РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 април 2014 година
относно идентифициране на технически спецификации в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ), допустими за позоваване в обществените поръчки
(нотифицирано под номер С(2014) 2120)
(2014/188/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация, за изменение на директиви 89/686/ЕИО и 93/15/ЕИО на Съвета и на директиви 94/9/ЕО, 94/25/ЕО, 95/16/ЕО, 97/23/ЕО, 98/34/ЕО, 2004/22/ЕО, 2007/23/ЕО, 2009/23/ЕО и 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Решение 87/95/ЕИО на Съвета и на Решение № 1673/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 13, параграф 1 от него,
след консултация с Европейската многостранна платформа по въпросите на стандартизацията в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ),
като има предвид, че:
(1)
Стандартизацията играе важна роля в подкрепа на стратегията „Европа 2020“, както е посочено в съобщението на Комисията, озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ (2). В няколко водещи инициативи на стратегията „Европа 2020“ се подчертава значението на доброволната стандартизация в рамките на пазари на продукти или услуги, за да се гарантира съгласуваност и оперативна съвместимост между продуктите и услугите, да се насърчи технологичното развитие и да се окаже подкрепа на иновациите.
(2)
В цифровото общество стандартизационните документи стават жизнено необходими, за да се осигури оперативната съвместимост между устройствата, приложенията, хранилищата на данни, услугите и мрежите. В съобщението на Комисията „Стратегическа визия за европейските стандарти: към по-голям и ускорен устойчив растеж на европейската икономика до 2020 г.“ (3) се признава специфичният характер на стандартизацията на ИКТ, при която различните ИКТ решения, приложения и услуги често са разработвани от световни форуми и консорциуми в областта на ИКТ, които са се наложили като водещи организации за разработване на ИКТ стандарти.
(3)
Регламент (ЕС) № 1025/2012 има за цел модернизиране и усъвършенстване на европейската рамка за стандартизация. С него се създава система, по която Комисията може да реши да идентифицира най-важните и най-общоприети технически спецификации в областта на ИКТ, издадени от организации, които не са европейски, международни или национални организации по стандартизация. Възможността за използване на пълния обхват от технически спецификации в областта на ИКТ при обществени поръчки за хардуер, софтуер и услуги в областта на информационните технологии ще даде възможност за оперативна съвместимост, ще допринесе да се избегне блокиране на публичните администрации и ще насърчи конкуренцията в предлагането на оперативно съвместими ИКТ решения.
(4)
Техническите спецификации в областта на ИКТ, които могат да бъдат допустими за позоваване в обществените поръчки, трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1025/2012. Спазването на тези изисквания дава гаранция на публичните органи, че техническите спецификации в областта на ИКТ са установени в съответствие с принципите на откритост, справедливост, обективност и недискриминация, които са признати от Световната търговска организация (СТО) в областта на стандартизацията.
(5)
Решението за идентифициране на ИКТ спецификации следва да бъде взето след консултация с Европейската многостранна платформа по въпросите на стандартизацията в областта на ИКТ, създадена с Решение 2011/C 349/04 на Комисията (4), допълнено от други форми на консултация с експерти от отрасъла.
(6)
На 17 октомври 2013 г. Европейската многостранна платформа по въпросите на стандартизацията в областта на ИКТ извърши оценка на първоначален набор от шест технически спецификации в областта на ИКТ: „Интернет протокол версия 6“ („IPv6“), „лек протокол за достъп до справочници версия 3“ („LDAPv3“), „разширения за сигурност на системата от имена на домейни“ („DNSSEC“), „електронен подпис за идентифициране на свързана с домейн електронна поща“ („DKIM“), спецификация за интернационализация ECMAScript-402 („ECMA-402“) и „разширяем маркиращ език, версия 1.0“ („W3C XML“). Платформата даде положително становище относно идентифицирането на тези спецификации. Впоследствие шестте технически спецификации бяха подложени на широка обществена консултация, която потвърди становището на платформата.
(7)
Спецификацията „IPv6“, издадена от Работната група за интернет инженеринг (IETF) включва набор от технически спецификации, които да се прилагат към широка гама от оборудване и услуги чрез различни набори от „заявления за обсъждане“ (RFC). В зависимост от контекста и прилагането, възложителите на обществени поръчки ще трябва да избират онези RFC, които са необходими за всеки продукт или услуга, така че да не се възпрепятства оперативната съвместимост. „IPv6“ разширява броя на наличните IP адреси, като по този начин дава възможност за успешно взаимодействие между по-голям брой операционни системи, уеб сървъри, търсачки и мултимедийни сайтове. „IPv6“ се основава на модерни технологични разработки и способства за продължаващия растеж на интернет, като дава възможност за нови интернет сценарии като „Интернет на нещата“.
(8)
„LDAPv3“ представлява интернет протокол, издаден от Работната група за интернет инженеринг (IETF), за достъп до разпределени справочни услуги, които действат в съответствие с моделите за данни и услуги на X.500. Спецификацията за „LDAPv3“ се съдържа в поредица от RFC като стъпки за одобряване на стандарти от IETF, подробно е определена в RFC 4510-до-4519 и е в състояние да осигури висока степен на наличност с репликация на LDAP сървъри. Повечето значими налични в търговската мрежа продукти за справочни услуги поддържат „LDAPv3“. Това е стабилна технология, която има потенциал да повиши оперативната съвместимост и представлява de facto стандарт за удостоверяване на правото на достъп, разрешаване на достъпа и справочници с потребители/адреси за ИКТ системи, които могат да осигурят подобряване на достъпността и непрекъснатостта, особено за публични услуги, които трябва да бъдат предоставени от публичната администрация.
(9)
„DNSSEC“ е издаден от Работната група за интернет инженеринг (IETF) и представлява разширение за сигурност на Системата за имена на домейни (DNS), което осигурява установяване на произхода на данните и защита на ненарушимостта на данните на самата система за имена на домейни (DNS). „DNSSEC“ идентифицирането включва набора от документи, образуващи ядрото на разширенията за сигурност на DNS, които са необходими за подпомагане на обществените поръчки на пакета „DNSSEC“. С „DNSSEC“ DNS е по-пригодна за обмен на параметри на изискващи сигурност услуги, свързани с имена на домейни. Това повишава доверието в DNS (жизнено важна и основна интернет услуга) като цяло и по този начин дава възможност тя да се използва като инфраструктура за съхранение, разпространение и проверка на свързани с приложения сертификати.
(10)
„DKIM“ е техническа спецификация в областта на ИКТ, разработена от Работната група за интернет инженеринг (IETF), която позволява на лице, служба или организация, която е собственик на подписващия домейн, да поеме известна отговорност за дадено съобщение чрез свързване на домейна със съобщението. DKIM разделя въпроса за самоличността на подписващия съобщението от тази на предполагаемия автор на съобщението. Твърдението за поемане на отговорност се валидира чрез електронен подпис и чрез пряко изискване към домейна на подписващия за предоставяне на съответния публичен ключ. „DKIM“ се прилага в няколко пазарни сектора, т.е. финансовия и банковия сектор, от доставчици на услуги за електронна поща, социалните мрежи или доставчиците на услуги за електронна търговия по интернет. Ако се използва от публичните органи, „DKIM“ ще създаде основно равнище на доверие в произхода на съобщенията, така че да се подобри оперативната съвместимост между изпращащата и приемащата организации.
(11)
„ECMA-402“, разработен от Ecma International, е общ многофункционален език за програмиране, описан от няколко спецификации, които са приспособени към езиковите и културните конвенции, използвани от различни човешки езици и в различни държави. ECMAScript е широко използван език за програмиране в интернет, а също и в Европа. Използването му е много широко и обхваща клиентски технологии за уеб приложения, като уеб браузърите, или сървърни технологии за уеб приложения, като електронно банкиране, сървъри за електронна поща или дори компютърни игри, и той също така е важен език за програмиране, използван за Световната уеб мрежа. Интернационализацията, предлагана от ECMA-402, е особено подходящо подобрение на ECMAScript за многоезичната европейска среда. Спецификациите и стандартите за ECMAScript действително допринасят за подобряването на оперативната съвместимост и са много широко включени в националните списъци на стандарти за оперативна съвместимост и спецификации за целите на обществени поръчки.
(12)
„W3C XML“, издаден от Консорциума на световната уеб мрежа (W3C), представлява пакет от свързани спецификации в областта на структурирането на данни, които способстват за широко мащабируемия обмен на информация и изчислителни ресурси. XML версия 1.0 е един от най-широко използваните понастоящем формати за обмен на структурирана информация и много други формати за данни са изградени върху разширения на XML. Неговото широко използване за предаване на информация както между хора, така и между компютри, го прави неразделна част от повечето от възможностите за използване на интернет. Възложителите ще трябва да изберат спецификациите, които отговарят на условията, довели до необходимостта от обществената поръчка. Широкото навлизане на XML в световните хранилища за данни и мрежи ще гарантира, че за десетилетия напред той ще бъде ключов формат за постигането на глобална оперативна съвместимост между свързаните с ИКТ приложения, услуги и продукти,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Техническите спецификации в областта на ИКТ, допустими за позоваване в обществените поръчки, се определят в приложението.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 3 aprile 2014
relativa all'individuazione delle specifiche tecniche nel settore delle TIC cui è possibile fare riferimento negli appalti pubblici
[notificata con il numero C(2014) 2120]
(2014/188/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1025/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 ottobre 2012, sulla normazione europea, che modifica le direttive 89/686/CEE e 93/15/CEE del Consiglio nonché le direttive 94/9/CE, 94/25/CE, 95/16/CE, 97/23/CE, 98/34/CE, 2004/22/CE, 2007/23/CE, 2009/23/CE e 2009/105/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e che abroga la decisione 87/95/CEE del Consiglio e la decisione n. 1673/2006/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (1), in particolare l'articolo 13, paragrafo 1,
previa consultazione della piattaforma multilaterale europea delle parti interessate sulla normalizzazione delle TIC,
considerando quanto segue:
(1)
La normazione svolge un ruolo importante nel sostenere la strategia Europa 2020, come indicato nella comunicazione della Commissione dal titolo «Europa 2020: Una strategia per una crescita intelligente, sostenibile e inclusiva» (2). Diverse iniziative faro della strategia Europa 2020 sottolineano l'importanza della normazione volontaria sui mercati di prodotti o di servizi per garantire la compatibilità e l'interoperabilità tra prodotti e servizi, promuovere lo sviluppo tecnologico e sostenere l'innovazione.
(2)
Nella società digitale i prodotti della normazione diventano indispensabili per garantire l'interoperabilità tra i dispositivi, le applicazioni, gli archivi di dati, i servizi e le reti. La comunicazione della Commissione intitolata «Una visione strategica per le norme europee: compiere passi avanti per favorire e accelerare la crescita sostenibile dell'economia europea entro il 2020» (3) riconosce la specificità della normazione nel settore delle TIC, in cui le soluzioni, le applicazioni e i servizi TIC sono spesso sviluppati da forum e consorzi globali, diventati ormai organizzazioni leader nel campo dell'elaborazione delle norme TIC.
(3)
Il regolamento (UE) n. 1025/2012 mira a modernizzare e migliorare il quadro europeo di normazione. Esso stabilisce un sistema in base al quale la Commissione può decidere di individuare le specifiche tecniche più pertinenti e più diffuse nel settore delle TIC, formulate da organismi diversi dalle organizzazioni europee, internazionali o nazionali di normazione. La possibilità di avvalersi dell'intera gamma di specifiche tecniche delle TIC in occasione dell'acquisto di hardware, software e servizi di tecnologia dell'informazione consentirà l'interoperabilità, contribuirà ad evitare vincoli per le pubbliche amministrazioni e incoraggerà la concorrenza nell'offerta di soluzioni TIC interoperabili.
(4)
Le specifiche tecniche delle TIC cui è possibile fare riferimento negli appalti pubblici devono soddisfare le prescrizioni stabilite nell'allegato II del regolamento (UE) n. 1025/2012. La conformità a tali prescrizioni garantisce alle autorità pubbliche che le specifiche tecniche delle TIC sono stabilite nel rispetto dei principi di apertura, equità, oggettività e non discriminazione riconosciuti dall'Organizzazione mondiale del commercio (OMC) nel campo della normazione.
(5)
La decisione di individuare le specifiche delle TIC dovrebbe essere adottata previa consultazione della piattaforma multilaterale europea delle parti interessate sulla normalizzazione delle TIC, istituita dalla decisione della Commissione 2011/C 349/04 (4), integrata da altre forme di consultazione di esperti del settore.
(6)
Il 17 ottobre 2013 la piattaforma multilaterale europea delle parti interessate sulla normalizzazione delle TIC ha valutato una prima serie di sei specifiche tecniche delle TIC: il protocollo Internet versione 6 («IPv6»), il protocollo LDAP versione 3 (Lightweight Directory Access Protocol - «LDAPv3»), il protocollo per la sicurezza del DNS (Domain Name System Security Extensions - «DNSSEC»), la specifica «DomainKeys Identified Mail Signatures» («DKIM»), la specifica «ECMAScript-402 Internationalisation Specification» («ECMA-402») e il linguaggio di marcatura estensibile versione 1.0 (Extensible Markup Language - «W3C XML»). La piattaforma ha espresso un parere positivo in merito all'individuazione di tali specifiche. Queste sei specifiche tecniche sono state in seguito sottoposte ad un'ampia consultazione pubblica che ha confermato il parere della piattaforma.
(7)
La specifica «IPv6», elaborata dalla Internet Engineering Task Force (IETF), comprende una serie di specifiche tecniche che vanno applicate ad una vasta gamma di apparecchiature e servizi attraverso diverse serie di «richieste di commenti» (RFC). In funzione del contesto e della domanda, i committenti pubblici dovrebbero selezionare le RFC necessarie per ciascun prodotto o servizio senza compromettere l'interoperabilità. La «IPv6» amplia il numero di indirizzi IP disponibili, permettendo così al numero crescente di sistemi operativi, server web, motori di ricerca e siti multimediali di interagire senza difficoltà. La «IPv6» si basa su tecnologie di punta e supporta la continua crescita di Internet, rendendo possibili nuovi scenari di Internet come l'Internet degli oggetti.
(8)
Il protocollo «LDAPv3» è un protocollo Internet elaborato dalla Internet Engineering Task Force (IETF) per accedere a servizi di directory distribuiti che operano in conformità a modelli di dati e di servizi X.500. Il protocollo «LDAPv3» è specificato in una serie di «richieste di commenti» (RFC) «Standard Track» dell'IETF, riprese in dettaglio nelle RFC che vanno dalla 4510 alla 4519, ed è in grado di garantire un'elevata disponibilità mediante una replica dei server LDAP. La maggior parte dei prodotti per servizi di directory rilevanti per il mercato supporta il protocollo «LDAPv3». Si tratta di una tecnologia stabile in grado di aumentare l'interoperabilità; essa costituisce una norma de facto per l'autenticazione, l'autorizzazione e le directory utente/indirizzo per i sistemi TIC, capace di offrire una migliore accessibilità e continuità in particolare per i servizi pubblici che devono essere forniti dalla pubblica amministrazione.
(9)
Il protocollo «DNSSEC» è stato elaborato dalla Internet Engineering Task Force (IETF) e costituisce un'estensione della sicurezza del sistema dei nomi di dominio (DNS) che fornisce l'autenticazione dell'origine dei dati e la protezione dell'integrità dei dati al sistema dei nomi di dominio (DNS) stesso. L'identificazione «DNSSEC» comprende l'insieme dei documenti che formano il nucleo delle estensioni di sicurezza DNS necessarie per supportare gli appalti pubblici del pacchetto «DNSSEC». Grazie al protocollo «DNSSEC» il DNS si presta meglio allo scambio dei parametri del servizio di sicurezza associati a nomi di dominio. Ciò migliora la fiducia nel DNS (un servizio Internet necessario e fondamentale) nel suo complesso e ne consente perciò l'utilizzo ai fini dell'archiviazione di certificati e dell'infrastruttura di distribuzione e di verifica delle applicazioni.
(10)
La specifica «DKIM» è una specifica tecnica delle TIC messa a punto dalla Internet Engineering Task Force (IETF), che consente ad una persona, ad un ruolo o all'organizzazione che possiede il dominio di firma di rivendicare una certa responsabilità per un messaggio associando il dominio al messaggio stesso. La DKIM separa la questione dell'identità del firmatario del messaggio dal presunto autore del messaggio. L'affermazione di responsabilità è convalidata mediante una firma crittografata e una richiesta diretta al dominio del firmatario di estrarre la chiave pubblica corretta. La «DKIM» viene attuata in diversi settori di mercato, ossia il settore finanziario e bancario, i fornitori di servizi di posta elettronica, le reti sociali o i fornitori di servizi commerciali in Internet. Se utilizzata dalle autorità pubbliche, la «DKIM» instaurerebbe un livello di fiducia di base nell'origine delle comunicazioni tale da migliorare l'interoperabilità tra le organizzazioni responsabili dell'invio e del ricevimento.
(11)
L'«ECMA-402», messo a punto dalla Ecma International, è un linguaggio di programmazione polivalente generale definito da numerose specifiche, che si adegua alle convenzioni linguistiche e culturali utilizzate da diversi linguaggi umani e nei diversi paesi. Il linguaggio di programmazione ECMAScript è utilizzato in modo diffuso sul web, anche in Europa. Il suo impiego ha una portata molto ampia e comprende applicazioni «web client», quali i web browser, oppure applicazioni basate su server, quali i servizi bancari elettronici, la posta elettronica o addirittura i videogiochi, ed è anche un importante linguaggio di programmazione utilizzato per il World Wide Web. Le caratteristiche di internazionalizzazione offerte dall'ECMA-402 rappresentano un miglioramento dell'ECMAScript particolarmente pertinente nel contesto multilingue europeo. Le specifiche e le norme ECMAScript contribuiscono efficacemente a migliorare l'interoperabilità e sono molto spesso incluse negli elenchi nazionali delle norme e delle specifiche di interoperabilità finalizzate agli appalti pubblici.
(12)
Il «W3C XML», elaborato dal consorzio World Wide Web (W3C), è un pacchetto di specifiche per la strutturazione di dati correlati che promuove la condivisione ad elevata modularità di informazioni e di risorse computazionali. L'XML versione 1.0 è uno dei formati attualmente più utilizzati per la condivisione di informazioni strutturate; molte altre specifiche per il formato dei dati si basano su estensioni dell'XML. Il suo uso molto diffuso come formato per la comunicazione dei dati sia da persona a persona che da computer a computer lo rende un elemento imprescindibile nell'utilizzo di Internet. I committenti dovrebbero selezionare le specifiche che corrispondono alle prescrizioni relative ai prodotti oggetto degli appalti. L'ampia diffusione del formato XML negli archivi di dati e nelle reti mondiali ne farà senza dubbio un formato essenziale per l'interoperabilità globale delle TIC tra applicazioni, servizi e prodotti per i decenni a venire,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Le specifiche tecniche nel settore delle TIC cui è possibile fare riferimento negli appalti pubblici sono stabilite nell'allegato.
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 3 aprile 2014