Accesso del personale dei contraenti e dei beneficiari alle ICUE
L'autorità contraente o che eroga la sovvenzione assicura che il contratto classificato o la convenzione di sovvenzione classificata prevedano disposizioni che consentono al personale di un contraente, subcontraente o beneficiario che ne abbiano bisogno per l'esecuzione del contratto, subcontratto o convenzione di sovvenzione classificati, l'accesso alle ICUE solo se il personale:
a)
dispone dell'autorizzazione di sicurezza del livello pertinente o è autorizzato debitamente in altro modo da una necessità di conoscere riconosciuta;
b)
sia stato istruito sulle norme di sicurezza applicabili per la protezione delle ICUE ed abbia riconosciuto le proprie responsabilità in materia di protezione di tali informazioni;
c)
abbia ricevuto il nulla osta di sicurezza al livello pertinente per le informazioni classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET dalle rispettive NSA e DSA o da altre autorità competenti.
Articolo 44
Nulla osta di sicurezza delle imprese
1. Per «nulla osta di sicurezza delle imprese» (FSC) si intende una decisione amministrativa di un'NSA, una DSA o altra autorità di sicurezza competente, secondo la quale un'impresa è in grado, sotto il profilo della sicurezza, di offrire un adeguato livello di protezione alle ICUE ad un determinato livello di classifica di sicurezza;
2. L'FSC concesso dall'NSA/DSA o altra autorità di sicurezza competente di uno Stato membro per indicare, conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari nazionali, che un operatore economico è in grado di proteggere le ICUE al livello adatto di classifica (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET) all'interno delle proprie strutture, viene presentata all'autorità di sicurezza della Commissione, che la trasmette al servizio della Commissione operante in quanto autorità contraente o che eroga la sovvenzione, prima che a un candidato, offerente o contraente oppure a un richiedente o beneficiario della sovvenzione siano comunicate delle ICUE o possa essere concesso l'accesso a tali informazioni classificate.
3. Ove opportuno, attraverso l'autorità di sicurezza della Commissione, l'autorità contraente notifica all'NSA, DSA pertinente o altra autorità di sicurezza competente che è necessario un FSC per l'esecuzione del contratto. È richiesto un FSC o un PSC laddove occorre fornire ICUE classificate di livello CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET durante il processo di presentazione delle offerte.
4. L'autorità contraente o che eroga la sovvenzione non assegna all'offerente o partecipante selezionato un contratto classificato o una convenzione di sovvenzione prima di aver ricevuto conferma dall'NSA, DSA, o da altra autorità di sicurezza competente dello Stato membro in cui ha sede il contraente o subcontraente interessato, che laddove necessario è stato rilasciato l'FSC adatto.
5. Se l'NSA, DSA o altra autorità di sicurezza competente che ha rilasciato un FSC notifica l'autorità di sicurezza della Commissione in merito a modifiche dell'FSC, quest'ultima le comunica al servizio della Commissione operante come autorità contraente o che eroga la sovvenzione. In caso di subcontratto, l'NSA, DSA o altra autorità di sicurezza competente è informata di conseguenza.
6. La revoca dell'FSC da parte dell'NSA/DSA interessata o da altra autorità di sicurezza competente è motivo sufficiente per far sì che l'autorità contraente o che eroga la sovvenzione estingua il contratto classificato o escluda un candidato, offerente o richiedente dalla gara. Nei modelli di contratto e di convenzione di sovvenzione che saranno elaborati occorre inserire una disposizione a tale scopo
Articolo 45
Disposizioni per contratti e convenzioni di sovvenzione classificati
1. Qualora a un candidato, offerente o richiedente siano fornite ICUE durante la procedura di aggiudicazione, l'invito a presentare offerte contiene una disposizione che impone al candidato, offerente o richiedente che non ha presentato un'offerta o proposta o che non è stato selezionato l'obbligo di restituire tutti i documenti classificati entro un periodo di tempo determinato.
2. L'autorità contraente o che eroga la sovvenzione notifica, attraverso l'autorità di sicurezza della Commissione, all'NSA, DSA competente o altra autorità di sicurezza competente l'aggiudicazione di un contratto o di una convenzione di sovvenzione classificati e i dati pertinenti, quali il nome del/i contraente/i o beneficiari, la durata del contratto e il livello massimo di classifica.
3. In caso di estinzione di detti contratti o convenzioni di sovvenzione, l'autorità contraente o che eroga la sovvenzione ne notifica immediatamente, attraverso l'autorità di sicurezza della Commissione, l'NSA, DSA o altra autorità di sicurezza competente dello Stato membro in cui il contraente o beneficiario della sovvenzione ha sede.
4. Di norma, alla cessazione del contratto o della convenzione di sovvenzione classificati oppure al termine della partecipazione di un beneficiario della sovvenzione, il contraente o il beneficiario della sovvenzione è tenuto a restituire all'autorità contraente o che eroga la sovvenzione le ICUE in suo possesso.
5. La SAL contiene disposizioni specifiche per l'eliminazione delle ICUE durante l'esecuzione o alla cessazione del contratto o della convenzione di sovvenzione classificati.
6. Se è autorizzato a conservare le ICUE alla cessazione di un contratto o una convenzione di sovvenzione classificati, il contraente o beneficiario della sovvenzione continua a rispettare le norme minime previste dalla presente decisione nonché a proteggere la riservatezza delle ICUE.
Articolo 46
Disposizioni specifiche per i contratti classificati
1. Le condizioni pertinenti alla protezione delle ICUE alle quali è ammesso il subcontratto da parte del contraente sono definite nel bando di gara e nel contratto classificato.
2. Prima di subappaltare parti di un contratto classificato il contraente ottiene il consenso dell'autorità contraente. Nessun subcontratto che prevede l'accesso a ICUE può essere aggiudicato a subcontraenti con sede in paesi terzi, a meno che vi sia un quadro normativo per la sicurezza delle informazioni come previsto al capo 7.
3. Spetta al contraente assicurare che tutte le attività del subcontratto si svolgano secondo le norme minime previste dalla presente decisione e astenersi dal fornire ICUE a un subcontraente senza previo consenso scritto dell'autorità contraente.
4. Per quanto riguarda le ICUE create o trattate dal contraente, la Commissione è considerata l'originatore e i diritti spettanti all'originatore sono esercitati dall'autorità contraente.
Articolo 47
Visite relative a contratti classificati
1. Se un membro del personale della Commissione, dei contraenti o dei beneficiari della sovvenzione richiede l'accesso a informazioni classificate CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET nei rispettivi locali per l'esecuzione di un contratto o di una convenzione di sovvenzione classificati, le visite sono fissate di concerto con le NSA, DSA o altre autorità di sicurezza competenti interessate. L'autorità di sicurezza della Commissione è informata di tali visite. Tuttavia, nel contesto di programmi o progetti specifici, le NSA, DSA o altre autorità di sicurezza competenti possono anche convenire una procedura in base alla quale tali visite possono essere fissate direttamente.
2. Tutti i visitatori dispongono di un nulla osta di sicurezza adatto e hanno una necessità di conoscere per accedere alle ICUE relative al contratto classificato.
3. I visitatori possono accedere solo alle ICUE relative all'oggetto della visita.
4. disposizioni più dettagliate figureranno nelle norme di attuazione.
5. Il rispetto delle disposizioni in merito alle visite relative ai contratti classificati, stabilite nella presente decisione e nelle norme di attuazione di cui al paragrafo 4, è obbligatorio.
Articolo 48
Trasmissione e trasporto di ICUE in relazione ai contratti o alle convenzioni di sovvenzione classificati
1. Per la trasmissione di ICUE mediante mezzi elettronici si applicano le pertinenti disposizioni del capo 5 della presente decisione.
2. Per quanto riguarda il trasporto di ICUE, si applicano le pertinenti disposizioni del capo 4 della presente decisione e delle relative norme di attuazione, conformemente alle disposizioni legislative e regolamentari nazionali.
3. Per il trasporto di materiale classificato come merce, nel fissare i dispositivi di sicurezza si applicano i principi seguenti:
a)
la sicurezza è garantita in tutte le fasi del trasporto dal luogo di origine alla destinazione finale;
b)
il livello di protezione attribuito a una spedizione è determinato dal livello di classifica più elevato del materiale trasportato;
c)
qualsiasi movimento transfrontaliero di materiale classificato CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL o SECRET UE/EU SECRET è subordinato a un programma di trasporto elaborato dal mittente e approvato dalle NSA, DSA o altra autorità di sicurezza competente interessata;
d)
i tragitti sono effettuati, per quanto possibile, da punto a punto e sono completati quanto più rapidamente possibile secondo le circostanze;
e)
gli itinerari dovrebbero attraversare, per quanto possibile, unicamente Stati membri. Gli itinerari attraverso Stati diversi dagli Stati membri dovrebbero essere seguiti solo se autorizzati dall'NSA/DSA o da altra autorità di sicurezza competente degli Stati di spedizione e di destinazione.
Articolo 49
Trasmissione di ICUE a contraenti o beneficiari di sovvenzioni situati in Stati terzi
Le ICUE sono trasmesse a contraenti o beneficiari della sovvenzione situati in Stati terzi secondo misure di sicurezza convenute tra l'autorità di sicurezza della Commissione, il servizio della Commissione in quanto autorità contraente o che eroga la sovvenzione e l'NSA, DSA o altra autorità di sicurezza competente del paese terzo interessato in cui il contraente o il beneficiario della sovvenzione ha sede.
Articolo 50
Trattamento di informazioni classificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED nell'ambito di contratti o convenzioni di sovvenzione classificati
1. La protezione delle informazioni classificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED trattate o conservate nell'ambito di contratti o convenzioni di sovvenzione classificati si basa su principi di proporzionalità e efficienza economica.
2. Non sono richiesti FSC o PSC nell'ambito di contratti o convenzioni di sovvenzione classificati che implicano il trattamento di informazioni classificate di livello RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Se un contratto o una convenzione di sovvenzione comportano il trattamento di informazioni classificate RESTREINT UE/EU RESTRICTED in un CIS gestito da un contraente o beneficiario di sovvenzione, l'autorità contraente o che eroga la sovvenzione garantisce, previa consultazione dell'autorità di sicurezza della Commissione, che nel contratto o convenzione di sovvenzione siano specificati i requisiti tecnici e amministrativi necessari in merito all'accreditamento o all'approvazione del CIS commisurati al rischio valutato, tenendo conto di tutti i fattori pertinenti. La portata dell'accreditamento o dell'approvazione di tale CIS è concordata tra l'autorità di sicurezza della Commissione e l'NSA, DSA competente.
CAPO 7
SCAMBIO DI INFORMAZIONI CLASSIFICATE CON ALTRE ISTITUZIONI, AGENZIE, ORGANI E UFFICI DELL'UNIONE, CON GLI STATI MEMBRI E CON STATI TERZI E ORGANIZZAZIONI INTERNAZIONALI
Articolo 51
Principi di base
1. Se la Commissione o uno dei suoi servizi stabilisce che è necessario scambiare ICUE con un'altra istituzione, agenzia, organo o ufficio dell'Unione o con uno Stato terzo od organizzazione internazionale, vengono adottate le misure necessarie per predisporre un adeguato quadro giuridico o amministrativo a tale scopo, che potrebbe comprendere accordi sulla sicurezza delle informazioni o accordi amministrativi conclusi a norma dei pertinenti regolamenti.
2. Fatto salvo l'articolo 57, le ICUE sono scambiate con un'altra istituzione, agenzia, organo o ufficio dell'Unione o con uno Stato terzo o un'organizzazione internazionale solo se è predisposto il suddetto quadro giuridico o amministrativo adeguato e se vi sono garanzie sufficienti in merito all'applicazione di principi di base e norme minime equivalenti per la protezione di informazioni classificate da parte dell'istituzione, agenzia, organo o ufficio dell'Unione o dello Stato terzo o dell'organizzazione internazionale interessati.
Articolo 52
Scambio di ICUE con altre istituzioni, agenzie, organi e uffici dell'Unione
1. Prima di stipulare un accordo amministrativo per lo scambio di ICUE con altre istituzioni, agenzie, organi o uffici dell'Unione, la Commissione si assicura che l'istituzione, l'agenzia, l'organo o l'ufficio dell'Unione interessati:
a)
disponga di un quadro normativo per la protezione delle ICUE che preveda principi di base e norme minime equivalenti a quelli stabiliti nella presente decisione e nelle relative norme di attuazione;
b)
applichi norme di sicurezza e orientamenti in materia di sicurezza del personale, sicurezza materiale, gestione delle ICUE e sicurezza dei sistemi di informazione e comunicazione (CIS) che garantiscano un livello di protezione delle ICUE equivalente a quello della Commissione;
c)
contrassegni come ICUE le informazioni classificate prodotte.
2. La direzione generale Risorse umane e sicurezza, in stretta collaborazione con altri pertinenti servizi della Commissione, è il servizio capofila della Commissione per la conclusione di accordi amministrativi per lo scambio di ICUE con altre istituzioni, agenzie, organi o uffici dell'Unione.
3. Di norma gli accordi amministrativi assumono la forma di uno scambio di lettere firmate dal direttore generale delle risorse umane e sicurezza a nome della Commissione.
4. Prima di stipulare un accordo amministrativo sullo scambio di ICUE, l'autorità di sicurezza della Commissione effettua una visita per valutare il quadro normativo che tutela le ICUE e accertare l'efficacia delle misure attuate per proteggere le ICUE. Gli accordi amministrativi entrano in vigore e le ICUE sono scambiate solo se il risultato della visita di valutazione è soddisfacente e sono state rispettate le raccomandazioni formulate in tale occasione. Sono effettuate regolari visite di valutazione per verificare il rispetto degli accordi amministrativi e l'attuazione delle misure di sicurezza nel continuo rispetto dei principi di base e delle norme minime concordati.
5. Nella Commissione, l'ufficio di registrazione delle ICUE gestito dal Segretariato generale è di norma il principale punto d'ingresso e uscita per gli scambi delle informazioni classificate con altre istituzioni, agenzie, organi e uffici dell'Unione. Tuttavia, se per motivi operativi, organizzativi o di sicurezza è più appropriato per la protezione delle ICUE, gli uffici locali di registrazione delle ICUE istituiti nei servizi della Commissione conformemente alla presente decisione operano come principale punto d'ingresso e uscita delle informazioni classificate, nell'ambito delle competenze dei servizi della Commissione interessati.
6. Il gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione è informato delle procedure per la conclusione di accordi amministrativi a norma del paragrafo 2.
Articolo 53
Scambio di ICUE con gli Stati membri
1. Le ICUE possono essere scambiate con gli Stati membri e comunicate ad essi a patto che essi proteggano tali informazioni in base ai requisiti applicabili alle informazioni classificate che recano un contrassegno di classifica di sicurezza nazionale di livello equivalente, come indicato nella tabella di equivalenza delle classifiche di sicurezza contenuta nell'allegato I.
2. Quando gli Stati membri introducono informazioni classificate che recano un contrassegno di classifica di sicurezza nazionale nelle strutture o nelle reti dell'Unione europea, quest'ultima protegge tali informazioni conformemente ai requisiti applicabili alle ICUE di livello equivalente come indicato nella tabella di equivalenza delle classifiche di sicurezza che figura nell'allegato I.
Articolo 54
Scambio di ICUE con Stati terzi e organizzazioni internazionali
1. Se la Commissione stabilisce di avere necessità a lungo termine di scambiare informazioni classificate con Stati terzi od organizzazioni internazionali, vengono adottate le misure necessarie per predisporre un adeguato quadro giuridico o amministrativo a tale scopo, che potrebbe comprendere accordi sulla sicurezza delle informazioni o accordi amministrativi conclusi a norma dei pertinenti regolamenti.
2. Gli accordi sulla sicurezza delle informazioni o gli accordi amministrativi di cui al paragrafo 1 contengono disposizioni intese ad assicurare che gli Stati terzi o le organizzazioni internazionali che ricevono le ICUE conferiscano loro una protezione appropriata al loro livello di classifica e conforme a norme minime che equivalgono a quelle previste nella presente decisione.
3. La Commissione può pattuire accordi amministrativi a norma dell'articolo 56, se la classifica delle ICUE non supera in genere il livello RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Gli accordi amministrativi per lo scambio di informazioni classificate di cui al paragrafo 3 contengono disposizioni intese ad assicurare che gli Stati terzi o le organizzazioni internazionali che ricevono le ICUE conferiscano loro una protezione appropriata al loro livello di classifica e conforme a norme minime che equivalgono a quelle previste nella presente decisione. Il gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione è consultato in merito alla conclusione di accordi sulla sicurezza delle informazioni o di accordi amministrativi.
5. La decisione di comunicare a Stati terzi od organizzazioni internazionali le ICUE originate dalla Commissione è presa caso per caso dal servizio della Commissione all'origine di dette ICUE nella Commissione, in funzione della natura e del contenuto di tali informazioni, della necessità di conoscere del destinatario e dell'entità dei vantaggi per l'Unione. Se l'originatore delle informazioni classificate che si desiderano comunicare, o delle fonti che può contenere, non è la Commissione, il servizio della Commissione che detiene tali informazioni classificate chiede anzitutto il consenso scritto dell'originatore. Se non è possibile stabilire l'originatore, il servizio della Commissione che detiene tali informazioni classificate ne assume la responsabilità dopo aver consultato il gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione.
Articolo 55
Accordi sulla sicurezza delle informazioni
1. Gli accordi sulla sicurezza delle informazioni con Stati terzi od organizzazioni internazionali sono conclusi a norma dell'articolo 218 del TFUE.
2. Gli accordi sulla sicurezza delle informazioni:
a)
stabiliscono i principi fondamentali e le norme minime che disciplinano lo scambio di informazioni classificate tra l'Unione e uno Stato terzo od organizzazione internazionale;
b)
prevedono modalità tecniche di attuazione da concordare tra le competenti autorità di sicurezza delle istituzioni e degli organi pertinenti dell'Unione e la competente autorità di sicurezza dello Stato terzo o dell'organizzazione internazionale interessati. Tali accordi tengono conto del livello di protezione garantito dalle normative, dalle strutture e dalle procedure in materia di sicurezza esistenti nello Stato terzo o nell'organizzazione internazionale in questione;
c)
prevedono che, prima dello scambio di informazioni classificate nel quadro dell'accordo, si accerti che il destinatario è in grado di proteggere e salvaguardare in modo appropriato le informazioni classificate che gli vengono fornite.
3. Qualora a norma dell'articolo 51, paragrafo 1, si stabilisca la necessità di scambiare informazioni classificate, la Commissione consulta il Servizio europeo per l'azione esterna, il Segretariato generale del Consiglio e altre istituzioni e organi dell'Unione, se opportuno, per decidere se occorre presentare una raccomandazione a norma dell'articolo 218, paragrafo 3, del TFUE.
4. Le ICUE non sono oggetto di scambio per via elettronica, a meno che non sia esplicitamente previsto dall'accordo sulla sicurezza delle informazioni o dalle modalità tecniche di attuazione.
5. Nella Commissione, l'ufficio di registrazione delle ICUE gestito dal segretariato generale è di norma il principale punto d'ingresso e uscita per gli scambi delle informazioni classificate con Stati terzi e organizzazioni internazionali. Tuttavia, se per motivi operativi, organizzativi o di sicurezza è più appropriato per la protezione delle ICUE, gli uffici locali di registrazione delle ICUE istituiti nei servizi della Commissione conformemente alla presente decisione operano come principale punto d'ingresso e uscita delle informazioni classificate, nell'ambito delle competenze dei servizi della Commissione interessati.
6. Per valutare l'efficacia delle normative, delle strutture e delle procedure di sicurezza nello Stato terzo o nell'organizzazione internazionale in questione, la Commissione, in collaborazione con altre istituzioni, agenzie o organi dell'Unione, partecipa a visite di valutazione di comune accordo con lo Stato terzo o l'organizzazione internazionale interessati. Tali visite valutano:
a)
il quadro normativo applicabile per la protezione delle informazioni classificate;
b)
eventuali aspetti specifici della politica di sicurezza e del modo in cui è organizzata la sicurezza nello Stato terzo o nell'organizzazione internazionale che potrebbero avere un impatto sul livello delle informazioni classificate che possono essere oggetto di scambio;
c)
le misure e le procedure di sicurezza effettivamente attuate; e
d)
le procedure per il nulla osta di sicurezza per il livello delle ICUE da comunicare.
Articolo 56
Disposizioni amministrative
1. Qualora nell'ambito di un contesto politico o giuridico dell'Unione sussista una necessità a lungo termine di scambiare informazioni classificate in generale di livello non superiore a RESTREINT UE/EU RESTRICTED con uno Stato terzo o un'organizzazione internazionale e qualora l'autorità di sicurezza della Commissione, previa consultazione del gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione, abbia stabilito in particolare che la parte in questione non possiede un sistema di sicurezza sufficientemente sviluppato da consentirle di concludere un accordo sulla sicurezza delle informazioni, la Commissione può pattuire accordi amministrativi con le autorità competenti dello Stato terzo o dell'organizzazione internazionale in questione.
2. Gli accordi amministrativi assumono di norma la forma di uno scambio di lettere.
3. Prima di concludere l'accordo viene effettuata una visita di valutazione. Il gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione è informato dei risultati della visita di valutazione. Qualora vi siano ragioni eccezionali per uno scambio urgente di informazioni classificate, possono essere comunicate ICUE purché venga compiuto ogni sforzo per effettuare tale visita di valutazione il più presto possibile.
4. Le ICUE non sono oggetto di scambio per via elettronica a meno che non sia esplicitamente previsto dall'accordo amministrativo.
Articolo 57
Comunicazione eccezionale ad hoc di ICUE
1. Se non sono stati conclusi accordi sulla sicurezza delle informazioni o accordi amministrativi e se la Commissione o uno dei suoi servizi stabilisce che sussista una necessità eccezionale, nell'ambito di un contesto politico o giuridico dell'Unione, di comunicare ICUE ad uno Stato terzo od ad un'organizzazione internazionale, l'autorità di sicurezza della Commissione, per quanto possibile, verifica con le autorità di sicurezza dello Stato terzo o dell'organizzazione internazionale interessati che le rispettive normative, strutture e procedure in materia di sicurezza siano tali da garantire che le ICUE comunicate siano protette secondo norme non meno rigorose di quelle previste nella presente decisione.
2. La decisione di comunicare ICUE allo Stato terzo o all'organizzazione internazionale in questione, previa consultazione del gruppo di esperti in materia di sicurezza della Commissione, viene presa dalla Commissione in base a una proposta del membro della Commissione responsabile della sicurezza.
3. In seguito alla decisione della Commissione di comunicare ICUE e previo consenso scritto dell'originatore, compresi gli originatori delle fonti che possono contenere, il servizio competente della Commissione inoltra le informazioni in questione, che riportano un contrassegno di divulgabilità indicante lo Stato terzo o l'organizzazione internazionale cui sono state comunicate. Prima o al momento della comunicazione effettiva, il terzo in questione si impegna per iscritto a proteggere le ICUE che riceve conformemente ai principi fondamentali e alle norme minime stabiliti nella presente decisione.
CAPO 8
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 58
Sostituzione di precedenti decisioni
La presente decisione abroga e sostituisce la decisione 2001/844/CE, CECA, Euratom della Commissione (14).
Articolo 59
Informazioni classificate create prima dell'entrata in vigore della presente decisione
1. Tutte le ICUE classificate conformemente alla decisione 2001/844/CE, CECA, Euratom continuano a essere protette conformemente alle pertinenti disposizioni della presente decisione.
2. Tutte le informazioni classificate in possesso della Commissione alla data di entrata in vigore della decisione 2001/844/CE, CECA, Euratom, eccetto le informazioni classificate Euratom:
a)
se create dalla Commissione, continuano a essere considerate riclassificate per difetto al livello «RISERVATO UE», a meno che l'autore abbia deciso di conferire loro un'altra classificazione entro il 31 gennaio 2002 e ne abbia informato tutti i destinatari del documento in questione;
b)
se create da fonti esterne alla Commissione, conservano la classificazione originaria e sono quindi trattate come ICUE di grado equivalente, a meno che l'autore acconsenta a declassificarle o declassarle.
Articolo 60
Norme di attuazione e comunicazioni di sicurezza
1. Se necessario, l'adozione delle norme di attuazione della presente decisione sarà oggetto di una decisione separata della Commissione volta ad abilitare il membro della Commissione responsabile della sicurezza, nel pieno rispetto del regolamento interno.
2. Una volta abilitato in forza della suddetta decisione della Commissione, il membro della Commissione responsabile della sicurezza può elaborare comunicazioni di sicurezza che definiscano orientamenti e migliori pratiche in materia nel quadro della presente decisione e delle relative norme di attuazione.
3. La Commissione può delegare i compiti di cui ai paragrafi 1 e 2 al direttore generale delle risorse umane e della sicurezza con decisione di delega separata, nel pieno rispetto del regolamento interno.
Articolo 61
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 13 marzo 2015