РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 168/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 януари 2013 година
относно одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел цялостна система за ЕО одобряване на типа на дву- или триколесните превозни средства беше установена с Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) относно одобряването на типа на такива превозни средства. Тези принципи следва да продължат да се прилагат и в настоящия регламент и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети на основание настоящия регламент.
(2)
Вътрешният пазар следва да се основава на прозрачни, прости и последователни правила, които осигуряват правна сигурност и яснота, от която могат да извлекат ползи предприятията и потребителите.
(3)
С цел опростяване и ускоряване на приемането на законодателството относно одобряването на типа, в законодателството на Съюза за одобряване на типа на превозни средства бе въведен нов регулаторен подход, в съответствие с който законодателят чрез обикновена законодателна процедура установява само основните правила и принципи и делегира на Комисията определянето на допълнителните технически предписания. Поради това, с оглед на основните изисквания, настоящият регламент следва да установи само базовите разпоредби за безопасността при експлоатация и екологичните характеристики и да оправомощи Комисията да формулира техническите спецификации.
(4)
Настоящият регламент не следва да засяга мерките на национално равнище или на равнището на Съюза по отношение на използването на превозни средства от категория L по пътищата, като например специални изисквания за свидетелствата за управление на МПС, ограничения на максималната скорост или мерки за регулиране на достъпа до определени пътища.
(5)
Надзорът на пазара в автомобилния сектор и по-специално при превозните средства от категория L следва да бъде подобрен, като се засилят правните разпоредби по отношение на съответствието на производството и като се посочат задълженията на икономическите оператори от веригата на доставка. По-конкретно следва да се изяснят ролята и отговорностите на органите в държавите членки, които отговарят за одобряването на типа и надзора на пазара, и да се поставят по-високи изисквания по отношение на уменията, задълженията и дейността на техническите служби, които извършват изпитвания за одобряването на типа на превозни средства. Осигуряването на спазването на изискванията за одобряване на типа и за съответствие на производството, включени в законодателството, регулиращо автомобилния сектор, следва да продължи да бъде основната отговорност на органите по одобряването, докато правомощията по надзор на пазара могат да бъдат поделени между различни национални органи. Ефективната координация и наблюдение на равнището на Съюза и на национално равнище следва да гарантират, че органите по одобряването и органите за надзор на пазара прилагат ефективно новите мерки.
(6)
Задълженията на националните органи, установени в разпоредбите за надзор на пазара в настоящия регламент, са по-конкретни от съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (4).
(7)
Настоящият регламент следва да съдържа основни изисквания за опазване на околната среда и за безопасност при експлоатацията на превозните средства. Основните елементи от съответните изисквания на настоящия регламент се основават на резултатите от оценката на въздействието от 4 октомври 2010 г., направена от Комисията, с която се анализират различните варианти, като се изброяват възможните предимства и недостатъци във връзка с икономическите аспекти, опазването на околната среда, безопасността и обществените аспекти. В този анализ бяха включени както количествени, така и качествени аспекти. След сравняване на различните варианти предпочитаните варианти бяха установени и избрани за основа на настоящия регламент.
(8)
Целта на настоящия регламент е да се определят хармонизирани правила за одобряването на типа на превозни средства от категория L, за да се гарантира функционирането на вътрешния пазар. Превозните средства от категория L са дву-, три- или четириколесни превозни средства, като например двуколесни моторни превозни средства, триколесни и четириколесни моторни превозни средства. Освен това настоящият регламент има за цел да опрости настоящата правна рамка, да се намалят емисиите от превозни средства от категория L, като по този начин се постигне по-пропорционален дял за тези превозни средства в общите емисии от автомобилния транспорт, да се увеличи общото равнище на безопасност, да се осигури адаптиране към техническия прогрес и да се укрепят правилата за надзор на пазара.
(9)
За да се гарантира високо равнище на безопасност при експлоатация на превозните средства, безопасни условия на труд и опазване на околната среда, следва да бъдат хармонизирани техническите изисквания и екологичните стандарти, приложими към превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли по отношение на одобряването на типа.
(10)
Монтажът на определени системи, компоненти или отделни технически възли след като превозните средства са били пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба, не следва да пречи на постигането на целите на настоящия регламент. Поради това следва да се вземат подходящи мерки, с които да се гарантира, че системите, компонентите или отделните технически възли, които могат да бъдат монтирани в превозните средства и които могат значително да нарушат функционирането на особено важните за опазването на околната среда или за безопасността при експлоатация системи, се контролират от одобряващ орган преди да бъдат пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
(11)
Директива 95/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 2 февруари 1995 г. относно максималната проектна скорост, максималния момент на въртене и максималната нетна мощност на двигателя на дву- или триколесни моторни превозни средства (5) дава избор на държавите членки да отказват начална регистрация и последваща регистрация на своя територия на превозно средство с максимална нетна мощност, по-висока от 74 kW. Предвижданото съотношение между безопасността и ограничението на максималната мощност не беше потвърдено в редица научни проучвания. Поради тази причина и за да се отстранят вътрешните препятствия пред търговията на пазара на Съюза, посочената възможност не следва да се запази в бъдеще. Следва да бъдат въведени други по-ефективни мерки за безопасност, които да спомогнат да се намали големият брой смъртни случаи и наранявания при пътнотранспортни произшествия сред водачите на двуколесни моторни превозни средства в Съюза.
(12)
С настоящия регламент се установяват екологични изисквания за два етапа с втори етап (Евро 5), задължителен за нови типове превозни средства, считано от 1 януари 2020 г., като по този начин се създава дългосрочно предвидимост при планирането, което правят производителите на превозни средства и доставчиците. Въз основа на налични в бъдеще данни проучване на въздействието върху околната среда, изисквано от настоящия регламент, следва да предостави допълнителна подкрепа чрез моделиране, анализ на техническата осъществимост и разходната ефективност въз основата на последните налични данни. Наред с това проучването, inter alia, следва да оцени осъществимостта и разходната ефективност на изискванията за изпитване за съответствие в употреба, изискванията за емисиите извън рамките на цикъла, както и гранична стойност на броя на частиците при емисиите за определени (под-)категории. Въз основа на резултатите от проучването Комисията следва да обмисли възможността за представяне на предложение за въвеждане на нови елементи в бъдещото законодателство за одобряване на типа след предвидените в настоящия регламент етапи.
(13)
Предназначението на системата за ЕС одобряване на типа е да даде възможност на всяка държава членка да потвърди, че всеки тип превозно средство е преминало проверките, предвидени в настоящия регламент, в делегираните актове и в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и че производителят на превозното средство е получил сертификат за одобряване на типа. Тя освен това задължава производителите да издават сертификат за съответствие за всяко превозно средство, произведено в съответствие с одобрения на тип. Когато едно превозно средство се придружава от такъв сертификат, то следва да има разрешение да бъде предоставяно на пазара и регистрирано, за да се ползва на цялата територия на Съюза.
(14)
С оглед осигуряване на правилното прилагане и функциониране на процедурата за контрол на съответствието на производството, която е един от крайъгълните камъни на системата за ЕС одобряване на типа, производителите следва редовно да бъдат проверявани от компетентен орган или от квалифицирана техническа служба, оправомощена за целта.
(15)
В настоящия регламент се определят множество специфични изисквания по отношение на безопасността и опазването на околната среда. Поради това е важно да бъдат установени разпоредби, с които да се гарантира, че когато дадено превозно средство е източник на сериозен риск за потребителите или за околната среда, производителят или всеки друг икономически оператор от веригата на доставката взема ефективни предпазни мерки, включително изземане на превозни средства по смисъла на член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008. По тази причина органите по одобряването следва да имат възможност да преценяват дали тези мерки са достатъчни.
(16)
В определени ограничени случаи е целесъобразно да се допусне национално одобряване на типа за малки серии. За да се избегнат злоупотреби, опростените процедури за малки серии от превозни средства следва да се сведат до случаите на много ограничено производство. Необходимо е следователно точно да се дефинира понятието „малки серии“ по отношение на броя на произведените превозни средства.
(17)
Съюзът е договаряща страна по Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемането на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 г.“) (6). С цел опростяване на законодателството относно одобряването на типа в съответствие с препоръките на публикувания от Комисията през 2006 г. доклад, озаглавен „CARS 21: Конкурентна регулаторна рамка за автомобилостроенето през 21-ви век“, е целесъобразно да бъдат отменени всички отделни директиви, без да се намалява нивото на защита. Изискванията, установени в посочените директиви, следва да бъдат пренесени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, и следва да бъдат заменени, където е необходимо, с препратки към съответните правила на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН), в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил и които са приложени към Ревизираната спогодба от 1958 г. За да се намали административната тежест на процеса по одобряване на типа, следва да се позволи на производителите на превозни средства да получават одобрение на типа в съответствие с настоящия регламент, когато е подходящо, като получат одобрение директно по съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в приложенията към настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(18)
Следователно правилата на ИКЕ на ООН и измененията към тях, в подкрепа на които Съюзът е гласувал, в приложение на Решение 97/836/ЕО, следва да се включат в рамките на законодателството за ЕС одобряване на типа. Съответно на Комисията следва да се делегират правомощия за приемането на необходимите адаптации в приложенията към настоящия регламент или делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(19)
Неограниченият достъп до информация за ремонта на превозните средства чрез стандартизиран формат, който да може да се използва за извличане на техническата информация, и ефективната конкуренция на пазара за информационни услуги за ремонт и поддръжка на превозните средства са необходими за по-доброто функциониране на вътрешния пазар, особено по отношение на свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги. Голяма част от тази информация е свързана със системите за бордова диагностика и тяхното взаимодействие с другите системи на превозното средство. Уместно е да се утвърдят технически спецификации, които интернет страниците на производителите трябва да следват, както и целенасочени мерки за осигуряване на приемлив достъп за малките и средните предприятия.
(20)
С цел да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(21)
С цел допълване на настоящия регламент с нови технически предписания, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с изискванията по отношение на екологичните и динамичните характеристики, на безопасността при експлоатация и на конструкцията на превозното средство. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Държавите членки следва да установят правила за санкциите, приложими при нарушаване на настоящия регламент и на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(23)
С цел постигане на възможност за оценка и решение на това, дали задължителното монтиране на усъвършенствани спирачни системи да се прилага и за други категории мотоциклети, Комисията следва да докладва пред Европейския парламент и Съвета въз основата на, inter alia, данни за пътнотранспортните произшествия (ПТП), предоставени от държавите членки.
(24)
Въпреки че нищо в настоящия регламент не препятства държавите членки да продължат да прилагат съответните си системи за индивидуално одобряване, Комисията следва да докладва на Европейския парламент и Съвета относно функционирането на тези национални системи въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, с цел преразглеждане на въпроса дали да представи законодателно предложение за хармонизиране на системите за индивидуално одобряване на равнището на Съюза.
(25)
В контекста на преразглеждането на Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (8), разграничаването между настоящия регламент и Директива 2007/46/ЕО следва да се обмисли с оглед на опита на държавите членки, придобит във връзка с прилагането на регламента, в частност с цел гарантиране на лоялна конкуренция между категориите превозни средства.
(26)
В интерес на яснотата, предвидимостта, рационалността и опростяването, както и с цел намаляване на тежестта за производителите на превозни средства, настоящият регламент следва да съдържа само ограничен брой етапи на изпълнение за въвеждането на нови равнища на емисиите и изисквания за безопасност. На промишлеността следва да се предостави достатъчно време, за да се адаптира към новите разпоредби, установени в настоящия регламент, и към техническите спецификации и административните разпоредби, установени в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент. Своевременното определяне на изисквания е от съществено значение, за да се гарантира, че производителите ще имат достатъчно време, за да разработят, изпитат и внедрят технически решения в серийното производство на превозни средства и заедно с производителите и органите по одобряването в държавите членки да въведат необходимите административни системи.
(27)
Директива 2002/24/ЕО и отделните директиви, посочени в същата директива, бяха многократно и съществено изменяни. В интерес на яснотата, рационалността и опростяването, Директива 2002/24/ЕО и отделните директиви, посочени в същата директива, следва да бъдат отменени и заменени с един регламент и малък брой делегирани актове и актове за изпълнение. С приемането на регламент се осигурява, че съответните разпоредби се прилагат пряко, актуализират се много по-бързо и чрез тях по-ефикасно се отчита техническият прогрес.
(28)
Следните директиви следва да бъдат отменени:
-
Директива 2002/24/ЕО;
-
Директива 93/14/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно спирачните системи на двуколесни и триколесни моторни превозни средства (9);
-
Директива 93/30/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно устройствата за звуков сигнал на дву- или триколесни моторни превозни средства (10);
-
Директива 93/33/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесни или триколесни моторни превозни средства (11);
-
Директива 93/93/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 г. относно масите и размерите на двуколесните и триколесните моторни превозни средства (12);
-
Директива 95/1/ЕО;
-
Директива 97/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1997 г. относно някои компоненти или характеристики на двуколесните или триколесните моторни превозни средства (13);
-
Директива 2000/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно скоростомера на дву- и триколесните моторни превозни средства (14);
-
Директива 2002/51/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. относно намаляване замърсяването на въздуха с вредни емисии от двуколесни и триколесни моторни превозни средства (15);
-
Директива 2009/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно мястото за монтиране на задната регистрационна табела на дву- или триколесни моторни превозни средства (16);
-
Директива 2009/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно монтирането на устройствата за осветяване и светлинна сигнализация на дву- или триколесните моторни превозни средства (17);
-
Директива 2009/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно стойки на двуколесни моторни превозни средства (18);
-
Директива 2009/79/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно ръкохватките за пътници на двуколесни моторни превозни средства (19);
-
Директива 2009/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно символите за идентификацията на органите за управление, сигналните устройства и информационно-екранните устройства при дву- и триколесни моторни превозни средства (20);
-
Директива 2009/139/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно регламентираните обозначения на дву- или триколесните моторни превозни средства (21).
(29)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно определянето на хармонизирани правила за административните и техническите изисквания за одобряване на типа на превозни средства от категория L и за надзор на пазара на такива превозни средства, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради своя мащаб и последици, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват административните и техническите изисквания за одобряване на типа на всички нови превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, посочени в член 2, параграф 1.
Настоящият регламент не се прилага за индивидуално одобряване на превозни средства. Въпреки това държавите членки, които издават такива индивидуални одобрения, приемат всяко одобрение на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, издадено съгласно настоящия регламент, вместо съгласно приложимите национални разпоредби.
2. Настоящият регламент установява изискванията за надзор на пазара на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, които подлежат на одобряване съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент също така установява изисквания за надзор на пазара на части и оборудване за такива превозни средства.
3. Настоящият регламент не засяга прилагането на законодателството относно безопасността на движението по пътищата.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на всички дву-, три- и четириколесни превозни средства, както са категоризирани в член 4 и приложение I („превозни средства от категория L“), които са предназначени за движение по обществените пътища, включително тези, които са проектирани и изработени на един или повече етапи, и по отношение на системи, компоненти и отделни технически възли, както и части и оборудване, проектирани и изработени за посочените превозни средства.
Настоящият регламент се прилага също и по отношение на ендуро мотоциклети (L3e-AxE (x = 1, 2 или 3), траял мотоциклети (L3e-AxT (x = 1, 2 или 3) и тежки четириколесни за всякакви терени (L7e-B) съгласно категоризирането в член 4 и приложение I.
2. Настоящият регламент не се прилага за следните превозни средства:
а)
превозни средства с максимална конструктивна скорост, ненадвишаваща 6 km/h;
б)
превозни средства, предназначени да бъдат използвани изключително от лица с физически увреждания;
в)
превозни средства, предназначени да се управляват от пешеходци;
г)
превозни средства, предназначени изключително за използване в състезания;
д)
превозни средства, проектирани и произведени за използване от въоръжените сили, гражданската отбрана, противопожарните служби, силите, отговорни за поддържане на обществения ред и службите за спешна медицинска помощ;
е)
земеделски или горски превозни средства, попадащи в обхвата на Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства (22), машини, попадащи в обхвата на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (23) и Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините (24), и моторни превозни средства, попадащи в обхвата на Директива 2007/46/ЕО;
ж)
превозни средства, предназначени главно за използване извън пътя и проектирани да се движат по повърхности без настилка;
з)
велосипеди с подпомагане на задвижването от педалите, които са оборудвани със спомагателен електродвигател с максимална постоянна номинална мощност, по-малка или равна на 250 W, при които двигателят се спира, щом велосипедистът престане да върти педалите, или в противен случай осигуряваното от двигателя задвижване се намалява постепенно и накрая се изключва напълно, преди превозното средство да достигне скорост 25 km/h;
и)
самобалансиращи се превозни средства;
й)
превозни средства, които не са оборудвани с най-малко едно място за сядане;
к)
превозни средства, оборудвани с каквото и да е място за сядане на водача с височина на точка R ≤ 540 mm за категории L1e, L3e и L4e или ≤ 400 mm за категории L2e, L5e, L6e и L7e.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент и на актовете, изброени в приложение II, освен ако в тях не е предвидено друго, се прилагат следните определения:
1.
„одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
2.
„сертификат за одобряване на типа“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел е одобрен;
3.
„одобряване на типа на цялото превозно средство“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че типът на дадено некомплектовано, комплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
4.
„ЕС одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент;
5.
„ЕС сертификат за одобряване на типа“ означава сертификат, съставен въз основа на образеца, установен в акта за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент, или въз основа на формуляра за съобщение, установен в съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент;
6.
„одобряване на типа на система“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че дадена система, монтирана в конкретен тип превозно средство, отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
7.
„одобряване на типа на отделен технически възел“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че отделният технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания по отношение на един или повече определени типове превозни средства;
8.
„одобряване на типа на компонент“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че даден компонент отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания, без да бъде монтиран в превозно средство;
9.
„национално одобряване на типа“ означава процедура за одобряване на типа, установена от националното право на държава членка, чиято валидност се ограничава до територията на тази държава членка;
10.
„сертификат за съответствие“ означава документ, който се издава от производителя и удостоверява, че произведеното превозно средство отговаря на одобрения тип превозно средство;
11.
„базово превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се използва в първоначалния етап на многоетапния процес на одобряване на типа;
12.
„некомплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което подлежи на допълнително комплектоване на поне още един следващ етап, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
13.
„напълно комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което е преминало през процеса на многоетапно одобряване на типа и отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
14.
„комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което не се нуждае от допълнително комплектоване, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
15.
„система“ означава съвкупност от устройства, свързани с цел изпълнение на една или няколко специфични функции в превозно средство и която отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент;
16.
„компонент“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, което е предназначено да бъде част от превозно средство и чийто тип може да бъде одобрен отделно от превозното средство в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
17.
„отделен технически възел“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и което е предназначено да бъде част от превозно средство, и чийто тип може да бъде одобрен отделно, но само по отношение на един или няколко определени типа превозни средства, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
18.
„части“ означава изделия, използвани за сглобяване на превозно средство, както и резервни части;
19.
„оборудване“ означава всяко изделие, различно от части, което може да бъде добавено към или инсталирано на превозно средство;
20.
„оригинални части или оборудване“ означава части или оборудване, които са произведени според спецификациите и производствените стандарти, предвидени от производителя на превозното средство за производството на части или оборудване за сглобяване на въпросното превозно средство; това включва части или оборудване, които се произвеждат на същата производствена линия като посочените части или оборудване; освен ако не се докаже противното, се счита, че частите или оборудването са оригинални части или оборудване, ако производителят удостовери, че те отговарят на качеството на компонентите, използвани за сглобяването на въпросното превозно средство, и които са произведени в съответствие със спецификациите и производствените стандарти на производителя на превозното средство;
21.
„резервни части“ означава изделия, които се монтират във или на превозно средство, така че да заместят оригинални части на това превозно средство, включително продукти като смазочни материали, които са необходими за употребата на превозното средство, с изключение на горивото;
22.
„безопасност при експлоатация“ означава липсата на неприемлив риск от физическо нараняване или увреждане на здравето на хора или на имущество, дължащи се на опасности, причинени от неизправност на механични, хидравлични, пневматични, електрически или електронни системи, компоненти или отделни технически възли;
23.
„усъвършенствани спирачни системи“ означава антиблокираща спирачна система, комбинирана спирачна система или и двете;
24.
„антиблокираща спирачна система “ означава система, която регистрира приплъзването на колелото и автоматично променя налягането, което създава спирачното усилие в колелото/колелата, за да ограничи приплъзването на колелото;
25.
„комбинирана спирачна система“ означава:
а)
за превозни средства от категория L1е и L3е: работна спирачна система, при която най-малко две спирачки на различни колета се задействат при задействането на един контролен орган;
б)
за превозни средства от категория L4е: работна спирачна система, при която спирачките най-малко на предните и на задните колела се задействат при задействането на един контролен орган (ако задното колело и колелото на коша ползват една спирачна система, тя се смята за задна спирачка);
в)
за превозни средства от категории L2e, L5e, L6e и L7e: работна спирачна система, при която спирачките на всички колета се задействат при задействането на един контролен орган;
26.
„автоматично включване на светлините“ означава включването на системата за осветяване на превозното средство, ако ключът за запалването или ключът за включване на двигателя е в положение „включено“;
27.
„устройство, регулиращо замърсяването“ означава онези компоненти от превозното средство, които регулират или ограничават емисиите в отработилите газове и/или емисиите от изпаряване;
28.
„резервно устройство, регулиращо замърсяването“ означава устройство, регулиращо замърсяването, или комбинация от такива устройства, предназначени за замяна на оригиналното устройство, регулиращо замърсяването, които могат да бъдат одобрени като отделен технически възел;
29.
„място за сядане“ означава:
а)
седалка тип седло за водача или за пътник, използвано за сядане в изправено положение; или
б)
всяка седалка, на която може да седне най-малко един човек с размерите на антропоморфен манекен, представляващ човек, спадащ към 50-ия перцентил, в случая на водача;
30.
„двигател със запалване чрез сгъстяване“ или „СI двигател“ означава двигател с вътрешно горене, който работи на принципа на „цикъла на Дизел“;
31.
„двигател с принудително запалване“ или „PI двигател“ е двигател с вътрешно горене, който работи на принципа на „цикъла на Ото“;
32.
„хибридно превозно средство“ означава моторно превозно средство, което за привеждането си в движение е оборудвано с най-малко два различни преобразувателя на енергия и с две различни системи за съхраняване на енергията (в превозното средство);
33.
„хибридно електрическо превозно средство“ означава превозно средство което, за целите на механичното задвижване, черпи енергия от следните два източника за съхраняване на енергия/мощност в превозното средство:
а)
гориво за потребление;
б)
акумулаторна батерия, кондензатор, маховик/генератор или друго устройство за съхранение на електрическа енергия или мощност.
Това определение включва също и превозни средства, които черпят енергия от гориво за потребление само с цел презареждане на устройство за съхраняване на електрическа енергия/мощност;
34.
„задвижване“ означава двигател с вътрешно горене, електрически двигател, хибридна система или комбинация от посочените типове двигатели или от други типове двигатели;
35.
„номинална постоянна максимална мощност“ означава максималната мощност за тридесет минути на изходящия вал на електрически двигател съобразно посоченото в Правило № 85 на ИКЕ на ООН;
36.
„максимална ефективна мощност“ означава максималната мощност на двигател с вътрешно горене, достигната на изпитвателния стенд, в края на коляновия вал или еквивалентен компонент;
37.
„измервателно-коригиращо устройство“ означава което и да е устройство, реагиращо на температурата, скоростта на превозното средство, честотата на въртене и/или натоварването на двигателя, предавката от предавателната кутия, разреждането в колектора или друг параметър, с цел да активира, модулира, забави или деактивира която и да е част на системата за контрол на емисиите или на системата за последваща обработка на отработилите газове, и което намалява ефективността на системата за контрол на емисиите при условия, каквито могат да се очакват при нормална работа и употреба на превозното средство;
38.
„устойчивост“ означава свойството на компонентите и системите да не се променят, така че екологичните характеристики, съобразно установеното в член 23 и приложение V, да могат да се спазват след достигането на пробега, определен в приложение VII, така че безопасността при експлоатация на превозното средство да бъде гарантирана, ако то се използва при нормални обстоятелства и съобразно предназначението си, и е обслужвано в съответствие с препоръките на производителя;
39.
„обем на двигателя“ означава:
а)
за бутални двигатели, номиналният работен обем на двигателя;
б)
за роторно-бутални двигатели (тип Ванкел), удвоеният номинален работен обем на двигателя;
40.
„емисии от изпаряване“ означава въглеводородните пари, изпускани от системата за съхранение и подаване на гориво на моторно превозно средство, а не емисиите в отработилите газове от изходната тръба на последния шумозаглушител;
41.
„изпитване SHED“ означава изпитване на превозното средство в затворена камера за определяне на емисиите от изпаряване, при което се извършва специално изпитване за емисиите от изпаряване;
42.
„система за газообразно гориво“ означава система, съставена от компоненти за съхраняване на газообразно гориво, за подаване на гориво, дозиране на горивото и контрол, които са монтирани към двигател, за да му дадат възможност да работи с LPG, CNG или водород като едногоривно, двугоривно или многогоривно устройство;
43.
„газообразен замърсител“ означава емисиите в отработилите газове на въглероден оксид (СО), азотни оксиди (NOx), изразени в еквивалентен азотен диоксид (NO2), и на въглеводороди (НС);
44.
„емисии в отработилите газове от изходната тръба на последния шумозаглушител“ означава емисиите на газообразни замърсители и прахови частици от изходната тръба на последния шумозаглушител на превозното средство;
45.
„прахови частици“ означава компонентите в отработилите газове, които се отделят от разредените отработили газове при максимална температура от 325 K (52 °C) чрез филтрите, посочени в процедурата за изпитване за установяване на средните стойности на емисиите в отработилите газове от изходната тръба на последния шумозаглушител;
46.
„световен хармонизиран цикъл за изпитване на мотоциклети“ или „WMTC“ означава хармонизираното в световен мащаб лабораторно изпитване WMTC, определено в Глобално техническо правило № 2 на ИКЕ на ООН;
47.
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което отговаря пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса по одобряване на типа или процеса по издаване на разрешение, както и за осигуряването на съответствие на производството, и което отговаря при опасения от страна на органите за надзор на пазара по отношение на произведените превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, независимо дали физическото или юридическо лице участва пряко във всички фази на проектирането и производството на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които са обект на одобряване;
48.
„представител на производителя“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е надлежно упълномощено от производителя да го представлява пред органа по одобряването или органа за надзор на пазара и да действа от името на производителя по въпроси, свързани с обхвата от на настоящия регламент;
49.
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване от трета държава;
50.
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване на пазара;
51.
„икономически оператор“ означава производителят, представителят на производителя, вносителят или дистрибуторът;
52.
„регистрация“ означава административно разрешение пускане в употреба на превозно средство по пътищата, включително идентификацията на последното и издаването на сериен номер, известен като регистрационен номер, независимо дали е постоянен, временен или за кратък период;
53.
„пускане в употреба“ означава първата употреба по предназначение в рамките на Съюза на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
54.
„пускане на пазара“ означава предоставяне на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за първи път на пазара на Съюза;
55.
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за дистрибуция или използване на пазара в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
56.
„орган по одобряването“ означава орган на държава членка, който е създаден или определен от тази държава членка и е нотифициран от нея пред Комисията с компетентност по всички въпроси на одобряването на типа на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел по отношение на процеса по издаване на разрешение, за издаване и когато е уместно - за отнемане или отказ за издаване на сертификати за одобряване, за изпълнение на действия като звено за контакт по отношение на органите по одобряването на другите държави членки, за оправомощаване на технически служби и за осигуряване спазването от страна на производителя на задълженията, свързани със съответствието на производството;
57.
„орган за надзор на пазара“ означава орган на държава членка, отговорен за извършването на надзор на пазара на нейната територия;
58.
„надзор на пазара“ означава извършени дейности и предприети мерки от националните органи с цел да се гарантира, че предоставяните на пазара превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли съответстват на изискванията, определени в съответното законодателство на Съюза за хармонизация и че не представляват опасност за здравето, безопасността или за други аспекти на защитата на обществения интерес;
59.
„национален орган“ означава орган по одобряването или всеки друг орган, който участва в надзора на пазара и е отговорен за дейностите по надзор на пазара, граничния контрол или регистрацията в държава членка по отношение на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, части или оборудване;
60.
„техническа служба“ означава организация или орган, оправомощен от органа по одобряването на дадена държава членка като лаборатория за изпитване, която да извършва изпитвания, или като орган за оценяване на съответствието, който да извършва първоначална оценка и други изпитвания или проверки, от името на органа по одобряването, като е възможно самият орган по одобряването да изпълнява тези функции;
61.
„провеждане на собствени изпитвания“ означава извършване на изпитвания в собствените производствени помещения на производителя, регистриране на резултатите от изпитването и представяне на протокол, включващ заключения на органа по одобряването, от производител, който е оправомощен като техническа служба, с цел оценяване на съответствието с определени изисквания;
62.
„метод за виртуално изпитване“ означава компютърни симулации, включително изчисления, които доказват, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на техническите изисквания на делегиран акт, приет съгласно член 32, параграф 6, без да е необходимо физически да се използва превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
63.
„система за бордова диагностика“ или „OBD“ означава система, която има способността да идентифицира възможните места на неизправности чрез кодове за неизправности, съхранявани в паметта на компютър;
64.
„информация за ремонт и поддръжка на превозното средство“ означава цялата необходима информация за диагностика, обслужване, проверка, периодичен преглед, ремонт, препрограмиране или реинициализиране на превозното средство, предоставяна от производителите на техните оторизирани търговци и ремонтни предприятия, включително всички последващи изменения и допълнения към тази информация. Тази информация включва цялата необходима информация за монтирането на части и оборудване на превозни средства;
65.
„независим оператор“ означава предприятия, различни от оторизирани търговци и ремонтни предприятия, които участват пряко или непряко в ремонта и поддръжката на превозни средства, и по-специално ремонтни предприятия, производители или дистрибутори на оборудване за ремонт, инструменти или резервни части, издатели на техническа информация, автомобилни клубове, оператори за пътна помощ, оператори, предлагащи услуги в областта на проверките и изпитванията, оператори, предлагащи обучение за монтьори, производители и предприятия, извършващи ремонт на оборудване за превозни средства, работещи с алтернативно гориво;
66.
„оторизирано ремонтно предприятие“ означава доставчик на услуги по ремонтни дейности и поддръжка на превозни средства, действащ в рамките на дистрибуторската мрежа, създадена от доставчика на превозни средства;
67.
„превозно средство, последно от дадена серия“ означава превозно средство, част от складови наличности на произведени превозни средства, които не могат да бъдат предоставяни на пазара или повече не могат да се предоставят на пазара, нито да бъдат регистрирани или пуснати в употреба поради влизането в сила на нови технически изисквания, по отношение на които те не са одобрени;
68.
„двуколесно моторно превозно средство“ или „ДМПС“означава моторно превозно средство с две колела, включително велосипеди с двигател, двуколесни мотопеди и двуколесни мотоциклети;
69.
„триколесно моторно превозно средство“ означава моторно превозно средство с три колела, което отговаря на класификационните критерии за превозни средства от категория L5е;
70.
„четириколесно превозно средство“ означава превозно средство с четири колела, което отговаря на класификационните критерии за превозни средства от категория L6е или L7е;
71.
„самобалансиращо се превозно средство“ означава превозно средство, за чиято концепция е характерно присъщо нестабилно равновесие и което се нуждае от спомагателна контролна система, за да се поддържа в равновесие; към този тип превозни средства спадат моторните превозни средства с едно колело или моторните превозни средства с две успоредно разположени колела;
72.
„сдвоени колела“ означава две колела, монтирани върху една и съща ос, за които се приема, че представляват едно-единствено колело, и при които разстоянието между центровете на контактните им повърхности със земята е по-малко или равно на 460 mm;
73.
„тип на превозното средство“ означава група превозни средства, включително вариантите и версиите от дадена категория, които не се различават поне по отношение на следните основни аспекти:
а)
категория и подкатегория;
б)
производител;
в)
шаси, рама, подрама, под или конструкция, към които са монтирани главните компоненти на превозните средства;
г)
наименованието на типа, определено от производителя;
74.
„вариант“ означава превозно средство от един и същ тип, при което:
а)
основните характеристики на формата на каросерията са еднакви;
б)
задвижването и конфигурацията на задвижването са еднакви;
в)
работният цикъл на двигателя е еднакъв, ако двигателят с вътрешно горене е част от системата на задвижване;
г)
броят и разположението на цилиндрите са еднакви;
д)
скоростната кутия е от един и същ тип;
е)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на масата на превозното средство в готовност за движение не надвишава 20 % от най-ниската стойност;
ж)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на технически допустимата максимална маса не надвишава 20 % от най-ниската стойност;
з)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на работния обем на двигателя (при двигател с вътрешно горене) не надвишава 30 % от най-ниската стойност; както и
и)
разликата между най-ниската и най-високата стойност на мощността на двигателя не надвишава 30 % от най-ниската стойност;
75.
„версия на вариант“ означава превозно средство, което се състои от комбинация от показатели, включени в техническото досие, посочено в член 29, параграф 10;
76.
„двигател с външно горене“ означава термичен двигател, в който горивната и разширителната камера са физически отделени и в който вътрешното работно гориво се загрява чрез горене във външен източник; топлината от външното горене разширява вътрешното работно гориво, след което то разширява и действа върху механизма на двигателя и предизвиква задвижване и извършване на полезна работа;
77.
„силово предаване“ означава компонентите и системите на превозно средство, които генерират мощност и я насочват към пътя, включително двигателя(ите), системите за регулиране на двигателя или контролни модули, устройства за контрол на замърсяването на околната среда, включително устройства за контрол на емисиите и системи за намаляване на шума, трансмисията и регулиращите приспособления към нея, реализирани със скоростен лост, ремъчна или верижна предавка, диференциалите, крайното предаване, както и задвижващите колела (със съответен радиус);
78.
„едногоривно превозно средство“ означава превозно средство, предназначено да работи основно с един вид гориво;
79.
„едногоривно превозно средство, работещо с газообразно гориво“ означава едногоривно превозно средство, което работи предимно с LPG, NG/биометан или водород, но което може да има и система за работа с петролни горива, използвана само при спешни случаи или за пускане в ход на двигателя, и чийто резервоар за петролни горива е с максимална вместимост 5 литра;
80.
„E5“ означава смес от горива от 5 % безводен етанол и 95 % бензин;
81.
„LPG“ означава втечнен нефтен газ, който се състои от пропан и бутан, втечнени чрез съхранение под налягане;
82.
„NG“ означава природен газ с много високо съдържание на метан;
83.
„биометан“ означава възобновяем природен газ, произведен от органични източници, който в началото е „биогаз“, но след това се пречиства в процес на преобразуване на биогаз в биометан, който премахва примесите в биогаза, като например въглероден диоксид, силоксани и водородни сулфиди (H2S);
84.
„двугоривно превозно средство“ означава превозно средство с две отделни системи за съхранение на гориво, което последователно може да работи с два различни вида гориво и е предназначено да работи в даден момент само с един вид гориво;
85.
„двугоривно превозно средство, работещо с газообразно гориво“ означава двугоривно превозно средство, което може да работи с петролно гориво, а също така с LPG, NG/биометан или водород;
86.
„превозно средство с гъвкав горивен режим“ означава превозно средство с една система за съхранение на гориво, което може да работи с различни смеси от два или повече вида гориво;
87.
„E85“ означава смес от горива от 85 % безводен етанол и 15 % бензин;
88.
„превозно средство с гъвкав горивен режим, работещо с етанол“ означава превозно средство, предназначено да работи със смес от горива, което може да работи с бензин или със смес от бензин и етанол с максимално съдържание на етанол 85 %;
89.
„H2NG“ означава горивна смес от водород и природен газ;
90.
„превозно средство с гъвкав горивен режим, работещо с H2NG“ означава превозно средство с гъвкав горивен режим, което може да работи с различни смеси от водород и NG/биометан;
91.
„превозно средство с гъвкав горивен режим, работещо с биодизел“ означава превозно средство с гъвкав горивен режим, което може да работи с минерално дизелово гориво или със смес от минерално дизелово гориво и биодизел;
92.
„B5“ означава горивна смес от максимум 5 % биодизел и 95 % петролно дизелово гориво;
93.
„биодизел“ означава дизелово гориво на основата на растителни или животински масла, което се състои от дълги вериги от алкилови естери, произведено по устойчив начин;
94.
„изцяло електрическо превозно средство“ означава превозно средство, задвижвано от:
а)
система от едно или повече устройства за съхранение на електрическа енергия, едно или повече устройства за управление на електрическа мощност и една или повече електрически машини за преобразуване на съхранената електрическа енергия в механична енергия, която се предава към колелата за задвижване на превозното средство;
б)
спомагателно електрическо задвижване монтирано на превозно средство, задвижвано с педали;
95.
„превозно средство, работещо с водородни горивни клетки“ означава превозно средство, което се задвижва с горивна клетка, която преобразува химическата енергия на водорода в електрическа енергия за задвижване на превозното средство;
96.
„точка R“ или „референтна точка на седене“ означава проектна точка, определена от производителя на превозното средство за всяко място за сядане и установена по отношение на триизмерната координатна система.
Позоваванията в настоящия регламент на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент, се приемат за позовавания на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Член 4
Категории превозни средства
1. Към превозните средства от категория L спадат дву-, три- и четириколесните моторни превозни средства, чиито категории са описани в настоящия член и в приложение I, включително велосипедите с двигател, дву- и триколесните мотопеди, дву- и триколесните мотоциклети, мотоциклетите с кош, леките и тежките четириколесни превозни средства за движение по пътищата, леките и тежките четириколесни превозни средства с повишена маневреност.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните категории и подкатегории, описани в приложение I:
а)
превозно средство от категория L1е (леко двуколесно моторно превозно средство), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L1e-А превозно средство (велосипед с двигател);
ii)
L1е-В превозно средство (двуколесен мотопед);
б)
превозно средство от категория L2е (триколесен мотопед), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L2e-P превозно средство (триколесен мотопед, проектиран за превоз на пътници);
ii)
L2e-U превозно средство (триколесен мотопед, проектиран за универсални цели);
в)
превозно средство от категория L3е (двуколесен мотоциклет), която се разделя на следните подкатегории според:
i)
мощността на мотоциклета (25), в зависимост от която се различават:
-
L3e-A1 превозно средство (мотоциклет с ниска мощност);
-
L3e-A2 превозно средство (мотоциклет със средна мощност);
-
L3e-A3 превозно средство (мотоциклет с висока мощност);
ii)
специално предназначение:
-
L3e-A1E, L3e-A2E или L3e-A3E ендуро мотоциклети;
-
L3e-A1T, L3e-A2T или L3e-A3T траял мотоциклети;
г)
превозно средство от категория L4е (двуколесен мотоциклет с кош);
д)
превозно средство от категория L5е (моторно триколесно превозно средство), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L5e-A превозно средство (триколесно), основно проектирани за превоз на пътници;
ii)
L5e-B превозно средство (товарно триколесно), универсално триколесно специално проектирано за превоз на стоки;
е)
превозно средство от категория L6е (леко четириколесно), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L6е-А превозно средство (леко четириколесно за движение по пътищата);
ii)
L6е-В превозно средство (леко четириколесно с повишена маневреност), които се подразделят на:
-
L6e-BU превозно средство (леко четириколесно с повишена проходимост с общо предназначение): универсално превозно средство, специално проектирано за превоз на стоки;
-
L6e-BP превозно средство (леко четириколесно с повишена маневреност за превоз на пътници): превозно средство, основно проектирано за превоз на пътници;
ж)
превозно средство от категория L7е (тежко четириколесно), която се разделя на следните подкатегории:
i)
L7e-A превозно средство (тежко четириколесно за движение по пътищата), която се разделя на следните подкатегории:
-
L7e-A1: А1 четириколесно за движение по пътищата;
-
L7e-A2: A2 четириколесно за движение по пътищата;
ii)
L7e-B превозно средство (тежко четириколесно за всякакви терени), която се разделя на следните подкатегории:
-
L7e-B1: ATV;
-
L7e-B2: SbS бъги;
iii)
L7e-C превозно средство (тежко четириколесно с повишена маневреност), която се разделя на следните подкатегории:
-
L7e-CU превозно средство: (тежко четириколесно с повишена маневреност с универсално предназначение) универсално превозно средство, специално проектирано за превоз на стоки;
-
L7e-CP превозно средство: (тежко четириколесно с повишена маневреност за превоз на пътници) превозно средство, основно проектирано за превоз на пътници.
3. Изброените в параграф 2 превозни средства от категория L се класифицират според двигателя им:
а)
задвижвани от двигател с вътрешно горене:
-
със запалване чрез сгъстяване (CI),
-
с принудително запалване (PI);
б)
задвижвани от двигател с външно горене, турбина или роторно-бутален двигател, които за целите на съответствието с изискванията за опазване на околната среда и за безопасност при експлоатация се приравняват към превозни средства, задвижвани от двигател с вътрешно горене с принудително запалване;
в)
задвижвани от двигател, използващ енергията на предварително сгъстен въздух, при които равнищата на емисиите на замърсители и/или инертни газове не са по-високи от тези във въздуха от околната среда, и които от гледна точка на изискванията за безопасност при експлоатация и съхраняване и подаване на гориво се разглеждат като превозни средства, работещи с газообразно гориво;
г)
задвижвани от електрически двигател;
д)
хибридни превозни средства, които комбинират някои конфигурации за задвижване, посочени в буква а), б), в) или г) от настоящия параграф, или някои множествени комбинации от тези конфигурации за задвижване, включително с многогоривни двигатели и/или електрически двигатели.
4. По отношение на класификацията на превозни средства от категория L в параграф 2, превозно средство, което не попада в определена категория, тъй като надхвърля поне един от критериите, определени за съответната категория, попада в следващата категория, чиито критерии удовлетворява. Това се прилага за следните групи от категории и подкатегории:
а)
категория L1е с нейните подкатегории L1e-A и L1e-B и категория L3е с нейните подкатегории L3e-A1, L3e-A2 и L3e-A3;
б)
категория L2е и категория L5е с нейните подкатегории L5e-A и L5e-B;
в)
категория L6е с нейните подкатегории L6e-A и L6e-B и категория L7е с нейните подкатегории L7e-A, L7e-B и L7e-C;
г)
всякакви други логически последователности на категории и/или подкатегории, предложени от производителя и одобрени от органа по одобряването.
5. Независимо от критериите за класификация, посочени в параграфи 1-4 от настоящия член и в приложение I, допълнителните подкатегории се прилагат съобразно посоченото в приложение V с цел хармонизиране на процедурите за изпитване за екологичните характеристики на международно равнище чрез позоваване на правилата на ИКЕ на ООН и глобалните технически правила на ИКЕ на ООН.
Член 5
Определяне на маса в готовност за движение
1. Масата в готовност за движение на превозно средство от категория L се определя чрез измерване на масата на ненатовареното превозно средство, готово за нормална употреба и трябва да включва масата на:
а)
течности;
б)
стандартно оборудване съобразно спецификациите на производителя;
в)
горивото в резервоара за гориво, който следва да се зареди до поне 90 % от неговия капацитет.
За целите на настоящата буква:
i)
ако превозно средство се движи с течно гориво, то следва да се счита за гориво;
ii)
ако превозно средство се движи с течна горивно-маслена смес:
-
ако горивото, което задвижва превозното средство, и смазочното масло са предварително смесени, то тази предварителна смес се счита за гориво,
-
ако горивото, което задвижва превозното средство, и смазочното масло са съхранявани отделно, то само горивото, което движи превозното средство, се счита за гориво; или
iii)
ако превозно средство се движи с газообразно гориво, втечнено газообразно гориво или сгъстен въздух, масата на горивото в резервоара за газообразно гориво може да се определи като 0 kg;
г)
каросерията, кабината, вратите; и
д)
стъклата, прикачните устройства, резервните колела и инструментите.
2. Масата в готовност за движение на превозно средство от категория L трябва да изключва масата на:
а)
теглото на водача (75 kg) и пътник (65 kg);
б)
машините или оборудването, инсталирани върху товарната платформа;
в)
в случай на хибридно или задвижвано изцяло с електроенергия превозно средство - задвижващите батерии; и
г)
при едно-, дву- или многогоривни превозни средства - системата за газообразно гориво, както и резервоарите за съхранение на газообразно гориво; и
д)
при задвижване с предварително сгъстен въздух - резервоарите за съхранение на сгъстения въздух.
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 6
Задължения на държавите членки
1. Държавите членки създават или определят органите по одобряването, компетентни по въпросите на одобряването, и органите за надзор на пазара, компетентни по въпросите, свързани с надзора на пазара в съответствие с настоящия регламент. Държавите членки нотифицират Комисията за създаването или определянето на такива органи.
Нотификацията на органите по одобряването и на органите за надзор на пазара включва наименованието им, адреса им (включително електронния им адрес) и областта, в която са компетентни. Комисията публикува на своята интернет страница списък и данни за органите по одобряването.
2. Държавите членки позволяват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба само на превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
3. Държавите членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на основание, свързано с въпроси от конструктивен и функционален характер, определени в настоящия регламент, ако те отговарят на изисквания в него.
4. Държавите членки организират и извършват дейности по надзор на пазара и контрол на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които се въвеждат на пазара в съответствие с глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 7
Задължения на органите по одобряването
1. Органите по одобряването осигуряват изпълнението от страна на производителите, кандидатстващи за одобряване на типа, на задълженията им по настоящия регламент.
2. Органите по одобряването одобряват само превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
Член 8
Мерки за надзор на пазара
1. За превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, получили одобрение на типа, органите за надзор на пазара извършват в необходимия мащаб съответните проверки по документи, като вземат предвид установените принципи за оценка на риска, жалбите и друга информация.
Органите за надзор на пазара могат да изискват от икономическите оператори да държат на разположение такива документи и информация, каквито счетат за необходими с оглед изпълнението на тяхната дейност.
Когато икономическите оператори представят сертификати за съответствие, органите за надзор на пазара надлежно вземат предвид такива сертификати.
2. За части и оборудване, различни от тези, попадащи в обхвата на параграф 1 от настоящия член, се прилага изцяло член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 9
Задължения на производителите
1. Производителите гарантират, че когато превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли се пускат на пазара или се пускат в употреба, те са произведени и одобрени в съответствие с изискванията, установени в настоящия регламент и в делегираните актове и в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
2. При многоетапното одобряване на типа всеки производител носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на системи, компоненти или отделни технически възли, добавени от производителя на етапа на комплектоване на превозното средство. Всеки производител, който видоизменя вече одобрените на по-ранен етап компоненти или системи, носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на видоизменените компоненти и системи.
3. Производители, които видоизменят некомплектовано превозно средство, така че то да бъде определено като превозно средство от друга категория, в резултат на което са се променили законовите изисквания, спрямо които е било оценено съответствието на по-ранен етап от одобряването, носят отговорност за съответствието с приложимите изисквания за категорията превозни средства, към която спада видоизмененото превозно средство.
4. За целите на одобряването на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, обхванати от настоящия регламент, производителите, установени извън Съюза, определят един-единствен представител, установен в Съюза, който да ги представлява пред органа по одобряването.
5. Производителите, установени извън Съюза, определят и един-единствен представител, установен в Съюза, за целите на надзора на пазара, който може да бъде представителят, посочен в параграф 4, или друг допълнителен представител.
6. Производителите отговарят пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на одобряване и за осигуряване на съответствието на производството, независимо от това, дали производителите участват пряко във всички етапи на производството на дадено превозно средство, система, компонент или отделен технически възел.
7. В съответствие с настоящия регламент и с делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, производителите гарантират, че имат процедури, съгласно които серийното производство остава в съответствие с одобрения тип. Промените в проекта или характеристиките на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, и промените в изискванията, по отношение на които е декларирано съответствието на превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел, се вземат предвид в съответствие с глава VI.
8. Освен задължителните маркировки и маркировките за одобряване на типа, нанесени върху превозни средства, компоненти или отделни технически възли в съответствие с член 39, производителите посочват своето име, регистрираното си търговско наименование или регистрираната си търговска марка и адреса на територията на Съюза, на който може да се осъществи връзка с тях, върху техните превозни средства, компоненти или отделни технически възли, предоставяни на пазара, или ако това не е възможно, върху тяхната опаковка или в документ, който придружава компонента или отделния технически възел.
9. Производителите гарантират, че докато носят отговорност за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 10
Задължения на производителите по отношение на техни продукти, които не са в съответствие или представляват сериозен риск
1. Производители, които считат или имат основание да смятат, че произведено от тях превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са били пуснати на пазара или пуснати в употреба, не съответстват на настоящия регламент или на приетите съгласно настоящия регламент делегирани актове и актове за изпълнение, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел в съответствие или да ги изтеглят или изземат, ако това е целесъобразно.
Производителят незабавно уведомява органа по одобряването, който е издал одобрението, като предоставя подробни данни, по-специално за несъответствието, както и за всички предприети коригиращи мерки.
2. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, част или оборудване представляват сериозен риск, производителите уведомяват незабавно органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването са били предоставени на пазара или са пуснати в употреба, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието и за всички предприети коригиращи мерки.
3. Производителите съхраняват в продължение на 10 години след пускането на пазара на превозно средство и за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел, техническото досие, посочено в член 29, параграф 10, както и копие от сертификатите за съответствие, посочени в член 38, на разположение на органите по одобряването.
4. При обосновано искане от национален орган производителите предоставят на този орган чрез органа по одобряването копие от ЕС сертификата за одобряване на типа или разрешението, посочено в член 51, параграф 1, доказващи съответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, на език, лесно разбираем от този орган. Производителите си сътрудничат с националния орган при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създадени от техните превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
Член 11
Задължения на представителите на производителите по отношение на надзора на пазара
Представителят на производителя по отношение на надзора на пазара изпълнява задачите, определени в пълномощното, което е получил от производителя. Пълномощното позволява на представителя да извършва най-малко следното:
а)
да има достъп до техническата документация, посочена в член 27, и сертификатите за съответствие, посочени в член 38, така че те да могат да бъдат предоставени на разположение на органите по одобряването за срок от 10 години след пускането на пазара на превозно средство или за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел;
б)
при обосновано искане от страна на органа по одобряването, да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на производството на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
в)
да сътрудничи на органите по одобряването или на органите за надзор на пазара по тяхно искане при всяко действие, предприето за отстраняване на сериозен риск, свързан с превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване, попадащи в областта на неговите пълномощия.
Член 12
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара само съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са получили ЕС одобряване на типа или които отговарят на изискванията за национално одобряване, или части или оборудване, които изцяло следва да отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. Преди пускането на пазара на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, получили одобрение на типа, вносителите гарантират, че за тях има налично техническо досие, което е в съответствие с член 29, параграф 10, както и че върху системата, компонента или отделния технически възел е нанесена изискваната маркировка за одобряване на типа и те са в съответствие с член 9, параграф 8. В случаите, когато се касае за превозно средство, вносителят се уверява, че превозното средство е придружено от необходимия сертификат за съответствие.
3. Когато вносителите считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, част или оборудване не съответства на изискванията на настоящия регламент, и по-специално че не отговаря на одобрения тип, те не пускат на пазара, не позволяват пускането в употреба и не регистрират превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато не бъдат приведени в съответствие. Освен това, ако те считат или имат основания да смятат, че превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, те информират производителя и органите за надзор на пазара за това. По отношение на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, получили одобрение на типа, те също така информират органа по одобряването, издал одобрението.
4. Вносителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и адреса, на който може да се осъществи връзка с тях, върху превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването или, когато това не е възможно - върху тяхната опаковка или в документ, който придружава системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването.
5. Вносителите гарантират, че в съответствие с разпоредбите на член 55 превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел се придружават от инструкции и информация на официалния език или езици на съответните държави членки.
6. Вносителите гарантират, че докато отговарят за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието му с изискванията, определени в настоящия регламент.
7. Вносителите, когато това се счита за уместно предвид сериозните рискове, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, с оглед защита на здравето и безопасността на потребителите, проучват и ако е необходимо, поддържат регистър за жалби и изземвания от пазара на превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване, както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
Член 13
Задължения на вносителите по отношение на продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Вносителите, които считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са пуснали на пазара, не са в съответствие с настоящия регламент, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие, да ги изтеглят или изземат, ако е целесъобразно.
2. Когато превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване представляват сериозен риск, вносителите информират незабавно за това производителя, органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които те са пуснали на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Вносителите ги информират също за всяко предприето действие, като предоставят подробни данни, по-специално за сериозния риск и за всякакви предприети от производителя коригиращи мерки.
3. За срок от 10 години след пускането на пазара на превозното средство и за срок от пет години от пускането на пазара на системата, компонента или отделния технически възел вносителите съхраняват копие от сертификата за съответствие, което е на разположение на органите по одобряването и органите за надзор на пазара, и гарантират, че посоченото в член 29, параграф 10 техническо досие може да бъде предоставено на тези органи при поискване.
4. При обосновано искане от национален орган вносителите му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, на език, лесно разбираем от този орган. Вносителите си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, които те са пуснали на пазара.
Член 14
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят на пазара превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, част или оборудване, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящия регламент.
2. Преди предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел дистрибуторите се уверяват, че върху превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел е нанесена съответната задължителна маркировка или маркировка за одобряване на типа, че са придружени от изискваните документи и от инструкции и информация за безопасност на официалния език или езици на държавата членка, в която превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел ще бъдат предоставени на пазара, както и че вносителят и производителят са изпълнили изискванията, предвидени в член 12, параграфи 2 и 4 и в член 39, параграфи 1 и 2.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието им с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 15
Задължения на дистрибуторите по отношение на техни продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Когато дистрибуторите считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел не съответства на изискванията на настоящия регламент, те не предоставят на пазара, не регистрират и не пускат в употреба превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато те не бъдат приведени в съответствие.
2. Дистрибутори, които считат или имат основание да смятат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които те са предоставили на пазара или регистрирали или за които те са отговорни за пускането в употреба, не е в съответствие с настоящия регламент, информират производителя или представителя на производителя, за да се уверят, че са предприети необходимите коригиращи мерки в съответствие с член 10, параграф 1 или с член 13, параграф 1, за да бъде приведено в съответствие превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел, или за тяхното изземване, ако това е необходимо.
3. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, дистрибуторите незабавно информират за това производителя, вносителя, както и органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които са предоставили на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Дистрибуторът ги информира също за всяко предприето действие, като предоставя подробни данни, по-специално за сериозния риск и за предприетите от производителя коригиращи мерки.
4. При обосновано искане от национален орган дистрибуторите гарантират, че производителят предоставя на националния орган информацията, посочена в член 10, параграф 4, или че вносителят предоставя на националния орган информацията, посочена в член 13, параграф 3. Те си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, които те са предоставили на пазара.
Член 16
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите и дистрибуторите
За целите на настоящия регламент вносител или дистрибутор се счита за производител и изпълнява задълженията на производителя по членове 9-11, когато вносителят или дистрибуторът предоставя на пазара, регистрира или е отговорен за пускането в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел със своето име или търговска марка или видоизменя превозно средство, система, компонент или отделен технически възел по начин, който може да повлияе на съответствието с приложимите изисквания.
Член 17
Идентификация на икономическите оператори
По искане на органите по одобряването и органите за надзор на пазара за срок от 10 години за превозно средство и за срок от пет години за система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, икономическите оператори идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване.
ГЛАВА III
ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ
Член 18
Общи основни изисквания
1. Превозните средства от категория L и предназначените за тях системи, компоненти и отделни технически възли отговарят на изискванията, посочени в приложения II-VIII, приложими по отношение на съответните (под)категории превозни средства.
2. Превозни средства от категория L или техни системи, компоненти или отделни технически възли, чиято електромагнитна съвместимост е изцяло обхваната от делегираните актове, посочени в параграф 3 от настоящия член, относно конструкцията на превозното средство, и от актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, не попадат в приложното поле на Директива 2004/108/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки относно електромагнитната съвместимост (26).
3. За да се допълнят изискванията за одобряване на типа на превозно средство от категория L, предвидени в настоящия регламент, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно подробните технически изисквания и процедури на изпитване съобразно обобщението в приложение II (A), (Б) и (В), като при това се гарантира високо равнище на безопасност и опазване на околната среда съобразно съответните разпоредби на настоящия регламент. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 19
Забрана на измервателно-коригиращи устройства
Използването на измервателно-коригиращи устройства, които намаляват ефективността на системите за безопасност, за електромагнитна съвместимост, за бордова диагностика, за намаляване на шума или емисиите на замърсители, се забранява. Елемент, който е част от конструкцията, не се смята за измервателно-коригиращо устройство, ако е изпълнено което и да е от следните условия:
а)
необходимостта от такова устройство е оправдана за предпазване на двигателя от повреда или авария и за осигуряване на безопасно управление на превозното средство;
б)
устройството не функционира, освен при стартиране на двигателя;
в)
условията, при които устройството функционира, са включени в значителна степен в процедурите за изпитване с цел да се провери дали превозното средство отговаря на изискванията на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Член 20
Мерки за производителите по отношение на изменения в двигателно-предавателната система на превозните средства
1. Производителите на превозни средства оборудват превозните средства от категория L, с изключение на подкатегории L3e-A3 и L4e-A3, с определени характеристики за предотвратяване на вмешателство по отношение на двигателно-предавателната система на превозното средство чрез поредици технически изисквания и спецификации, имащи за цел да:
а)
предотвратят изменения, които могат да накърнят безопасността, по-специално за увеличаване на мощността на превозното средство чрез вмешателство в двигателно-предавателната система с цел повишаване на максималния въртящ момент и/или мощност и/или максималната конструктивна скорост на превозното средство, които са били съответно установени по време на процедурата за одобряване на типа, следвана от производителя на превозното средство; и/или
б)
предотвратят нанасяне на вреди на околната среда.
2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно специфичните изисквания по отношение на мерките, посочени в параграф 1, с цел улесняване спазването на параграф 4. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
3. След изменение на двигателно-предавателната система превозното средство съответства на техническите изисквания на първоначалната му категория и подкатегория или ако е приложимо, на новата категория и подкатегория, които са били в сила при пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозното средство в първоначалния му вид, като се вземат предвид последните изменения на изискванията.
Когато производител на превозно средство проектира двигателно-предавателната система на тип превозно средство по начин, който позволява нейната модификация, така че превозното средство вече да не съответства на одобрения тип, но би съответствало на допълнителен вариант или версия, производителят на превозното средство включва съответната информация за всеки вариант или версия, създадени по този начин, в заявлението, като всеки вариант или версия следва да са получили изрично одобрение на типа. Ако промененото превозно средство попада в нова категория или подкатегория, се изготвя заявление за ново одобрение на типа.
4. Без да се засяга параграф 1, с цел да се избегнат модификации или корекции с неблагоприятен ефект върху безопасността при експлоатация или екологичните характеристики на съответното превозно средство, производителят се стреми чрез най-добри инженерни практики да предотврати техническата осъществимост на такива модификации или корекции, освен ако те са изрично декларирани и посочени в техническата документация и така са обхванати от одобряването на типа.
Член 21
Общи изисквания за системите за бордова диагностика
1. Превозните средства от категория L се оборудват със система за бордова диагностика (OBD), която съответства на функционалните изисквания и процедури на изпитване, установени в делегираните актове, приети съгласно параграф 5, и считано от датите за прилагане, определени в приложение IV.
2. От датите, посочени в точка 1.8.1 от приложение IV, (под)категориите превозни средства L3e, L4e, L5e-A, L6e-A и L7e-A са оборудвани с OBD система от първо поколение, която осъществява мониторинг на всяка повреда на електрическата верига и електрониката на системата за контрол на емисии и предоставя информация за тези повреди, които водят до надвишаване на праговете на емисиите, установени в част Б1 от приложение VI.
3. От датите, посочени в точка 1.8.2 от приложение IV, (под)категориите превозни средства L3e-L7e са оборудвани с OBD система от първо поколение, която осъществява мониторинг на всяка повреда на електрическата верига и електрониката на системата за контрол на емисии и която се задейства при надвишаване на праговете на емисиите, установени в част Б2 от приложение VI. Системите OBD от първо поколение за тези (под)категории превозни средства също съобщават за задействането на работен режим, който съществено намалява въртящия момент на двигателя.
4. От датите, определени в точка 1.8.3 от приложение IV, и при условията на член 23, параграф 5 (под)категориите превозни средства L3e, L5e-A L6e-A и L7e-A следва наред с това да бъдат оборудвани със система OBD от второ поколение, която осъществява мониторинг и съобщава за повреди и влошаване на качеството на системата за контрол на емисии, което води до надвишаване на праговете на емисии в OBD, съобразно част Б2 от приложение VI.
5. С цел хармонизиране на предоставянето на информация от OBD системата за проблемите с безопасността при експлоатация или със системата за контрол на емисии, както и улесняване на ефективното и ефикасно поправяне на превозното средство, на Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 75 делегирани актове относно подробни технически изисквания за системите за бордова диагностика, включително за функционалните изисквания на OBD и за изпитвателните методики за елементите, изброени в параграфи 1-4, и съобразно посоченото в част В 11 от приложение II и изпитването от тип VIII, посочено в приложение V.
Член 22
Изисквания за безопасността при експлоатация на превозни средства
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, конструирани и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на пътниците в тях и на останалите участници в пътното движение.
2. Производителят гарантира, че безопасността при експлоатация на превозното средство се запазва през целия жизнен цикъл на превозното средство, ако се използва при нормални условия и се обслужва съобразно препоръките на производителя. Производителят предоставя декларация в техническата документация, с която потвърждава, че издръжливостта на системите, частите и оборудването, които са от ключово значение за безопасността при експлоатация, се гарантира чрез съответното изпитване и прилагане на добри инженерни практики.
3. Производителите осигуряват съответствие на превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли с приложимите изисквания, определени в приложения II и VIII, както и съответствие с изпитвателните процедури и изискванията по отношение на работните показатели, установени в делегиран акт, приет съгласно параграф 5.
4. Компонентите на превозни средства, чиито опасности от електрически характер попадат в обхвата на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, не попадат в обхвата на Директива 2006/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно сближаване на законодателствата на държавите членки, отнасящи се до електрически съоръжения, предназначени за използване при някои ограничения на напрежението (27).
5. За да се осигури постигането на високо равнище на безопасност при експлоатация, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно специфичните изисквания, изброени в част Б от приложение II, по отношение на безопасността при експлоатация на превозните средства и по целесъобразност се основава на изискванията за повишена безопасност при експлоатация, посочени в приложение VIII. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
6. Като втора стъпка до 31 декември 2020 г. Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 75 с цел хармонизиране на изискванията за жизнен цикъл и изпитвания за гарантиране на целостта на конструкцията на превозното средство съобразно изброяването в част Б 17 от приложение II.
7. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образец за декларация на производителя. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
Член 23
Изисквания към екологичните характеристики
1. Производителите осигуряват такова проектиране, изработване и сглобяване на превозните средства, което да свежда до минимум въздействието върху околната среда. Производителите осигуряват съответствие на превозните средства, получили одобрение на типа, с изискванията към екологичните характеристики, определени в приложения II, V и VI в рамките на пробега за устойчивост съобразно приложение VII.
2. Производителите осигуряват съответствие на превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли с изпитвателните процедури и изисквания съобразно приложение V в рамките на датите за прилагане, определени в приложение IV, които трябва да бъдат определени в делегиран акт, приет съгласно параграф 12 от настоящия член.
3. Производителите гарантират, че изискванията за одобряване на типа по отношение на проверката на дълготрайността са спазени. По избор на производителя се използва една от следните процедури за изпитване на дълготрайността, за да се докаже на органа по одобряването, че характеристиките по отношение на опазването на околната среда на превозното средство, за което се иска одобрение на типа, са с дълготраен характер:
а)
действително изпитване на дълготрайността с пълно натрупване на пробег:
превозните средства, които са предмет на изпитване, физически покриват цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII, и се изпитват в съответствие с процедурата,предвидена в изпитване от тип V, съобразно установеното в делегирания акт, приет съгласно параграф 12 от настоящия член. Резултатите от изпитването за емисии със стойност до и включително цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII, са по-ниски от граничните стойности във връзка с опазването на околната среда, посочени в част А от приложение VI;
б)
действително изпитване на дълготрайността с частично натрупване на пробег:
превозните средства, които са предмет на изпитване, физически покриват минимум 50 % от цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII, и се изпитват в съответствие с процедурата, предвидена в изпитване от тип V, съобразно установеното в делегирания акт, приет съгласно параграф 12 от настоящия член. Съобразно посоченото в акта резултатите от изпитването се екстраполират до цялото разстояние, посочено в част А от приложение VII. И резултатите от изпитването и екстраполираните резултати трябва да са по-ниски от граничните стойности във връзка с опазването на околната среда, посочени в част А от приложение VI;
в)
математическо изпитване на дълготрайността:
за всеки компонент на емисиите резултатът от умножаването на коефициента на влошаване, посочен в част Б от приложение VII, и резултатът от изпитването във връзка с опазването на околната среда на превозно средство, изминало над 100 km, считано от първото му стартиране след излизането му от производствената линия, трябва да са по-ниски от граничната стойност във връзка с опазването на околната среда, посочена в част А от приложение VI.
4. До 1 януари 2016 г. Комисията провежда задълбочено проучване на въздействието върху околната среда. В проучването се оценяват качеството на въздуха и делът на замърсителите от превозни средства от категория L, обхващайки изискванията на типовете изпитвания I, IV, V, VII и VIII, изброени в приложение V.
В него се обобщават и оценяват най-новите научни данни, резултати от научни изследвания, моделиране и оценки на рентабилността, с оглед на изработване на окончателни политически мерки чрез потвърждение и окончателно установяване на датите за влизане в сила на норма Евро 5, предвидени в приложение IV, и на изискванията за опазването на околната среда за стандарт Евро 5, предвидени в приложение V, в части А2, Б2 и В2 от приложение VI и в приложение VII относно допустимите пробези от гледна точка на устойчивост на показателите и коефициентите на влошаване за ниво Евро 5.
5. Въз основа на констатациите, посочени в параграф 4, в срок до 31 декември 2016 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад относно:
а)
датите за влизане в сила на норма Евро 5, посочени в приложение IV;
б)
граничните стойности по норма Евро 5, посочени в част А2 от приложение VI, и праговете за OBD в част Б2 от приложение VI;
в)
че всички нови типове превозни средства от (под)категории L3e, L5e, L6e-A и L7e-A, освен с OBD от първо поколение, следва да бъдат оборудвани и с OBD от второ поколение по норма Евро 5;
г)
допустимите пробези от гледна точка на устойчивост на показателите за ниво Евро 5, посочени в част А от приложение VII, и коефициентите на влошаване за ниво Евро 5, посочени в част Б от приложение VII.
Комисията представя всякакви подходящи законодателни предложения с оглед на този доклад.
6. Въз основа на резултатите от проучването относно въздействието върху околната среда Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 75, с който определя кои от (под)категориите L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B и L7e-C за ниво Евро 5 подлежат на изпитване SHED или на изпитване на пропускливостта на резервоара и горивопроводите, като граничните стойности за изпитването са изброени в част В2 от приложение VI.
7. Производителите гарантират, че превозните средства от категория L са в съответствие с приложимите изисквания за изпитване по отношение на опазването на околната среда за одобряване и разширение съобразно част А от приложение V.
8. По отношение на тип изпитване I съответната гранична стойност за емисии за L3e-AxE (ендуро, x = 1, 2 или 3) и L3e-AxT (планински, x = 1, 2 или 3) мотоциклети е сумата от L2 (THC) и L3 (NOx) от приложение VI (A). Резултатът от изпитването за емисии (NOx + THC) трябва да е по-малък или равен на тази гранична стойност (L2 + L3).
9. Превозните средства от категория L4е удовлетворяват изискванията по отношение на опазването на околната среда, предвидени в приложение V за превозни средства от категория L3е, при което за изпитвания от тип I, IV, VII и VIII от приложение V на изпитване се подлага или цялата конструкция на базовото моторно превозно средство с кош, или само базовото моторно превозно средство без кош, по целесъобразност.
10. Производителите гарантират, че всички резервни устройства, регулиращи замърсяването, при пускането им на пазара или при пускането им в употреба в Съюза са с одобрен тип съгласно настоящия регламент.
11. Изискванията, посочени в параграфи 1-10, се прилагат спрямо превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли в съответствие с приложение II.
12. За да се гарантира високо равнище на опазване на околната среда, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно подробни технически спецификации за изискванията по отношение на опазването на околната среда за посочените в параграфи 1, 2, 3, 6 и 7 от настоящия член елементи, включително процедурите на изпитване.
Член 24
Допълнителни изисквания по отношение на опазването на околната среда с оглед на емисиите на парникови газове, разхода на гориво и консумацията на електроенергия и пробега в електрически режим на задвижване
1. Емисиите на CO2 (въглероден диоксид) се определят чрез приложимия лабораторен изпитвателен цикъл от производителя и се съобщават от производителя на органа по одобряването. Разходът на гориво и/или електроенергия и пробегът в електрически режим на задвижване се изчисляват или въз основа на резултатите от изпитването за определяне на емисиите, проведено при одобряването на типа, или се измерват в присъствието на техническата служба и съобщават на органа по одобряването.
2. Резултатът от измерването на СО2, изчисленият или измереният разход на гориво, потреблението на електроенергия и пробегът в електрически режим на задвижване се включват в техническата документация съобразно акта за изпълнение, посочен в член 27, параграф 4, и съответните данни се указват в сертификата за съответствие.
Освен указването в сертификата за съответствие производителите следва да осигуряват, при покупка на ново превозно средство, предоставяне на купувача на превозното средство на данните за емисиите на СО2, разхода на гориво, потреблението на електроенергия и пробега в електрически режим на задвижване във формат, който те сметнат за подходящ.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно изискванията за процедурата на изпитване за тип VII за измерване на емисиите на СО2 и за изчисляване и измерване на разхода на гориво, потреблението на електроенергия и пробега в електрически режим на задвижване.
ГЛАВА IV
ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 25
Процедури за ЕС одобряване на типа
1. Когато подава заявление за одобряване на типа на цялото превозно средство, производителят може да избере една от следните процедури:
a)
поетапно одобряване на типа;
б)
едноетапно одобряване на типа;
в)
смесено одобряване на типа.
Наред с това производителят на категориите превозни средства, посочени в параграф 5, може да избере многоетапно одобряване на типа.
Единствено процедурата на едноетапно одобряване на типа се прилага за одобряване на типа на системи, компоненти или отделни технически възли.
2. Поетапното одобряване на типа се състои от поетапно издаване на цялата поредица от сертификати за ЕС одобряване на типа на системи, компоненти и отделни технически възли, съставляващи част от превозното средство, което води на последния етап до одобряване на типа на цялото превозно средство.
3. Едноетапното одобряване на типа се състои от одобряване на превозното средство като цяло в рамките на един процес.
4. Смесеното одобряване на типа е поетапна процедура за одобряване на типа, при която се извършват едно или няколко одобрения на системи по време на последния етап на одобряване на цялото превозно средство, без да е необходимо да се издават сертификати на ЕС за одобряване на типа на тези системи.
5. При процедурата за многоетапно одобряване на типа един или повече органи по одобряването удостоверяват, че в зависимост от състоянието на комплектованост, даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент.
Многоетапно одобрение на типа се издава по отношение на даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство, което съответства на данните от техническата документация, предвидена в член 27, и което отговаря на техническите изисквания, предвидени в съответните актове, изброени в приложение II, като се взема предвид състоянието на комплектованост на превозното средство.
6. Одобряване на типа в последния етап на комплектоване се издава само след като органът по одобряването се е уверил, че типът на превозното средство, одобрен на последния етап, отговаря към конкретния момент на всички приложими технически изисквания. Това включва проверка на документацията за всички изисквания, обхванати от одобряване на типа за некомплектовано превозно средство, издадено в течение на многоетапна процедура, дори в случаите, когато е издадено за различна категория (подкатегория) превозно средство.
Многоетапното одобряване, посочено в параграф 1, втора алинея, се прилага само за превозни средства от подкатегории L2e -U, L4e, L5e-B, L6e-BU и L7e-CU.
7. Изборът на процедура, по която да се извърши одобряването, не засяга приложимите основни изисквания, на които трябва да отговаря одобреният тип превозно средство към момента на издаването на одобрение на типа на цялото превозно средство.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 във връзка с подробните разпоредби по отношение на процедурите по одобряване на типа. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 26
Заявление за одобряване на типа
1. Производителят подава заявлението за одобряване на типа до органа по одобряването.
2. За определен тип превозно средство, система, компоненти или отделен технически възел може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава членка.
3. За всеки тип, който трябва да бъде одобрен, се подава отделно заявление.
Член 27
Техническа документация
1. Заявителят предоставя на органа по одобряването техническа документация.
2. Техническата документация съдържа следното:
а)
информационен документ (списък с данни);
б)
всички данни, чертежи, фотографии и друга информация;
в)
за превозните средства - указание за процедурата или процедурите, избрана(и) в съответствие с член 25, параграф 1;
г)
всякаква допълнителна информация, изисквана от органа по одобряването в контекста на процедурата на подаване на заявление.
3. Техническата документация може да бъде представена на хартиен носител или в електронен формат, който е приет от техническата служба и органа по одобряването.
4. Комисията установява образци за информационния документ (списъка с данни) и за техническата документация чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 28
Специфични изисквания за информация, която трябва да се предостави в заявлението за одобряване на типа по различните процедури
1. Заявлението за поетапно одобряване на типа се придружава от техническа документация в съответствие с член 27 и от пълния комплект сертификати за одобряване на типа, които се изискват съгласно всеки от приложимите актове, изброени в приложение II.
При одобряване на типа на система, компонент или отделен технически възел съгласно приложимите актове, изброени в приложение II, органът по одобряването има достъп до съответната техническа документация до момента на издаване на одобрение или отказ за издаването му.
2. Заявлението за едноетапно одобряване на типа се придружава от техническата документация, предвидена в член 27, в която се съдържа съответната информация в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, във връзка с тези приложими актове.
3. В случай на процедура по смесено одобряване на типа техническата документация се придружава от един или повече сертификати за одобряване на типа, които се изискват по всеки от приложимите актове, изброени в приложение II, и когато не е представен сертификат за одобряване на типа, тя включва съответната информация в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, във връзка с тези приложими актове.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, за целите на многоетапното одобряване на типа се предоставя следната информация:
а)
през първия етап - онези части от техническата документация и ЕС сертификатите за одобряване на типа, които се отнасят до степента на комплектованост на базовото превозно средство;
б)
през втория и следващите етапи - онези части от техническата документация и сертификатите на ЕС за одобряване на типа, които се отнасят до текущия етап на производство, придружени от копие на сертификата на ЕС за одобряване на типа на превозното средство, издаден на предходния производствен етап, и пълни данни относно всякакви промени или добавки, които производителят е направил по превозното средство.
Информацията, посочена в букви а) и б) от първа алинея на настоящия параграф, може да бъде предоставена в съответствие с параграф 3.
5. Органът по одобряването може с мотивирано искане да изиска от производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
ГЛАВА V
ПРОВЕЖДАНЕ НА ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 29
Общи разпоредби
1. Органите по одобряването издават ЕС одобряване на типа само след като проверят спазването на разпоредбите по осигуряване на съответствие на производството, посочени в член 33, и съответствието на типа на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел с приложимите изисквания.
2. ЕС одобрявания на типа се издават в съответствие с настоящата глава.
3. Ако орган по одобряването констатира, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, въпреки съответствието си с изискванията на разпоредбите, представлява сериозен риск за безопасността или може да нанесе сериозни вреди на околната среда или на общественото здраве, той може да откаже да издаде ЕС одобряване на типа. В такъв случай органът незабавно изпраща на органите по одобряването на другите държави членки и на Комисията подробно досие, съдържащо обяснение на причините за решението му, както и данните, на които се основават направените от него заключения.
4. ЕС сертификатите за одобряване на типа се номерират съгласно хармонизирана система, установена от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
5. В рамките на един месец от издаването на ЕС сертификата за одобряване на типа органът по одобряването изпраща до органите по одобряването на другите държави членки копие от ЕС сертификата за одобряване на типа на превозно средство заедно с приложенията за всеки одобрен от него тип превозно средство чрез обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде и във формата на защитен електронен файл.
6. Органът по одобряването незабавно информира органите по одобряването на другите държави членки за всеки свой отказ да издаде одобрение и всяко свое решение да отнеме одобрението на всякакъв вид превозни средства, като излага причините за своето решение.
7. На всеки три месеца органът по одобряването изпраща на органите по одобряването на другите държави членки списък на ЕС одобренията на типа, които е издал, изменил, отказал да издаде или отнел по време на предходния период по отношение на системи, компоненти или отделни технически възли.
8. Ако получи искане от орган по одобряването на друга държава членка, органът по одобряването, издал ЕС одобряване на типа, изпраща на първия в рамките на един месец след получаването на искането копие от изискания ЕС сертификат за одобряване на типа, заедно с приложенията, чрез обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде изпратено и под формата на защитен електронен файл.
9. Ако получи искане от Комисията за това, органът по одобряването изпраща посочената в параграфи 5-8 информация и на Комисията.
10. Органът по одобряването съставя техническо досие, което се състои от техническа документация, придружена от протоколите от изпитванията и всички други документи, които техническата служба или органът по одобряването са добавили към техническата документация при изпълняване на задълженията си. Техническото досие съдържа списък, в който е представено неговото съдържание, надлежно номериран или означен по друг подходящ начин, така че всички страници и формата на всеки документ да са ясно посочени, така че да отразяват последователните стъпки в изпълнение на процеса на ЕС одобряването на типа, и по-специално датите на ревизиите и актуализацията. Органът по одобряването държи на разположение информацията, съдържаща се в техническото досие в информационния пакет, за срок от 10 години след края на валидността на съответното одобрение.
Член 30
Специфични разпоредби, засягащи ЕС сертификата за одобряване на типа
1. Към сертификата на ЕС за одобряване на типа се прилагат следните документи:
а)
техническото досие, посочено в член 29, параграф 10;
б)
резултатите от изпитванията;
в)
името/имената и образеца(ците) от подписа(ите) на лицето(ата), упълномощено(и) да подписва(т) сертификатите за съответствие и посочване на неговата/тяхната длъжност в дружеството;
г)
в случая на ЕС одобряване на типа на цялото превозно средство, попълнен образец на сертификата за съответствие.
2. ЕС сертификатът за одобряване на типа се издава въз основа на образеца, установен от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. По отношение на всеки тип превозно средство органът по одобряването:
а)
попълва всички съответни раздели на сертификата на ЕС за одобряване на типа, включително приложения към него протокол за резултатите от изпитванията;
б)
създава съдържание на техническото досие;
в)
незабавно издава на кандидата попълнения сертификат с приложенията към него.
Комисията определя образеца за протокола за резултатите от изпитванията, посочен в буква а), посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приема до 31 декември 2014 г.
4. В случай че по отношение на ЕС одобряване на типа са били наложени, съгласно член 40, ограничения по отношение на валидността, или в случай на изключение от определени разпоредби на настоящия регламент или на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва тези ограничения или освобождавания.
5. Когато производителят избере процедурата на смесено одобряване, органът по одобряването нанася в техническото досие препратките към протоколите от изпитване, установени с актовете за изпълнение, посочени в член 32, параграф 1, за които няма ЕС сертификати за одобряване на типа.
6. Когато производителят избере процедурата на едноетапно одобряване на типа, органът по одобряването изготвя списък на приложимите изисквания или актове и прилага този списък към ЕС сертификата за одобряване на типа. Комисията приема образеца за такъв списък посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 31
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. ЕС одобряване на типа се издава по отношение на система, която съответства на данните от техническата документация и която отговаря на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение II.
2. ЕС одобряване на типа на компонент или отделен технически възел се издава по отношение на компонент или отделен технически възел, който съответства на данните от техническата документация и който отговаря на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение II.
3. Когато компоненти или отделни технически възли, независимо от това дали са предназначени или не за ремонт, текущо обслужване или поддръжка, са одобрени като част от система, получила одобрение на типа по отношение на дадено превозно средство, не се изисква допълнително одобряване на типа за компонент или отделен технически възел, освен ако това не се предвижда от съответните актове, изброени в приложение II.
4. Когато компонент или отделен технически възел изпълнява функцията си или изпълнява допълнителна функция само съвместно с други части на превозното средство, като по този начин има възможност да се провери съответствието му с изискванията само когато компонентът или отделният технически възел функционира съвместно с другите части на превозното средство, обхватът на ЕС одобряването на типа на компонента или отделния технически възел следва да бъде съответно ограничен.
В такива случаи ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва всички ограничения по употребата на компонента или отделния технически възел, както и специалните условия за монтирането му.
Когато такъв компонент или отделен технически възел се монтира от производителя на превозното средство, проверката на съответствието с всички приложими ограничения за употребата му или с условията за монтиране се извършва по време на одобряването на превозното средство.
Член 32
Изпитвания с оглед ЕС одобряване на типа
1. Съответствието с техническите предписания, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II, се доказва посредством подходящи изпитвания, извършвани от оправомощените за целта технически служби.
Процедурите за изпитванията, посочени в първа алинея, и специалното оборудване и инструменти, необходими за провеждането на изпитванията, са установените в съответните актове, изброени в приложение II.
Форматът на протокола от изпитванията съответства на общите изисквания, установени от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
2. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, компоненти или отделни технически възли, колкото са необходими за провеждането на необходимите изпитвания съгласно съответните актове, изброени в приложение II.
3. На необходимите изпитвания се подлагат превозни средства, компоненти и отделни технически възли, които са представителни за типа, подлежащ на одобряване.
Производителят обаче има право да избере - със съгласието на органа по одобряването - превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, който въпреки че не е представителен за типа, подлежащ на одобряване, съчетава някои от най-неблагоприятните характеристики, що се отнася до изискваните работни показатели. По време на процеса на подбор могат да се използват методи на виртуално изпитване, за да се улесни вземането на решения.
4. Със съгласието на органа по одобряването като алтернатива на процедурите на изпитване, посочени в параграф 1, могат да се прилагат методи на виртуално изпитване по молба на производителя, като се спазват изискванията, установени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
5. Методите на виртуално изпитване изпълняват условията, определени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
6. За да се гарантира, че резултатите, получени с помощта на методите на виртуално изпитване, са също толкова значими, колкото и получените с помощта на физическо изпитване, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 по отношение на изискванията, които могат да бъдат предмет на виртуално изпитване и условията на провеждане на виртуалните изпитвания. Когато Комисията приема делегирани актове, тя взема като основа изискванията и процедурите, предвидени в приложение XVI към Директива 2007/46/ЕО, където е приложимо.
Член 33
Правила за съответствие на производството
1. Органът по одобряването, който издава ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки, за да удостовери, ако е необходимо - в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави членки, че са били създадени адекватни правила, гарантиращи съответствието на произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли с одобрения тип.
2. Органът по одобряването, който издава одобрение на типа за цялото превозно средство, взема необходимите мерки, за да удостовери, че сертификатите за съответствие, издадени от производителя, съответстват на член 38. За тази цел органът по одобряването проверява дали достатъчен брой екземпляри от сертификатите за съответствие отговарят на член 38, както и дали производителят е създал адекватни правила, за да гарантира, че данните в сертификатите за съответствие са верни.
3. Органът по одобряване, който е издал ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки във връзка с това одобряване, за да удостовери, при необходимост - в сътрудничество с органите по одобряване на другите държави членки, че посочените в параграфи 1 и 2 правила продължават да бъдат адекватни и че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип и сертификатите за съответствие продължават да отговарят на член 38.
4. За да удостовери, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел съответстват на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, може да извърши всяка от проверките или изпитванията, които се изискват за ЕС одобряване на типа, върху образци, взети от помещенията на производителя, включително от производствените съоръжения.
5. Когато орган по одобряване, който е издал ЕС одобряване на типа, констатира, че правилата, посочени в параграфи 1 и 2, не се прилагат, значително се отклоняват от договорените правила и контролни планове, престанали са да се прилагат или се смята, че вече не са адекватни, въпреки че производството продължава, той взема необходимите мерки, за да осигури правилното прилагане на процедурата относно съответствието на производството или отнема одобрението на типа.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно подробни мерки по отношение на съответствието на производството. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА VI
ИЗМЕНЕНИЯ НА ЕС ОДОБРЯВАНИЯТА НА ТИПА
Член 34
Общи разпоредби
1. Производителят незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, за всяка промяна в подробните данни, отбелязани в техническото досие.
Органът по одобряването решава коя от установените в член 35 процедури да следва.
В случай на нужда органът по одобряването може да реши, след консултации с производителя, че трябва да се издаде ново ЕС одобряване на типа.
2. Заявление за изменение на ЕС одобряване на типа се подава само до органа по одобряването, предоставил първоначалното ЕС одобряване на типа.
3. Ако органът по одобряването стигне до заключението, че за целите на изготвяне на изменение трябва да бъдат извършени отново проверки или изпитвания, той съответно информира производителя за това.
Процедурите, посочени в член 35, се прилагат само ако въз основа на посочените проверки или изпитвания органът по одобряването е достигнал до заключение, че изискванията за ЕС одобряване на типа продължават да се спазват.
Член 35
Ревизии и разширения на ЕС одобряването на типа
1. Ако данните, отбелязани в техническото досие, са променени, без да се изисква да бъдат повторени проверките или изпитванията, изменението се отбелязва като „ревизия“.
В такива случаи органът по одобряването издава ревизираните страници от техническото досие, както е необходимо, като отбелязва ясно всяка ревизирана страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че консолидирана актуализирана версия на техническото досие, придружена от подробно описание на промените, отговаря на това изискване.
2. Изменението се обозначава като „разширение“, когато записаните в техническото досие данните са претърпели промяна и е налице някой от следните елементи:
а)
необходими са допълнителни проверки или изпитвания;
б)
има промяна в информацията за ЕС сертификата за одобряване на типа, с изключение на приложенията към него;
в)
влизат в сила нови изисквания в съответствие с някой от актовете, изброени в приложение II, приложими към одобрения тип превозно средство или одобрената система, компонент или отделен технически възел.
В случай на разширение органът по одобряването издава актуализиран ЕС сертификат за одобряване на типа, обозначен с номера на разширението, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение. Този сертификат за одобряване ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При издаване на изменени страници или на консолидирана актуализирана версия съдържанието на техническото досие, приложено към сертификата за одобряване, се променя съответно така, че да показва датите на най-новото разширение или ревизия или датата на най-новото консолидиране на актуализираната версия.
4. Не се изисква изменение на одобряване на типа на дадено превозно средство, ако новите изисквания, посочени в параграф 2, буква в), не са свързани от техническа гледна точка с този тип превозно средство или засягат категории превозни средства, различни от категорията, към която то принадлежи.
Член 36
Издаване и нотифициране на изменения
1. В случай на разширение се актуализират всички свързани с него раздели на ЕС сертификата за одобряване на типа, приложенията към него и съдържанието на техническото досие. Актуализираният сертификат и приложенията към него се издават на кандидата без забавяне.
2. В случай на ревизия ревизираните документи или съответно консолидираната актуализирана версия, където е подходящо, включително ревизираното съдържание на техническото досие, се издават на кандидата без забавяне от органа по одобряването.
3. Органът по одобряването нотифицира органите по одобряването на другите държави членки относно всяко изменение, направено в ЕС одобренията на типа, в съответствие с процедурите, установени в член 29.
ГЛАВА VII
ВАЛИДНОСТ НА ЕС ОДОБРЯВАНЕТО НА ТИПА
Член 37
Прекратяване на валидността
1. ЕС одобряването на типа се издава с неограничен срок на действие.
2. ЕС одобряването на типа за превозно средство става невалидно във всеки от следните случаи:
а)
нови изисквания, приложими към одобрения тип превозно средство, стават задължителни за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства, и не е възможно одобряването на типа да бъде съответно актуализирано;
б)
при доброволно окончателно прекратяване на производството на одобрено превозно средство;
в)
изтичане на срока на валидност на одобряването по силата на специално ограничение в съответствие с член 40, параграф 6;
г)
одобрението е отнето в съответствие с член 33, параграф 5, член 49, параграф 1 или член 52, параграф 4.
3. Когато само един вариант на даден тип превозно средство или само една версия на даден вариант загуби валидност, ЕС одобряването на типа за съответното превозно средство губи валидност само по отношение на конкретния вариант или версия.
4. Когато производството на конкретен тип превозно средство бъде окончателно прекратено, производителят нотифицира органа по одобряването, издал ЕС одобряване на типа за това превозно средство.
В рамките на един месец след получаване на нотификацията, посочена в първа алинея, органът по одобряването, който е издал ЕС одобряването на типа за превозното средство, информира съответно органите по одобряването на другите държави членки.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, в случаите, когато дадено ЕС одобряване на типа за превозно средство предстои да стане невалидно, производителят уведомява органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа.
Органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, незабавно съобщава цялата необходима информация на органите по одобряването на другите държави членки, така че да направи възможно прилагането, когато е подходящо, на член 44.
Съобщението, посочено във втора алинея, уточнява по-специално датата на производството и идентификационния номер на последното произведено превозно средство.
ГЛАВА VIII
СЕРТИФИКАТ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ И МАРКИРОВКИ
Член 38
Сертификат за съответствие
1. Производителят, в качеството си на притежател на одобрение на типа за превозно средство, издава сертификат за съответствие на хартиен носител на всяко превозно средство, независимо дали то е комплектовано, некомплектовано или напълно комплектовано, ако то е произведено в съответствие с одобрения тип превозно средство.
Този сертификат се предоставя безвъзмездно на купувача заедно с превозното средство. Предоставянето му не може да се поставя в зависимост от отправяне на изрично искане или от предоставяне на допълнителна информация на производителя.
По искане на собственика на превозното средство производителят на превозното средство издава в рамките на срок от 10 години след датата на производство на превозното средство дубликат на сертификата за съответствие срещу заплащане, което не надхвърля разходите за издаването му. Думата „дубликат“ трябва да се вижда ясно на лицевата страна на всеки дубликат на сертификат.
2. Производителят използва образеца за сертификат за съответствие, приет от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Сертификатът за съответствие се изготвя по такъв начин, че да не позволява фалшифициране. За тази цел в актовете за изпълнение се предвижда, че използваната за сертификата хартия се защитава чрез няколко защитни печатни елемента. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. Сертификатът за съответствие се съставя на поне един от официалните езици на Съюза. Всяка държава членка може да поиска сертификатът за съответствие да бъде преведен на собствения(те) ѝ официален(ни) език(ци).
4. Лицето или лицата, упълномощени да подписват сертификати за съответствие, са част от организацията на производителя и са надлежно упълномощени от ръководството ѝ да ангажират изцяло юридическата отговорност на производителя по отношение на проектирането и производството или на съответствието на производството на превозното средство.
5. Сертификатът за съответствие се попълва изцяло и не съдържа ограничения относно употребата на превозното средство, различни от ограниченията, предвидени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
6. В случай на некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство производителят попълва само онези точки от сертификата за съответствие, които са добавени или променени на текущия етап на одобряване, и ако е необходимо, прилага към този сертификат всички сертификати за съответствие, издадени на предходните етапи.
7. Сертификатът за съответствие на превозните средства, одобрени в съответствие с разпоредбите на член 40, параграф 2, включва в заглавието си израза „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, чийто тип е одобрен съгласно член 40, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства (временно одобрение)“.
8. Установеният в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, сертификат за съответствие на превозни средства, одобрени в съответствие с член 42, включва в заглавието си израза „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, получили одобрение на типа за малки серии“, като в близост до него се посочва годината на производство, последвана от пореден номер между 1 и границата, посочена в таблицата в приложение III, отбелязваща по отношение на всяка година на производство позицията на това превозно средство по отношение на определената част от производството за съответната година.
9. Без да се засяга параграф 1, производителят може да предаде сертификата за съответствие в електронен вид на регистриращия орган на всяка държава членка.
Член 39
Задължителна табела с подходяща маркировка на превозните средства и маркировка за одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозно средство прикрепя на всяко превозно средство, произведено в съответствие с одобрения тип, задължителна табела с подходяща маркировка, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет в съответствие с параграф 3.
2. Производителят на компонент или отделен технически възел, независимо дали последният е част от система или не, обозначава всеки компонент или отделен технически възел, произведен в съответствие с одобрения тип, с маркировка за одобряване на типа, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент или съответното правило на ИКЕ на ООН.
Когато не се изисква маркировка за одобряване на типа, производителят поставя поне собственото си търговско наименование или търговска марка, номер на типа или идентификационен номер.
3. Задължителната табела и маркировката за ЕС одобряване на типа се оформят в съответствие с образеца, установен от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА IX
ИЗКЛЮЧЕНИЯ НА ОСНОВАНИЕ НОВИ ТЕХНОЛОГИИ ИЛИ НОВИ КОНЦЕПЦИИ
Член 40
Изключения на основание нови технологии или нови концепции
1. Производителят може да кандидатства за ЕС одобряване на типа по отношение на тип на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, в които са вградени нови технологии или концепции, които са несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение II.
2. Органът по одобряването издава посоченото в параграф 1 ЕС одобряване на типа, когато са изпълнени всички посочени по-долу условия:
а)
в заявлението се посочват причините, поради които въпросните технологии или концепции правят системата, компонента или отделния технически възел несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение II;
б)
в заявлението се описват последствията за безопасността и опазването на околната среда на новата технология, както и мерките, взети, за да бъде гарантирано, че в сравнение с изискванията, от които се иска изключение, се постига поне равностойно ниво на безопасност и опазване на околната среда;
в)
представено е описание на изпитванията и резултатите, с които се доказва, че условията, посочени в буква б), са изпълнени.
3. Издаването на такова ЕС одобряване на типа за изключение на основание нови технологии или нови концепции подлежи на разрешение от страна на Комисията. Това разрешение се предоставя посредством акт за изпълнение. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
4. До приемане на решението на Комисията за разрешение органът по одобряването може да издаде валидно само на територията на съответната държава членка временно ЕС одобряване на типа на превозното средство, за което се отнася исканото изключение. Органът по одобряването незабавно уведомява Комисията и другите държави членки чрез досие, съдържащо посочената в параграф 2 информация.
Временното естество и ограниченият териториален обхват са ясно обозначени в заглавието на сертификата за одобряване на типа и в заглавието на сертификата за съответствие. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на хармонизирани образци за сертификата за одобряване на типа и сертификата за съответствие за целите на настоящия параграф. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
5. Други органи по одобряването могат да решат да приемат в писмена форма временното одобряване, посочено в параграф 4, на собствената си територия.
6. При необходимост в разрешението от Комисията, посочено в параграф 3, се уточнява също така дали то подлежи на някакви ограничения. При всички случаи одобряването на типа е валидно най-малко 36 месеца.
7. Ако Комисията реши да откаже да даде разрешение, органът по одобряването незабавно известява притежателя на временното одобряване на типа, посочено в параграф 4, че временното одобряване се отменя шест месеца след датата на отказа на Комисията.
Разрешава се обаче превозните средства, произведени съгласно временното одобряване преди прекратяването на валидността му, да бъдат пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба във всяка държава членка, която е приела временното одобряване.
Член 41
Последваща адаптация на делегираните актове и на актовете за изпълнение
1. Когато Комисията разреши предоставянето на изключение съгласно член 40, тя незабавно предприема необходимите действия за адаптиране на съответните делегирани актове или актове за изпълнение към технологичното развитие.
Когато изключението по член 40 се отнася до правило на ИКЕ на ООН, Комисията предлага изменение на съответното правило на ИКЕ на ООН съгласно процедурата, приложима по силата на Ревизираната спогодба от 1958 г.
2. Всички ограничения в решението на Комисията за разрешаване на изключението се премахват веднага след изменението на съответните актове.
Ако не са взети необходимите мерки за адаптиране на делегираните актове или на актовете за изпълнение, Комисията може, по искане на държавата членка, издала одобрението, да разреши чрез решение под формата на акт за изпълнение, прието в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2, на тази държава членка да удължи срока на действие на одобрението на типа.
ГЛАВА X
ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, ПРОИЗВЕДЕНИ В МАЛКИ СЕРИИ
Член 42
Национално одобряване на типа за малки серии
1. Производителят може да подаде заявление за национално одобряване на типа за малки серии превозни средства в рамките на годишните количества, установени в приложение III. Тези ограничения се прилагат за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на пазара на всяка държава членка на превозни средства от одобрения тип в рамките на дадена година.
2. За типа превозни средства, посочени в параграф 1, държавите членки могат да предоставят изключение от основните изисквания, предвидени в един или повече делегирани актове, изброени в приложение II, при условие че установят съответни алтернативни изисквания.
„Алтернативни изисквания“ означава административни разпоредби и технически изисквания, които имат за цел да осигурят равнище на безопасност при експлоатация, на опазване на околната среда и безопасни условия на труд, равностойно на най-високото осъществимо равнище спрямо равнището, предвидено от един или повече от делегираните актове, изброени в приложение II.
За типа превозни средства, посочени в параграф 1, държавите членки могат да предоставят изключение от прилагането на една или повече от административните разпоредби на настоящия регламент или на актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Държава членка предоставя изключение от изискването за прилагане на разпоредбите, посочени в настоящия параграф, ако има основателни причини да направи това.
3. За целите на националното одобряване на типа на превозни средства по настоящия член се приемат системите, компонентите или отделните технически възли, чийто тип е одобрен в съответствие с актовете, изброени в приложение II.
4. Сертификатът за одобряване на типа на превозните средства, чийто тип е одобрен според настоящия член, се съставя в съответствие с образеца, посочен в член 30, параграф 2, но не е озаглавен „ЕС сертификат за одобряване на типа“, и посочва естеството на изключенията, предоставени съгласно параграф 2. Сертификатите за одобряване на типа се номерират в съответствие с хармонизираната система, посочена в член 29, параграф 4.
5. В сертификата за одобряване на типа се посочва естеството на изключенията, предоставени съгласно първа и трета алинея от параграф 2.
6. Валидността на националното одобряване на типа за малки серии се ограничава до територията на държавата членка, чийто орган по одобряването е издал одобрението.
7. По искане на производителя обаче копие от сертификата за одобряване на типа и неговите приложения се изпраща с препоръчано писмо или по електронна поща на органите по одобряването на държавите членки, посочени от производителя.
8. В рамките на три месеца след получаването на искането, посочено в параграф 7, органите по одобряването на посочените от производителя държави членки решават дали да приемат или не одобрението на типа. Те съобщават официално решението си на органа по одобряването, който е издал национално одобряване на типа за малки серии.
9. Органите по одобряването на държавите членки признават националното одобряване на типа, освен ако имат основателни причини да считат, че националните технически изисквания, в съответствие с които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на техните собствени.
10. По искане на заявител, който желае да пусне на пазара или регистрира превозно средство с национално одобряване за малки серии в друга държава членка издалият националното одобряване на типа за малки серии орган по одобряването предоставя на националния орган на другата държава членка копие от сертификата за одобряване на типа, както и техническото досие. Прилагат се параграфи 8 и 9.
ГЛАВА XI
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПАЗАРА, РЕГИСТРАЦИЯ ИЛИ ПУСКАНЕ В УПОТРЕБА
Член 43
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства
Без да се засягат членове 46 и 47, превозните средства, за които ЕС одобряването на типа на цялото превозно средство е задължително, или за които производителят е получил такова одобрение на типа съгласно настоящия регламент, се предоставят на пазара, регистрират или пускат в употреба, ако са придружени от валиден сертификат за съответствие, издаден в съответствие с член 38.
Когато тези превозни средства са некомплектовани, тяхното предоставяне на пазара или пускане в употреба е разрешено, но отговорните за регистрацията на превозните средства органи на държавите членки могат да откажат да разрешат регистрацията и употребата по пътищата на такива превозни средства.
Член 44
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства, последни от дадена серия
1. При спазване на ограниченията, приложими за превозни средства, които са последни от дадена серия, и на крайния срок, установени в параграфи 2 и 4, превозните средства, които съответстват на тип превозно средство, чието ЕС одобряване на типа е станало невалидно съгласно член 37, могат да бъдат предоставяни на пазара, регистрирани или пускани в употреба.
Първа алинея се отнася само до превозни средства на територията на Съюза, които са имали валидно ЕС одобряване на типа по времето на производството им, но които не са били предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба преди това ЕС одобряване на типа да загуби валидността си.
2. Параграф 1 се прилага по отношение на комплектовани превозни средства за срок от 24 месеца, считано от датата на която ЕС одобряването на типа е станало невалидно, а по отношение на напълно комплектованите превозни средства - за срок от 30 месеца, считано от тази дата.
3. Производител, който иска да се възползва от параграф 1, подава заявление до националния орган на всяка държава членка, където въпросните превозни средства трябва да бъдат предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба. В заявлението се посочват всички технически или икономически причини, поради които тези превозни средства не могат да отговорят на новите изисквания за одобрение на типа.
Съответният национален орган решава в рамките на три месеца от получаването на заявлението дали и в какви количества да допусне регистрация на тези превозни средства на своята територия.
4. Общият брой на превозните средства, които са последни от дадена серия, не трябва да надхвърля 10 % от броя на превозните средства, регистрирани през предходните две години, или 100 превозни средства на държава членка, като се взема по-голямата стойност.
5. Върху сертификата за съответствие на превозните средства, които се пускат в употреба в съответствие с тази процедура, се прави специален запис, обозначаващ превозните средства като „последни от дадена серия“.
6. Държавите членки вземат необходимите мерки да осигурят ефективен контрол на броя на превозните средства, които предстои да се предоставят на пазара, регистрират или пуснат в употреба съгласно процедурата, посочена в настоящия член.
7. Настоящият член се прилага само към случаите на преустановяване поради прекратяване на валидността на одобряването на типа в случая, посочен в член 37, параграф 2, буква а).
Член 45
Предоставяне на пазара или пускане в употреба на компоненти и отделни технически възли
1. Компоненти или отделни технически възли могат да се предоставят на пазара или пускат в употреба само ако съответстват на изискванията на съответните актове, изброени в приложение II, и ако са надлежно маркирани в съответствие с член 39.
2. Параграф 1 не се прилага към компоненти или отделни технически възли, специално произведени или проектирани за нови превозни средства, които не попадат в обхвата на настоящия регламент.
3. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, които са освободени от изискванията на една или няколко от разпоредбите на настоящия регламент съгласно член 40 или са предназначени за монтиране в превозни средства, които са обхванати от одобрения, издадени съгласно член 42, приложими към въпросния компонент или отделен технически възел.
4. Чрез дерогация от параграф 1 и ако не се предвижда друго в настоящия регламент или в един от делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, предназначени за монтиране в превозни средства, за които при предоставянето на пазара или пускането им в употреба не се е изисквало да имат одобряване на типа съгласно настоящия регламент или Директива 2002/24/ЕО.
ГЛАВА XII
ПРЕДПАЗНИ КЛАУЗИ
Член 46
Процедура по отношение на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, представляващи сериозен риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на държава членка предприемат действие съгласно член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или когато имат основателна причина да считат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, представляват сериозен риск за здравето или безопасността на лица или за други аспекти на защитата на обществения интерес, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, органът по одобряването, издал одобрението, извършва оценка по отношение на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, която обхваща всички изисквания, определени в настоящия регламент. Съответните икономически оператори оказват пълно съдействие на органите по одобряването и/или на органите за надзор на пазара.
Когато в процеса на тази оценка органът по одобряването, който е издал одобрението, открие, че за превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел не са спазени изискванията, определени в настоящия регламент, той незабавно изисква от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие с тези изисквания, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в разумен срок, съобразен с естеството на риска.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага за мерките, посочени във втора алинея от настоящия параграф.
2. Когато органите по одобряването считат, че несъответствието не е ограничено само до националната територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическият оператор осигурява предприемането на всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички несъответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които той е пуснал на пазара, регистрирал или за чието пускане в употреба е отговорен на територията на Съюза.
4. Когато икономическият оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, националните органи предприемат всички подходящи мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на своя национален пазар или за изтеглянето им от този пазар или изземването им.
5. Националните органи незабавно информират Комисията и другите държави членки за мерките, предвидени в параграф 4.
Предоставената информация включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, произхода им, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите по одобряването посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
а)
невъзможност превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел да спази изискванията, свързани със здравето или безопасността на хората, опазването на околната среда или на други аспекти от защитата на обществения интерес, обхванати от настоящия регламент;
б)
недостатъци в съответните актове, изброени в приложение II.
6. Държавите членки информират Комисията и другите държави членки в рамките на един месец за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, и в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от един месец от получаването на информацията, посочена в параграф 6 от настоящия член, някоя държава членка или Комисията повдигнат възражение във връзка с предприета от държава членка мярка, мярката се оценява от Комисията в съответствие с член 47.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел са предприети подходящи ограничителни мерки, като например незабавно изтегляне на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от техния пазар.
Член 47
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато в хода на процедурата, предвидена в член 46, параграфи 3 и 4, са повдигнати възражения срещу предприета от държава членка мярка, или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза, Комисията незабавно оценява националната мярка след консултация с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 73, параграф 2, дали националната мярка се счита за оправдана или не.
Комисията съобщава решението си на всички държави членки и на съответния икономически оператор или оператори.
2. Ако Комисията прецени, че националната мярка е оправдана, всички държави членки предприемат необходимите мерки да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващото на изискванията превозно средство, система, компонент или отделен технически възел и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е оправдана, съответната държава членка оттегля или изменя мярката в съответствие с решението, посочено в параграф 1.
3. Когато се прецени, че националната мярка е оправдана и се обосновава с недостатъци в настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага подходящи мерки, както следва:
а)
по отношение на делегирани актове или актове за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага необходимите изменения в съответния акт;
б)
по отношение на правила на ИКЕ на ООН, Комисията предлага необходимите предложения за изменения към съответните правила на ИКЕ на ООН в съответствие с процедурата по Ревизираната спогодба от 1958 г.
Член 48
Съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които представляват сериозен риск
1. Когато след извършване на оценката съгласно член 46, параграф 1 държава членка установи, че въпреки съответствието си с приложимите изисквания или въпреки че са правилно маркирани, дадени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли представляват сериозен риск за безопасността или могат сериозно да навредят на околната среда или на общественото здраве, държавата членка изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че при пускането на пазара, регистрацията или след пускането в употреба на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел те вече няма да представляват такъв риск, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в рамките на разумен срок, съобразен с естеството на риска. Държавата членка може да откаже да регистрира такива превозни средства, докато производителят на превозното средство не вземе всички необходими мерки.
2. По отношение на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, посочени в параграф 1, икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба в Съюза.
3. Държавата членка, посочена в параграф 1, информира в рамките на един месец Комисията и другите държави членки за всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентификацията на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, произхода и веригата на доставка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, естеството на съществуващия риск и естеството и продължителността на взетите на национално равнище мерки.
4. Комисията незабавно се консултира с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори, и по-специално с органа по одобряването, издал одобрението на типа, и извършва оценка на предприетата национална мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали националната мярка, посочена в параграф 1, е оправдана или не и когато е необходимо, предлага подходящи мерки.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
Член 49
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които не съответстват на одобрения тип
1. Когато нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са придружени от сертификат за съответствие или имат нанесена маркировка за одобряване на типа, не съответстват на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, предприема необходимите мерки, включително отнемане на одобрението на типа, за да гарантира, че превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които са в процес на производство, се привеждат в съответствие с одобрения тип.
2. За целите на параграф 1 се счита, че отклоненията от подробните данни от ЕС сертификата за одобряване на типа или от техническото досие се считат за несъответствие с одобрения тип.
3. Ако орган по одобряването докаже, че нови превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които са придружени от сертификат за съответствие, издаден в друга държава членка, или които имат нанесена маркировка за одобряване на типа, не съответстват на одобрения тип, той може да поиска от органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, да удостовери, че превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли в процес на производство продължават да отговарят на одобрения тип. При получаване на такова искане органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, предприема исканите действия възможно най-бързо и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
4. Органът по одобряването отправя искане към органа по одобряването, който е издал ЕС одобряването на типа за система, компонент, отделен технически възел или некомплектованото превозно средство, да предприеме необходимите действия, за да осигури, че превозните средства в процес на производство отново се привеждат в съответствие с одобрения тип в следните случаи:
а)
по отношение на ЕС одобряване на типа на превозно средство - когато несъответствието на превозното средство се дължи изключително на несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел;
б)
по отношение на многоетапно одобряване на типа - когато несъответствието на напълно комплектовано превозно средство се дължи изключително на несъответствието на система, компонент или отделен технически възел, които са част от некомплектованото превозно средство, или на несъответствието на самото некомплектовано превозно средство.
5. При получаване на такова искане съответният орган по одобряването предприема необходимите мерки, ако е необходимо - съвместно с отправилия искането орган по одобряването, възможно най-бързо и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
6. Когато се установи несъответствие, органът по одобряването на държавата членка, издал ЕС одобряването на типа за системата, компонента или отделния технически възел или за некомплектованото превозно средство, предприема мерките, посочени в параграф 1.
Органите по одобряването се информират взаимно в рамките на един месец за всяко отнемане на ЕС одобряване на типа и за причините за това отнемане.
7. Ако орган по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, оспорва несъответствието, за което е уведомен, засегнатите държави членки полагат усилия за уреждане на спора. Комисията се информира постоянно и при необходимост провежда съответните консултации с цел уреждане на спора.
Член 50
Пускане на пазара и пускане в употреба на части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. Части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на системи от основно значение за безопасността на превозното средство или на екологичните му характеристики, не се пускат на пазара, регистрират или пускат в употреба и се забраняват, освен ако не са разрешени от орган по одобряването в съответствие с член 51, параграфи 1 и 4.
2. За да се гарантира еднаквото прилагане на параграф 1 Комисията може да приема актове за изпълнение за съставяне на списък на такива части или оборудване въз основа на наличната информация и по-специално на информацията, предоставена от държавите членки относно:
а)
степента на риска по отношение на безопасността или екологичните характеристики на превозни средства, в които са монтирани въпросните части или оборудване;
б)
възможното въздействие върху потребители и производители от вторичния пазар на евентуалното въвеждане по настоящия член на изискване за разрешение за частите или оборудването.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
3. Параграф 1 не се прилага за оригинални части или оборудване и за такива, които са получили одобрение на типа в съответствие с някой от изброените в приложение II актове, освен в случаите, в които одобрението е свързано с аспекти, различни от посочените в параграф 1.
Параграф 1 не се прилага за части или оборудване, произведени изключително за състезателни превозни средства, които не са предназначени за пътищата, отворени за обществено ползване. Ако части или оборудване, включени в списък, създаден с акт за изпълнение, посочен в параграф 2, имат двойно предназначение - за състезателни цели и за движение по пътищата, тези части или оборудване не може да се предоставят на широката общественост за използване при превозните средства, предназначени за движение по пътищата, освен ако не отговарят на изискванията на настоящия член. Когато е целесъобразно, Комисията приема разпоредби за идентифицирането на части или оборудване, посочени в настоящия параграф.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно изискванията, на които трябва да отговарят частите и оборудването, посочени в параграф 1 от настоящия член.
Посочените изисквания могат да се основават на актовете, изброени в приложение II, или могат да представляват сравнение на частите или оборудването с екологичните характеристики или характеристиките за безопасност на оригиналното превозно средство или с някоя от частите на последното, както е целесъобразно. И в двата случая изискванията гарантират, че частите или оборудването не нарушават функционирането на системите, които са от основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 51
Изисквания, свързани с частите или оборудването, които може да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. За целите на член 50, параграф 1 производителят на части или оборудване подава до органа по одобряването заявление, придружено от протокол от изпитванията, изготвен от оправомощена техническа служба, който удостоверява, че частите или оборудването, за които се иска разрешение, съответстват на изискванията, посочени в член 50, параграф 4. Производителят може да подаде само едно заявление за даден тип от дадена част само до един орган по одобряването.
Ако получи искане за това от компетентен орган на друга държава членка, органът по одобряването, който е издал разрешението, в рамките на един месец след получаването на това искане изпраща на компетентния орган копие от изискания сертификат за разрешението заедно с приложенията чрез обща сигурна система за електронен обмен на информация. Копието може да бъде изпратено и под формата на защитен електронен файл.
2. Заявлението трябва да съдържа данни за производителя на частите или оборудването, типа, идентификационните номера и номерата на частите или оборудването, наименованието на производителя на превозното средство, типа на превозното средство и ако е целесъобразно, годината на производство или друга информация, позволяваща идентифицирането на превозното средство, на което трябва да бъдат монтирани частите или оборудването.
Когато органът по одобряването се увери въз основа на протокола от изпитванията и на други данни, че въпросните части или оборудване съответстват на изискванията, посочени в член 50, параграф 4, той дава разрешение частите или оборудването да бъдат пускани на пазара и пускани в употреба при условията на втората алинея от параграф 4 от настоящия член.
Органът по одобряването незабавно издава на производителя сертификат.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образеца и системата за номериране за сертификата, посочен в трета алинея от параграф 2 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
4. Производителят информира незабавно органа по одобряването, издал разрешението, за всяка промяна, която може да засегне условията на издаването. Органът по одобряването взема решение дали разрешението трябва да се преразгледа или да се преиздаде и дали са необходими допълнителни изпитвания.
Производителят е отговорен да осигури, че частите или оборудването се произвеждат и продължават да се произвеждат при условията, при които е издадено разрешението.
5. Преди да издаде разрешение, органът по одобряването проверява дали съществуват удовлетворителни разпоредби и процедури, които да осигуряват ефективен контрол върху съответствието на производството.
Когато органът по одобряването констатира, че условията за издаване на разрешение вече не се изпълняват, той изисква от производителя да вземе необходимите мерки да приведе отново в съответствие с изискванията частите или оборудването. При необходимост той отнема разрешението.
6. Органите по одобряването на различните държави членки предлагат на вниманието на Комисията всяко разногласие помежду си относно разрешенията, посочени в параграф 2, втора алинея. Комисията взима необходимите мерки за уреждане на разногласията, които при необходимост включват искане за отнемане на разрешението, след допитване до органите по одобряването.
7. До съставянето на списъка, посочен член 50, параграф 2, държавите членки могат да запазят националните си разпоредби относно части или оборудване, които могат да повлияят на правилното функциониране на системи с основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 52
Изземване на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли
1. Когато производител, получил ЕС одобряване на типа на цялото превозно средство, е задължен в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008, да изземе превозни средства, които са пуснати на пазара, регистрирани или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че система, компонент или отделен технически възел, монтирани в превозното средство, независимо от това дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представлява сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, или защото част, която не е предмет на специфични изисквания в рамките на законодателството за одобряване на типа, представлява сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, производителят незабавно информира за това органа по одобряването, издал одобрението за превозното средство.
2. Когато производител на системи, компоненти или отделни технически възли, получил ЕС одобряване на типа, е задължен в съответствие Регламент (ЕО) № 765/2008, да изземе системи, компоненти или отделни технически възли, които са били пуснати на пазара или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че те, независимо дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представляват сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, той незабавно информира за това органа по одобряването, издал одобрението.
3. Производителят предлага на органа по одобряването поредица от подходящи мерки за неутрализиране на сериозния риск, посочен в параграфи 1 и 2. Органът по одобряването незабавно съобщава за предложените мерки на органите по одобряването на другите държави членки.
Органите по одобряването осигуряват ефективното изпълнение на мерките в съответните държави членки.
4. Ако мерките бъдат счетени за недостатъчни или ако не бъдат приложени достатъчно бързо от съответния орган по одобряването, той незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа.
Тогава издалият ЕС одобряването на типа орган по одобряването информира производителя. Ако производителят не предложи и не приложи ефективни коригиращи мерки, органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, взема всички необходими предпазни мерки, включително отнемане на ЕС одобряването на типа. В случай на отнемане на ЕС одобряването на типа, в рамките на един месец от отнемането органът по одобряването уведомява производителя, органите по одобряването на другите държави членки и Комисията с препоръчано писмо или посредством равностойни електронни средства.
Член 53
Нотифициране на решения и средства за правна защита
1. Във всички решения, взети съгласно настоящия регламент, и във всички решения за отказ или отнемане на ЕС одобряване на типа, с които се отказва регистрация, с които се забранява или ограничава пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозно средство, или се изисква изтегляне на превозното средство от пазара, подробно се излагат причините, на които се основават тези решения.
2. За всяко такова решение се уведомява заинтересованата страна, която същевременно се информира и за средствата за правна защита, с които тя разполага съгласно действащите в съответната държава членка закони и за сроковете, в рамките на които тя може да упражни тези средства за правна защита.
ГЛАВА XIII
МЕЖДУНАРОДНА РЕГЛАМЕНТАЦИЯ
Член 54
Правила на ИКЕ на ООН, необходими за ЕС одобряване на типа
1. Правилата на ИКЕ на ООН или измененията им, в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил, и които са изброени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, са част от изискванията за ЕС одобряване на типа на превозно средство.
2. Органите по одобряването на държавите членки приемат одобрения, издадени в съответствие с правилата на ИКЕ на ООН, посочени в параграф 1, и където е приложимо, съответните маркировки за одобряване на мястото на съответните одобрения и маркировки за одобряване, издадени съгласно настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
3. Когато Съюзът гласува в подкрепа на правило на ИКЕ на ООН или изменения към него за целите на ЕС одобряването на типа на превозно средство, Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 75 с цел да придаде задължителен характер на правилото на ИКЕ на ООН или на измененията към него и да измени настоящия регламент или да измени делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, по целесъобразност.
Делегираният акт също така определя датите на задължително прилагане на правилото на ИКЕ на ООН или на измененията към него и включва, по целесъобразност, преходни разпоредби.
Комисията приема отделни делегирани актове, които посочват задължителното прилагане на правилата на ИКЕ на ООН.
ГЛАВА XIV
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКА ИНФОРМАЦИЯ
Член 55
Информация, предназначена за потребителите
1. Производителят не може да предоставя каквато и да било техническа информация, свързана с данните, предвидени в настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, която да се отклонява от данните, одобрени от органа по одобряването.
2. Когато делегиран акт или акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят предоставя на потребителите цялата необходима информация, както и съответните инструкции, описващи всички специални условия или ограничения, свързани с употребата на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел.
3. Информацията, посочена в параграф 2, се предоставя на официалния език или езици на държавата членка, в която се предвижда пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозното средство. Тя се предоставя след приемането ѝ от органа по одобряването в инструкциите за експлоатация.
Член 56
Информация, предназначена за производителите на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство предоставя на производителите на компоненти или отделни технически възли всички данни, необходими за получаване на ЕС одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли, или за получаване на разрешение съгласно член 50, включително, когато е приложимо, чертежите, посочени в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Производителят на превозното средство може да наложи на производителите на компоненти или отделни технически възли обвързващо споразумение с оглед да съхрани поверителния характер на всяка информация, която не е обществено достояние, включително информацията, свързана с правата върху интелектуална собственост.
2. Производителят на компоненти или отделни технически възли, в качеството си на притежател на ЕС сертификат за одобряване на типа, който в съответствие с член 31, параграф 4 съдържа ограничения по отношение на употребата или специални условия за монтаж, или и двете, предоставя подробна информация за това на производителя на превозното средство.
Когато делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят на компоненти или отделни технически възли предоставя, заедно с произведените компоненти или отделни технически възли, инструкции по отношение на ограниченията при употребата им или специалните условия за монтирането им, или и за двете.
ГЛАВА XV
ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ ЗА РЕМОНТ И ПОДДРЪЖКА
Член 57
Задължения на производителите
1. Производителите осигуряват неограничен достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозното средство за независими оператори чрез интернет страници, като използват стандартен формат, по леснодостъпен и бърз начин. По-специално предоставянето на този достъп се извършва по недискриминационен начин в сравнение с достъпа, предоставен на оторизираните търговци и ремонтните предприятия. Това задължение не се прилага, ако превозното средство е получило одобрение за малки серии.
2. До приемането от Комисията на общ стандарт информацията, посочена в параграф 1, се предоставя в последователен вид, така че независимите оператори да могат да я обработват с разумни усилия.
Производителите също предоставят материали за обучение на независими оператори, оторизирани търговци и ремонтни предприятия.
3. Информацията по параграф 1 включва най-малко следното:
а)
ясен идентификационен номер на превозното средство;
б)
наръчници за обслужване, включително документация за ремонт и поддръжка, както и графици за обслужване;
в)
технически ръководства и бюлетини за техническо обслужване;
г)
информация за компоненти и диагностика (като минимални и максимални теоретични стойности от измервания);
д)
електрически схеми;
е)
диагностични кодове за неизправности, включително специфичните кодове на производителя;
ж)
идентификационните номера и номерата за калибриране на софтуера, приложим за типа превозно средство;
з)
информацията, отнасяща се за частни съоръжения и оборудване и информацията, която се предоставя чрез тях;
и)
информация за записване на данни и данни за двупосочен мониторинг и от изпитвания;
й)
работни единици.
4. Оторизираните търговци и ремонтни предприятия в системата за разпространение на даден производител на превозни средства се считат за независими оператори за целите на настоящия регламент, доколкото същите осигуряват услуги по ремонта или поддръжката на превозни средства, без да са част от системата за разпространение на производителя на превозни средства.
5. Информацията за ремонта и поддръжката на превозното средство е винаги достъпна, освен при необходимост за целите на поддръжката на информационната система.
6. За целите на производството и обслужването на съвместими с OBD резервни или допълнителни части и инструменти за диагностика и оборудване за изпитвания производителите предоставят необходимата информация относно OBD, ремонта и поддръжката на превозните средства по недискриминационен начин на всеки заинтересован производител или ремонтно предприятие в областта на производството на части за превозни средства, инструменти за диагностика или оборудване за изпитвания.
7. За целите на проектирането и производството на автомобилно оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво, производителите предоставят по недискриминационен начин необходимата информация относно OBD, както и относно ремонта и поддръжката на превозното средство на всеки заинтересован произвеждащ, монтиращ или извършващ ремонтни дейности на оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво.
8. Когато подава заявление за ЕС одобряване на типа, производителят представя на органа по одобряването доказателство за съответствие с настоящия регламент по отношение на информацията, изисквана съгласно настоящия член.
Ако към този момент такава информация не е налична или не съответства на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, когато кандидатства за ЕС одобряване на типа, производителят я предоставя в рамките на шест месеца от датата на одобряването на типа.
Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образец на сертификат за достъп до информация за OBD, ремонт и поддръжка, който предоставя такова доказателство за съответствие за органа по одобряването. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2.
9. Ако такова доказателство за съответствие не бъде предоставено в рамките на срока, посочен в параграф 8, втора алинея, органът по одобряването предприема необходимите мерки за осигуряване на съответствие.
10. Производителят прави последващи изменения и допълнения към предоставената на неговите интернет страници информация относно ремонта и техническото обслужване на превозните средства едновременно с предоставянето им на оторизираните ремонтни предприятия.
11. Когато данните за ремонта и поддръжката на превозно средство се съхраняват в централна база данни от производителя на превозното средство или от негово име, независимите ремонтни предприятия имат достъп до тези данни безплатно и имат възможност да въвеждат информация за ремонта и поддръжката, които са извършили.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 за установяване на подробни изисквания по отношение на достъпа до информация за ремонт и поддръжка, по-специално технически спецификации за реда на предоставяне на информация за ремонта и поддръжката на превозното средство.
Член 58
Задължения в случай на няколко притежателя на одобрение на типа
1. При поетапно одобряване на типа или при многоетапно одобряване на типа производителят, който носи отговорността за съответното одобряване на типа, е отговорен и за предоставянето на информация на крайния производител и на независимите оператори за ремонта по отношение на конкретната система, компонент или отделен технически възел или по отношение на конкретния етап от одобряването на типа.
2. Крайният производител носи отговорност за предоставянето на информация за цялото превозно средство на независимите оператори.
Член 59
Такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозно средство
1. Производителите имат право да налагат разумни и пропорционални такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозните средства, попадаща в обхвата на настоящия регламент. Такса, която препятства достъпа, като не отчита степента на използването му от независимия оператор, не се счита за разумна или пропорционална.
2. Производителите предоставят информация относно ремонта и поддръжката на превозно средство на ежедневна, ежемесечна и годишна основа, като таксите за достъп до такава информация варират в зависимост от съответните периоди, за които се предоставя достъп.
Член 60
Форум за достъп до информация за превозни средства
Обхватът на приложение на дейностите, извършвани от Форума за достъп до информация за превозни средства, създаден в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 692/2008 на Комисията от 18 юли 2008 г. за прилагане и изменение на Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (28) се разширява, за да включи превозните средства, обхванати от настоящия регламент.
Въз основа на доказателства за умишлено или непреднамерено неправилно използване на информацията за OBD и за ремонта и техническото обслужване на превозните средства форумът, посочен в първа алинея, дава препоръки на Комисията относно мерки, които да предотвратят посоченото неправилно използване на информацията.
ГЛАВА XVI
ОПРАВОМОЩАВАНЕ И НОТИФИКАЦИЯ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 61
Изисквания, свързани с техническите служби
1. Оправомощаващите органи по одобряването гарантират, че преди те да оправомощят дадена техническа служба съгласно член 63, тази техническа служба отговаря на изискванията, предвидени в параграфи 2-9 от настоящия член.
2. Без да се засяга член 64, параграф 1, техническата служба се създава съгласно националното право на дадена държава членка и притежава юридическа правосубектност.
3. Техническата служба е орган, който е трета страна, независима от процеса на проектиране, производство, доставка или поддръжка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които оценява.
Може да се счита, че орган, който принадлежи към стопанска асоциация или професионална федерация, представляваща предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които този орган оценява, изпитва или проверява, съответства на изискванията по първа алинея, при условие че е доказана неговата независимост и липсата на конфликт на интереси.
4. Техническа служба, висшето ѝ ръководство и служителите, които отговарят за изпълнението на категориите дейности, за които са оправомощени в съответствие с член 63, параграф 1, не могат да бъдат: проектантът, производителят, доставчикът, или структурата по поддръжка на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които се оценяват, нито да представляват лица, ангажирани с тези дейности. Това не изключва употребата на оценени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, посочени в параграф 3 от настоящия член, които са необходими за дейностите на техническата служба, или употребата на такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли за лични цели.
Техническата служба гарантира, че дейностите на нейните поделения или подизпълнители не влияят върху поверителността, обективността или безпристрастността на категориите дейности, за които тя е оправомощена.
5. Техническата служба и нейният персонал осъществяват категориите дейности, за които тя е оправомощена, с най-висока степен на почтено професионално поведение и с необходимата техническа компетентност в определената област и са напълно свободни от всякакъв натиск и облаги, най-вече финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяване, особено по отношение на лица или групи лица, заинтересовани от резултатите от тези дейности.
6. Техническата служба трябва да е способна да извършва всички категории дейности, за които е оправомощена в съответствие с член 63, параграф 1, като доказва по удовлетворителен начин пред оправомощаващия орган по одобряването, че разполага със:
а)
персонал с подходящи умения, специфични технически познания и професионална квалификация, както и достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите;
б)
описание на процедурите, свързани с категориите дейности, за които желае да бъде оправомощена, което гарантира прозрачността и възможността за повтаряне на посочените процедури;
в)
процедури за изпълнение на категории дейности, за които желае да бъде оправомощена и които отчитат степента на сложност на съответната технология на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел и масовия или сериен характер на производството; и
г)
средства, които са необходими за изпълнението по подходящ начин на задачите, свързани с категориите дейности, за които желае да бъде оправомощена, както и достъп до цялото необходимо оборудване или съоръжения.
Освен това службата следва да докаже пред оправомощаващия орган по одобряването спазването на стандартите, установени в делегираните актове, приети съгласно член 65, свързани с категориите дейности, за които тя е оправомощена.
7. Безпристрастността на техническите служби, на висшето им ръководство и на персонала, който извършва оценките, трябва да бъде гарантирана. Те не могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да се окаже в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеност във връзка с категориите дейности, за чието извършване те са оправомощени.
8. Техническите служби сключват застраховка за покриване на отговорността, която е свързана с техните дейности, освен ако отговорността се поема от държавата членка съгласно нейното национално право или държавата членка е пряко отговорна за оценяването на съответствието.
9. Персоналът на техническата служба спазва задължение за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на неговите задачи по настоящия регламент или която и да е разпоредба от националното право по прилагането му, освен спрямо оправомощаващият орган по одобряването, или ако правото на Съюза или националното право изисква това. Осигурява се защита на правата на собственост.
Член 62
Поделения на техническите служби и възлагане от техническите служби на дейности на подизпълнители
1. Техническите служби могат да възлагат на подизпълнители някои от дейностите си, за които са били оправомощени в съответствие с член 63, параграф 1, или да възлагат тези дейности на свое поделение само със съгласието на техния оправомощаващ орган по одобряването.
2. Когато техническа служба възлага конкретни задачи, свързани с категориите дейности, за които е била оправомощена, на подизпълнители или на поделения, тя гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, посочени в член 61, и информира оправомощаващия орган по одобряването за това.
3. Техническите служби поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от техни подизпълнители или поделения, независимо къде са установени те.
4. Техническите служби съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и относно задачите, изпълнени от тях.
Член 63
Оправомощаване на техническите служби
1. Техническите служби се оправомощават за една или няколко от следните категории дейности в зависимост от областта им на компетентност:
а)
категория „A“: технически служби, извършващи със собствено оборудване, персонал и средства изпитванията, посочени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II;
б)
категория „B“: технически служби, наблюдаващи с цел контрол извършването на изпитванията, посочени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II, когато изпитванията се извършват с оборудване, персонал и средства на производителя или на трети лица;
в)
категория „C“: технически служби, осъществяващи регулярна оценка и наблюдение на използваните от производителя процедури за контрол на съответствието на производството;
г)
категория „D“: технически служби, осъществяващи наблюдение с цел контрол или извършващи изпитвания или проверки за целите на надзора на съответствието на производството.
2. Орган по одобряването може да бъде оправомощен да изпълнява ролята на техническа служба по отношение на една или няколко от дейностите, посочени в параграф 1.
3. Технически служби на трета държава, различни от оправомощените по член 64, могат да бъдат нотифицирани за целите на член 67, но само ако такова признаване на технически служби е предвидено в рамките на двустранно споразумение между Съюза и въпросната трета държава. Това не следва да възпрепятства дадена техническа служба, създадена съгласно националното право на държава членка в съответствие с член 61, параграф 2, да създава поделения в трети държави, при условие че поделенията са под прякото управление и контрол на оправомощената техническа служба.
Член 64
Акредитирани собствени технически служби на производителя
1. Акредитирана собствена техническа служба на производител може да бъде оправомощена единствено за дейности от категория „A“ по отношение на техническите изисквания, за които провеждането на собствени изпитвания е позволено от делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент. Тази техническа служба представлява отделна, обособена част от предприятието и не участва в проектирането, производството, доставката или поддръжката на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които оценява.
2. Акредитираната собствена техническа служба отговаря на следните изисквания:
а)
в допълнение към обстоятелството, че е оправомощена от органа по одобряването на държава членка, тя е акредитирана от национален орган по акредитация съгласно определението в член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008 в съответствие със стандартите и процедурата, посочени в член 65 от настоящия регламент;
б)
акредитираната собствена техническа служба и нейният персонал са обособени организационно и разполагат с методи за докладване в рамките на предприятието, от което са част, което осигурява тяхната безпристрастност и доказва това пред съответния национален орган по акредитация;
в)
акредитираната собствена техническа служба, както и нейните служители, не могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да бъде в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеното поведение във връзка с категориите дейности, за които са оправомощени;
г)
акредитираната собствена техническа служба предоставя услугите си изключително на предприятието, от което е част.
3. Не е необходимо акредитираната собствена техническа служба да се нотифицира на Комисията по смисъла на член 67, но предприятието, от което тази служба е част, или националният орган по акредитация предоставят информация за акредитацията на тази служба на оправомощаващия орган по одобряването по негово искане.
Член 65
Технически изисквания и процедури за оценка на техническите служби
С цел да се гарантира едно и също високо ниво на качеството на дейността, извършвана от техническите служби във всички държави членки, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75 относно изискванията, на които трябва да отговарят техническите служби, както и процедурата за тяхната оценка в съответствие с член 66 и за тяхната акредитация в съответствие с член 64.
Член 66
Оценка на уменията на техническите служби
1. Оправомощаващият орган по одобряването изготвя доклад от оценката, който показва, че кандидатът за оправомощаване като техническа служба е бил оценен по отношение на съответствието му с изискванията на настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент. Този доклад може да включва и сертификат за акредитация, издаден от орган по акредитация.
2. Оценката, въз основа на която се изготвя докладът, посочен в параграф 1, се извършва в съответствие с разпоредбите, предвидени в делегиран акт, приет съгласно член 65. Докладът от оценката се преразглежда най-малко на всеки три години.
3. Докладът от оценката се изпраща на Комисията при поискване. В такива случаи и когато оценката не се основава на сертификат за акредитация, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че техническата служба съответства на изискванията на настоящия регламент, оправомощаващият орган по одобряването представя на Комисията документи, които доказват компетентността на техническата служба и наличието на процедури, с които се гарантира, че техническата служба подлежи на редовно наблюдение от страна на оправомощаващия орган по одобряването и отговаря на изискванията на настоящия регламент и на делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
Органът по одобряването, който желае да бъде оправомощен като техническа служба в съответствие с член 63, параграф 2, следва да докаже съответствие с изискванията посредством оценка, направена от независими по отношение на извършваната дейност одитори. Тези одитори може да принадлежат към същата организация, при условие че ръководството им е независимо от персонала, занимаващ се с оценяваната дейност.
4. Акредитираната собствена техническа служба следва да спазва съответните разпоредби на настоящия член.
Член 67
Процедури за нотификация
1. Държавите членки нотифицират Комисията по отношение на всяка техническа служба, която са оправомощили, включително наименованието, адреса, електронния адрес, отговорните лица и категорията дейности, както и за всяко последващо изменение, свързано с това оправомощаване. В нотификацията се посочва по отношение на кои области, изброени в приложение II, са били оправомощени техническите служби.
2. Техническата служба може да извършва дейностите, посочени в член 63, параграф 1, от името на оправомощаващия орган, отговорен за одобряването на типа, само ако преди това е била нотифицирана на Комисията в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
3. Една и съща техническа служба може да бъде оправомощена от няколко оправомощаващи органа по одобряването и нотифицирана от държавите членки на тези оправомощаващи органи по одобряването, независимо от категорията или категориите дейности, които тя ще извършва в съответствие с член 63, параграф 1.
4. Комисията се нотифицира за всякакви последващи промени, свързани с оправомощаването.
5. Ако в изпълнение на даден акт, посочен в приложение II, трябва да бъде оправомощена дадена организация или компетентен орган, който извършва дейност, която не е между посочените в член 63, параграф 1 дейности, нотификацията се извършва в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
6. Комисията публикува на своята интернет страница списъка и подробните данни, отнасящи се до техническите служби, нотифицирани в съответствие с настоящия член.
Член 68
Промени, свързани с оправомощаването
1. Когато даден оправомощаващ орган по одобряването е констатирал или е бил информиран, че оправомощена от него техническа служба вече не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, или че не изпълнява задълженията си, оправомощаващият орган по одобряването ограничава, спира действието или оттегля оправомощаването, по целесъобразност, в зависимост от сериозността на неспазване на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Държавата членка, която е нотифицирала въпросната служба, незабавно информира за това Комисията. Комисията изменя съответно публикуваната информация, посочена в член 67, параграф 6.
2. В случай на ограничаване, спиране на действието или оттегляне на оправомощаването или в случай че техническата служба преустанови дейността си, оправомощаващият орган по одобряването предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на тази техническа служба се обработват от друга техническа служба или се съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването или на органите за надзор на пазара, при искане от тяхна страна.
Член 69
Оспорване на компетентността на техническите служби
1. Комисията проучва всички случаи, в които има съмнения или пред нея са изразени съмнения по отношение на компетентността на техническа служба или на това, дали последната продължава да отговаря на изискванията и да изпълнява възложените ѝ отговорности.
2. При поискване държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването предоставя на Комисията цялата информация, свързана с основанията за оправомощаване или за запазване на оправомощаването на съответната техническа служба.
3. Комисията гарантира, че цялата вътрешна информация, получена по време на проучванията, се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че дадена техническа служба не отговаря или е престанала да отговаря на изискванията за оправомощаване, тя информира за това държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването с оглед установяване в сътрудничество с тази държава членка на необходимите коригиращи мерки и отправя искане тази държава членка да предприеме посочените коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, оттегляне на оправомощаването.
Член 70
Задължения на техническите служби при осъществяване на дейността им
1. Техническите служби извършват категориите дейности, за които са били оправомощени от името на оправомощаващия орган по одобряването и в съответствие с процедурите по оценка и изпитване, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение II.
Техническите служби наблюдават с цел контрол или сами провеждат необходимите изпитвания за целите на одобряването или проверките, посочени в настоящия регламент или в някой от актовете, изброени в приложение II, освен в случаите, в които се допускат алтернативни процедури. Техническите служби не провеждат изпитвания, оценки или проверки, за които не са надлежно оправомощени от техния орган по одобряването.
2. Техническите служби по всяко време:
а)
позволяват на оправомощаващия орган по одобряването да наблюдава техническата служба по време на оценяването на съответствието, доколкото е целесъобразно; и
б)
без да се засягат разпоредбите на член 61, параграф 9 и член 71, предоставят на оправомощаващия орган по одобряването всякаква информация, каквато може да бъде поискана, относно категорията дейности, попадащи в приложното поле на настоящия регламент.
3. Когато техническа служба констатира, че даден производител не спазва изискванията, установени в настоящия регламент, тя съобщава това на оправомощаващия орган по одобряването с цел оправомощаващият орган по одобряването да задължи производителя да вземе подходящи коригиращи мерки и вследствие на това да не издава сертификат за одобряване на типа, освен ако не са били предприети подходящи коригиращи мерки, които да са удовлетворителни от гледна точка на органа по одобряването.
4. Когато в процеса на наблюдение за съответствието на производството след издаването на сертификат за одобрение на типа дадена техническа служба, действайки от името на оправомощаващия орган по одобряването констатира, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел вече не съответстват на настоящия регламент, тя съобщава това на оправомощаващия орган по одобряването. Органът по одобряването предприема подходящите мерки, предвидени в член 33.
Член 71
Задължения на техническите служби за предоставяне на информация
1. Техническите служби информират оправомощаващия орган по одобряването за следното:
а)
всякакво констатирано несъответствие, което може да наложи отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификата за одобряване на типа;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията на тяхното оправомощаване;
в)
всякакви искания за информация, получени от органите за надзор на пазара, във връзка с техните дейности.
2. При поискване от оправомощаващия орган по одобряването техническите служби предоставят информация относно дейности, попадащи в обхвата на тяхното оправомощаване, и относно всякакви други извършени дейности, включително трансгранични дейности и възлагане на подизпълнители.
ГЛАВА XVII
АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ И ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 72
Актове за изпълнение
За постигането на целите на настоящия регламент и за да се установят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 73, параграф 2, Комисията приема актове за изпълнение, с които се установяват следните мерки за изпълнение:
а)
образецът за декларация на производителя относно издръжливостта на безопасността при експлоатация на критични системи, части и оборудване, посочени в член 22, параграф 7;
б)
образци на информационен документ (списък с данни) и на техническата документация, посочени в член 27, параграф 4;
в)
системата за номериране на ЕС сертификатите, посочена в член 29, параграф 4;
г)
образецът на ЕС сертификата за одобряване на типа, посочен в член 30, параграф 2;
д)
образецът на протокол за резултатите от изпитванията, приложен към сертификата за ЕС одобряване на типа, посочен в член 30, параграф 3;
е)
образецът на списък с приложими изисквания или актове, посочен в член 30, параграф 6;
ж)
общите изисквания за формата на протокола от изпитванията, посочен в член 32, параграф 1;
з)
образецът на сертификат за съответствие на производството, посочен в член 38, параграф 2;
и)
образецът на ЕС маркировката за одобряване на типа, посочен в член 39, параграф 3;
й)
разрешенията за издаване на ЕС одобряване на типа за изключението за нови технологии или нови концепции, посочено в член 40, параграф 3;
к)
образците на сертификат за одобряване на типа и на сертификат за съответствие по отношение на новите технологии или новите концепции, посочени в член 40, параграф 4;
л)
разрешенията на държавите членки за разширяването на одобряването на типа, посочено в член 41, параграф 2;
м)
списъкът на части и оборудване, посочен в член 50, параграф 2;
н)
образецът и системата за номериране на сертификата, посочена в член 51, параграф 3, както и аспекти, отнасящи се до процедурата по предоставяне на разрешение, посочена в същия член;
о)
образецът на сертификата, представляващ доказателство за съответствие на орган по одобрението, посочен в член 57, параграф 8.
Член 73
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Техническия комитет по моторните превозни средства, създаден с член 40 от Директива 2007/46/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 74
Изменение на приложенията
Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент относно изменението на приложенията към него, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 75, относно измененията на:
i)
части Б и В от приложение II по отношение на въвеждането на допълнителна безопасност при експлоатация и изисквания за конструиране на превозното средство за подкатегория L7e-A тежко четириколесно за движение по пътищата;
ii)
приложения II и V с цел въвеждане на позовавания на регулаторен акт и поправки;
iii)
част Б от приложение V с цел изменение на приложимите референтни горива;
iv)
части В и Г от приложение VI с цел да се отчетат резултатите от проучването, посочено в член 23, параграф 4, и приемането на правила на ИКЕ на ООН.
Член 75
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегираните актове, посочени в член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 22, параграфи 5 и 6, член 23, параграфи 6 и 12, член 24, параграф 3, член 25, параграф 8, член 32, параграф 6, член 33, параграф 6, член 50, параграф 4, член 54, параграф 3, член 57, параграф 12, член 65 и член 74, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 22 март 2013 г.
3. Делегирането на правомощията, посочени в член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 22, параграфи 5 и 6, член 23, параграфи 6 и 12, член 24, параграф 3, член 25, параграф 8, член 32, параграф 6, член 33, параграф 6, член 50, параграф 4, член 54, параграф 3, член 57, параграф 12, член 65 и член 74, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегираният акт, приет съгласно член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 22, параграфи 5 и 6, член 23, параграфи 6 и 12, член 24, параграф 3, член 25, параграф 8, член 32, параграф 6, член 33, параграф 6, член 50, параграф 4, член 54, параграф 3, член 57, параграф 12, член 65 и член 74, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА XVIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 76
Санкции
1. Държавите членки предвиждат санкции за икономическите оператори при нарушения на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент. Те предприемат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на санкциите. Предвидените санкции трябва да са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби най-късно до 23 март 2015 г. и незабавно уведомяват Комисията за всички последващи изменения, които ги засягат.
2. Видовете нарушения, подлежащи на санкция, включват:
а)
подаване на декларации с невярно съдържание, докато траят процедурите по одобряване, или по време на процедурите, водещи до изземване;
б)
фалшифициране на резултатите от изпитванията за одобряване на типа;
в)
непредоставяне на данни или технически спецификации, което би довело до изземване, отказ или отнемане на одобрение на типа;
г)
използване на измервателно-коригиращи устройства;
д)
отказ за предоставяне на достъп до информация;
е)
икономически оператори, които предоставят на пазара превозни средства, системи, компонентни или отделни технически възли, подлежащи на одобряване, без такова одобряване или чрез фалшифициране от тяхна страна на документи или маркировки с такава цел.
Член 77
Преходни разпоредби
1. Без да се засягат други разпоредби на настоящия регламент, настоящият регламент не обезсилва никое от ЕС одобренията на типа, издадени за превозни средства или за системи, компоненти или отделни технически възли преди 1 януари 2016 г.
2. Освен ако не е предвидено друго, ЕС одобренията на типа, издадени за превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли по силата на посочените в член 81, параграф 1 актове, остават в сила до датите, определени в приложение IV за съществуващите видове превозни средства.
3. Чрез дерогация от настоящия регламент, до 31 декември 2016 г. одобряването на типа за нови типове превозни средства от категории L1e, L2e и L6e или за нови системи, компоненти или отделни технически възли, предназначени за тези типове превозни средства, продължава да се урежда от Директива 2002/24/ЕО.
4. Органите по одобряването продължават да предоставят разширения на одобренията на превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли, посочени в параграф 1, в съответствие с Директива 2002/24/ЕО и всяка от директивите, изброени в член 81, параграф 1. Посочените одобрения обаче не се използват за целите на получаване на одобрение на типа на цялото превозно средство съгласно настоящия регламент.
5. Чрез дерогация от Директива 2002/24/ЕО, до 31 декември 2015 г. одобряването на типа се издава и на превозни средства, които съответстват на настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, както и на изискванията в областта на опазването на околната среда и динамичните характеристики, посочени в част А от приложение II.
В този случай националните органи не забраняват, ограничават или възпрепятстват регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на превозни средства, които съответстват на одобрения тип.
Член 78
Доклад
1. До 31 декември 2020 г. държавите членки информират Комисията за прилагането на процедурите за одобряване на типа, определени в настоящия регламент.
2. Въз основа на предоставената по параграф 1 информация Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия регламент до 31 декември 2021 г. По-конкретно докладът разглежда дали въз основа на опита, придобит чрез прилагането на настоящия регламент, би било подходящо в глава Х да се включи предвиждане и за ЕС одобряване на типа за малки серии. Ако счете за необходимо, Комисията представя предложение за тази цел.
Член 79
Преразглеждане на усъвършенствани спирачни системи
1. До 31 декември 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета.
2. Посоченият доклад анализира задължителното монтиране на антиблокираща спирачна система и допълнителна комбинирана спирачна система по избор на производителя на подкатегория L3e-A1 моторни превозни средства. Той се основава на оценка на техническата изпълнимост на това изискване, анализ на разходната ефективност, анализ на пътните инциденти и консултация със съответните заинтересовани страни. Той взема също така предвид съществуващите европейски и международни стандарти в областта.
3. За целите на доклада, предвиден в параграф 2, държавите членки предоставят на Комисията до 31 декември 2017 г. статистически данни относно пътните инциденти на въпросните моторни превозни средства за предходните четири години, които се основават на класификацията на превозните средства, посочена в приложение I, и вида на монтираната антиблокираща спирачна система.
4. Въз основа на резултатите от доклада Комисията анализира внасянето на законодателно предложение относно задължителното монтиране на антиблокираща спирачна система за въпросните подкатегории превозни средства.
Член 80
Преразглеждане на индивидуалните одобрения за превозни средства
1. До 31 декември 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета по посочените в параграф 3 въпроси.
2. Докладът се основава на консултация със съответните заинтересовани страни и отчита съществуващите европейски и международни стандарти в тази област.
3. До 31 декември 2021 г. държавите членки съобщават на Комисията:
а)
броя на издадените годишно от националните органи на тази държава членка от 1 януари 2016 г. индивидуални одобрения за превозни средства от категория L преди първата им регистрация;
б)
националните критерии, на които се основават посочените одобрения, доколкото тези критерии се отклоняват от задължителните изисквания за ЕС одобряването на типа.
4. По целесъобразност докладът се придружава от законодателни предложения и анализира включването на индивидуални одобрения в настоящия регламент въз основа на хармонизирани изисквания.
Член 81
Отмяна
1. Без да се засяга член 77 от настоящия регламент, Директива 2002/24/ЕО, както и директиви 93/14/ЕИО, 93/30/ЕИО, 93/33/ЕИО, 93/93/ЕИО, 95/1/ЕО, 97/24/ЕО, 2000/7/ЕО, 2002/51/ЕО, 2009/62/ЕО, 2009/67/ЕО, 2009/78/ЕО, 2009/79/ЕО, 2009/80/ЕО и 2009/139/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2016 г.
2. Позоваванията на отменените директиви се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и следва да се четат, по отношение на Директива 2002/24/ЕО, съгласно таблицата за съответствие, посочена в приложение IX.
Член 82
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2016 г.
От 22 март 2013 г. националните органи не могат да отказват при искане от страна на производител да издадат ЕС одобряване на типа или национално одобряване на типа за нов тип превозно средство или да забраняват регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на ново превозно средство, когато съответното превозно средство е в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 15 януари 2013 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 168/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 15 gennaio 2013
relativo all‘omologazione e alla vigilanza del mercato dei veicoli a motore a due o tre ruote e dei quadricicli
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 114,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Il mercato interno è costituito da uno spazio senza frontiere interne in cui deve essere garantita la libera circolazione di merci, persone, servizi e capitali. A tal fine la direttiva 2002/24/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (3), relativa all’omologazione dei veicoli a motore a due o tre ruote, ha istituito un sistema completo di omologazione CE per tali veicoli. È opportuno che gli stessi principi siano applicati nel quadro del presente regolamento e degli atti delegati e di attuazione adottati a norma dello stesso.
(2)
Il mercato interno dovrebbe essere basato su norme trasparenti, semplici e coerenti, atte a garantire certezza del diritto e chiarezza da cui sia le aziende sia i consumatori possano trarre vantaggio.
(3)
Allo scopo di semplificare e accelerare l’approvazione della legislazione sull’omologazione, nella legislazione sull’omologazione UE dei veicoli è stato introdotto un nuovo approccio normativo che consente al legislatore di stabilire nella procedura legislativa ordinaria solo le norme e i principi fondamentali e di delegare alla Commissione la fissazione dei dettagli tecnici. Per quanto riguarda le prescrizioni essenziali, il presente regolamento dovrebbe quindi stabilire solo le disposizioni fondamentali per la sicurezza funzionale e la compatibilità ambientale, conferendo alla Commissione il potere di fissare specifiche tecniche.
(4)
Il presente regolamento dovrebbe far salve le misure a livello nazionale o dell’Unione riguardanti l’uso su strada dei veicoli di categoria L, come le prescrizioni specifiche per la patente di guida, i limiti posti alla velocità massima o le misure concernenti l’accesso a determinate strade.
(5)
Occorre migliorare la vigilanza del mercato nel settore automobilistico, in particolare per quanto riguarda i veicoli della categoria L, rafforzando le disposizioni normative sulla conformità della produzione e specificando gli obblighi degli operatori economici nella catena di fornitura. In particolare, dovrebbero essere chiariti il ruolo e le responsabilità delle autorità degli Stati membri competenti per l’omologazione e la vigilanza del mercato e rafforzate le prescrizioni relative alla competenza, agli obblighi e alle prestazioni dei servizi tecnici che eseguono prove per l’omologazione dei veicoli. L’aderenza alle prescrizioni relative all’omologazione e alla conformità della produzione previste dalla normativa applicabile al settore automobilistico dovrebbe rimanere la responsabilità principale delle autorità di omologazione, mentre la vigilanza del mercato può essere una competenza condivisa tra diverse autorità nazionali. È opportuno attuare un coordinamento e un monitoraggio efficaci a livello dell’Unione e nazionale per garantire che le autorità di omologazione e di vigilanza del mercato applichino efficacemente le nuove misure.
(6)
Gli obblighi delle autorità nazionali stabiliti dalle disposizioni sulla vigilanza del mercato di cui al presente regolamento sono più specifici delle corrispondenti disposizioni del regolamento (CE) n. 765/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 9 luglio 2008, che pone norme in materia di accreditamento e vigilanza del mercato per quanto riguarda la commercializzazione dei prodotti (4).
(7)
Il presente regolamento dovrebbe contemplare prescrizioni fondamentali per la tutela dell’ambiente e la sicurezza funzionale dei veicoli. I principali elementi delle pertinenti prescrizioni del presente regolamento si basano sui risultati della valutazione dell’impatto del 4 ottobre 2010 effettuata dalla Commissione, che analizza le diverse opzioni possibili elencando i possibili vantaggi e svantaggi in termini economici, ambientali, sociali e di sicurezza. Sia gli aspetti qualitativi che quantitativi sono stati inclusi nell’analisi. In seguito al confronto delle diverse opzioni, sono state individuate e scelte le opzioni preferite per formare la base del presente regolamento.
(8)
Il presente regolamento mira a stabilire norme armonizzate per l’omologazione dei veicoli della categoria L al fine di garantire il funzionamento del mercato interno. I veicoli della categoria L sono veicoli a due, tre o quattro ruote come i ciclomotori e i motocicli a due ruote, i tricicli e i quadricicli. Inoltre, il presente regolamento è volto a semplificare l’attuale quadro normativo, ridurre le emissioni dei veicoli di categoria L in modo da rendere più proporzionata la loro quota rispetto alle emissioni totali dovute ai trasporti su strada, aumentare il livello generale di sicurezza, tenere il passo con il progresso tecnico e rafforzare le norme sulla vigilanza del mercato.
(9)
Per garantire elevati livelli di sicurezza funzionale, di sicurezza sul lavoro e di tutela dell’ambiente, è opportuno armonizzare le prescrizioni tecniche e le norme ambientali applicabili all’omologazione di veicoli, sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti.
(10)
Gli obiettivi del presente regolamento non dovrebbero influenzati dal montaggio di sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti successivamente all'immissione sul mercato, all’immatricolazione o all’ entrata in circolazione dei veicoli. Quindi occorre adottare misure adeguate affinché i sistemi, i componenti o le entità tecniche individuali che possono essere montati sui veicoli e che potrebbero pregiudicare considerevolmente il funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza funzionale o la protezione ambientale, siano oggetto di controlli preventivi da parte di un’autorità di omologazione prima di essere immessi sul mercato, immatricolati o fatti entrare in circolazione.
(11)
La direttiva 95/1/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 2 febbraio 1995, relativa alla velocità massima per costruzione nonché alla coppia massima e alla potenza massima netta dei motori dei veicoli a due o tre ruote (5), ha conferito agli Stati membri l’opzione di rifiutare l’immatricolazione iniziale o successiva nel loro territorio di veicoli con una potenza massima netta superiore a 74 kW. Numerosi studi scientifici non sono tuttavia riusciti a confermare la presunta correlazione tra sicurezza e limitazione della potenza assoluta. Per tale motivo, e per rimuovere le barriere interne al commercio nel mercato dell’Unione, è opportuno sopprimere tale opzione. Altre misure di sicurezza più efficaci dovrebbero essere introdotte per contribuire a ridurre il numero elevato di morti e feriti tra i conducenti di veicoli a motore a due ruote negli incidenti stradali nell’Unione.
(12)
Il presente regolamento stabilisce prescrizioni in materia ambientale in due fasi, prevedendo per la seconda fase (Euro 5) l’obbligatorietà per i nuovi tipi di veicoli a decorrere dal 1o gennaio 2020, al fine di dare prevedibilità nella pianificazione a lungo termine per i costruttori di veicoli e l’industria della distribuzione. Sulla base dei dati che si renderanno disponibili in futuro, lo studio di impatto ambientale previsto dal presente regolamento dovrebbe fornire ulteriore supporto grazie all’analisi della modellazione, della fattibilità tecnica e del rapporto costi-efficacia, sulla base dei dati più recenti. Inoltre, lo studio dovrebbe valutare anche la fattibilità e il rapporto costi-efficacia delle prescrizioni relative alle prove di conformità in servizio, delle prescrizioni sulle emissioni fuori ciclo e di un valore limite per le concentrazioni numeriche di particolato per determinate (sotto)categorie. Sulla base dei risultati dello studio, la Commissione dovrebbe valutare l’opportunità di presentare una proposta che introduca tali nuovi elementi nella futura legislazione in materia di omologazione che si applicherà dopo le fasi previste nel presente regolamento.
(13)
Il sistema di omologazione UE mira a consentire a ciascuno Stato membro di confermare che ogni tipo di veicolo ha superato i controlli previsti dal presente regolamento e dagli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso, e che il costruttore ha ottenuto un certificato di omologazione. Inoltre obbliga i costruttori a rilasciare un certificato di conformità per ciascun veicolo prodotto a norma dell’omologazione. Quando un veicolo è accompagnato da detto certificato, esso dovrebbe poter essere messo a disposizione sul mercato e immatricolato per essere utilizzato in tutta l’Unione.
(14)
Per garantire che la procedura di controllo della conformità della produzione, che costituisce uno dei fondamenti del sistema di omologazione UE, sia correttamente applicata e funzioni adeguatamente, i costruttori dovrebbero essere sottoposti a regolari verifiche da parte di un’autorità competente o di un servizio tecnico designato a tal fine, in possesso delle qualifiche necessarie.
(15)
Il presente regolamento costituisce un insieme di prescrizioni specifiche per la sicurezza e per l’ambiente. È pertanto importante stabilire le disposizioni per garantire che, nei casi in cui un veicolo presenti un rischio grave per gli utenti o per l’ambiente, il costruttore o qualsiasi altro operatore economico nella catena di fornitura prenda misure di tutela efficaci, incluso il richiamo dei veicoli, ai sensi dell’articolo 20 del regolamento (CE) n. 765/2008. Le autorità di omologazione dovrebbero pertanto essere in grado di valutare se tali misure siano sufficienti.
(16)
In un ristretto numero di casi è opportuno ammettere l’omologazione nazionale di piccole serie. Per evitare abusi, qualsiasi procedura semplificata per i veicoli in piccole serie dovrebbe essere applicata solo nei casi in cui la produzione è molto limitata. È perciò necessario definire con precisione il concetto di piccola serie in termini di numero di veicoli prodotti.
(17)
L’Unione è parte contraente dell’accordo della commissione economica per l’Europa delle Nazioni Unite relativo all’adozione di prescrizioni tecniche uniformi applicabili ai veicoli a motore, agli accessori ed alle parti che possono essere installati e/o utilizzati sui veicoli a motore ed alle condizioni del riconoscimento reciproco delle omologazioni rilasciate sulla base di tali prescrizioni («accordo del 1958 riveduto») (6). Al fine di semplificare la legislazione sull’omologazione conformemente alle raccomandazioni della relazione pubblicata dalla Commissione nel 2006, dal titolo «CARS 21: un quadro normativo competitivo nel settore automobilistico per il XXI secolo», è opportuno abrogare tutte le direttive particolari senza ridurre il livello di tutela. Le prescrizioni stabilite in tali direttive dovrebbero essere riprese nel presente regolamento o negli atti delegati adottati a norma dello stesso e sostituite, all’occorrenza, con riferimenti ai corrispondenti regolamenti della commissione economica per l’Europa delle Nazioni Unite (UNECE) per i quali l’Unione ha votato a favore o a cui ha aderito e che sono allegati all’accordo del 1958 riveduto. Per ridurre gli oneri amministrativi legati alla procedura di omologazione è opportuno consentire ai costruttori di veicoli di ottenere l’omologazione a norma del presente regolamento, se del caso, direttamente mediante l’omologazione ai sensi dei pertinenti regolamenti UNECE indicati negli allegati del presente regolamento o negli atti delegati adottati a norma dello stesso.
(18)
Di conseguenza, è opportuno incorporare i regolamenti UNECE e le relative modifiche sui quali l’Unione ha votato a favore in applicazione della decisione 97/836/CE nella legislazione in materia di omologazione UE. Di conseguenza, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare i necessari adattamenti degli allegati del presente regolamento o degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
(19)
Per migliorare il funzionamento del mercato interno, in particolare per quanto riguarda la libera circolazione delle merci, la libertà di stabilimento e la libera prestazione di servizi, sono necessari un accesso illimitato alle informazioni sulla riparazione dei veicoli, attraverso una funzione di ricerca standardizzata che consenta di reperire le informazioni tecniche, e una concorrenza efficace sul mercato dei servizi d’informazione relativa alla riparazione e alla manutenzione dei veicoli. Gran parte di tali informazioni si riferisce ai sistemi diagnostici di bordo e alla loro interazione con altri sistemi del veicolo. È opportuno stabilire sia le specifiche tecniche cui i costruttori dovrebbero conformarsi nei propri siti web sia le misure ad hoc volte a garantire un accesso ragionevole per le piccole e medie imprese.
(20)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell’esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (7).
(21)
Al fine di integrare il presente regolamento con ulteriori dettagli tecnici, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea riguardo alle prescrizioni relative alla compatibilità ambientale e alle prestazioni di propulsione, alla sicurezza funzionale e alla fabbricazione del veicolo. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(22)
È opportuno che gli Stati membri stabiliscano le sanzioni da applicare in caso di violazione del presente regolamento e degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso, garantendone l’applicazione. Tali sanzioni dovrebbero essere efficaci, proporzionate e dissuasive.
(23)
Per poter essere in grado di valutare e decidere se estendere il montaggio obbligatorio di determinati sistemi di frenatura avanzati ad altre categorie di motocicli, la Commissione dovrebbe riferire al Parlamento europeo e al Consiglio sulla base, tra l’altro, dei dati sugli incidenti stradali forniti dagli Stati membri.
(24)
Anche se nessuna disposizione del presente regolamento impedisce agli Stati membri di continuare ad applicare i rispettivi singoli sistemi di omologazione, la Commissione dovrebbe riferire al Parlamento europeo e al Consiglio in merito al funzionamento di tali sistemi nazionali, sulla base delle informazioni fornite dagli Stati membri, al fine di riesaminare l’opportunità di presentare una proposta legislativa concernente l’armonizzazione dei singoli sistemi di omologazione a livello dell’Unione.
(25)
Nel quadro della revisione della direttiva 2007/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 settembre 2007, che istituisce un quadro per l’omologazione dei veicoli a motore e dei loro rimorchi, nonché dei sistemi, componenti ed entità tecniche destinati a tali veicoli (8), la linea di demarcazione fra il presente regolamento e la direttiva 2007/46/CE dovrebbe essere considerata alla luce dell’esperienza acquisita dagli Stati membri con l’applicazione del presente regolamento, in particolare per garantire un’equa concorrenza fra categorie di veicoli.
(26)
A fini di chiarezza, prevedibilità, razionalità e semplificazione, nonché per ridurre gli oneri a carico dei costruttori di veicoli, è opportuno che il presente regolamento preveda solo un numero limitato di fasi di applicazione per l’introduzione di nuovi livelli di emissione e nuove prescrizioni di sicurezza. È opportuno che l’industria disponga di tempo sufficiente per adeguarsi alle nuove disposizioni stabilite dal presente regolamento e alle specifiche tecniche e disposizioni amministrative degli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso. Una definizione tempestiva delle prescrizioni è essenziale per garantire ai costruttori un periodo di tempo sufficiente affinché possano sviluppare, testare e attuare soluzioni tecniche sui veicoli prodotti in serie e per garantire che i costruttori e le autorità di omologazione degli Stati membri possano istituire i necessari sistemi amministrativi.
(27)
La direttiva 2002/24/CE e le direttive particolari di cui a detta direttiva hanno subito diverse e sostanziali modificazioni. È opportuno, per motivi di chiarezza, razionalità e semplificazione, abrogare la direttiva 2002/24/CE e le direttive particolari di cui a detta direttiva e sostituirle con un unico regolamento e un numero limitato di atti delegati e di esecuzione. L’adozione di un regolamento garantisce che le sue disposizioni siano direttamente applicabili e che possano essere aggiornate in modo più rapido ed efficiente, per tener meglio conto del progresso tecnico.
(28)
È opportuno abrogare le seguenti direttive:
-
direttiva 2002/24/CE,
-
direttiva 93/14/CEE del Consiglio, del 5 aprile 1993, concernente la frenatura dei veicoli a motore a due o a tre ruote (9),
-
direttiva 93/30/CEE del Consiglio, del 14 giugno 1993, relativa al segnalatore acustico dei veicoli a motore a due o tre ruote (10),
-
direttiva 93/33/CEE del Consiglio, del 14 giugno 1993, relativa ai dispositivi di protezione contro un impiego non autorizzato dei veicoli a motore a due o tre ruote (11),
-
direttiva 93/93/CEE del Consiglio, del 29 ottobre 1993, concernente le masse e le dimensioni dei veicoli a motore a due o tre ruote (12),
-
direttiva 95/1/CE,
-
direttiva 97/24/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 giugno 1997, relativa a taluni elementi o caratteristiche dei veicoli a motore a due o a tre ruote (13),
-
direttiva 2000/7/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 20 marzo 2000, relativa al tachimetro per i veicoli a motore a due o a tre ruote (14),
-
direttiva 2002/51/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 luglio 2002, sulla riduzione del livello delle emissioni inquinanti dei veicoli a motore a due o a tre ruote (15),
-
direttiva 2009/62/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa all’alloggiamento per il montaggio della targa posteriore d’immatricolazione dei veicoli a motore a due o tre ruote (16),
-
direttiva 2009/67/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa all’installazione dei dispositivi di illuminazione e di segnalazione luminosa sui veicoli a motore a due o a tre ruote (17),
-
direttiva 2009/78/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa ai cavalletti dei veicoli a motore a due ruote (18),
-
direttiva 2009/79/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa al dispositivo di ritenuta per passeggeri dei veicoli a motore a due ruote (19),
-
direttiva 2009/80/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 luglio 2009, relativa all’identificazione di comandi, spie e indicatori dei veicoli a motore a due o tre ruote (20),
-
direttiva 2009/139/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 novembre 2009, relativa alle iscrizioni regolamentari dei veicoli a motore a due o tre ruote (21).
(29)
Poiché gli obiettivi del presente regolamento, vale a dire l’adozione di regole armonizzate relative alle prescrizioni amministrative e tecniche per l’omologazione dei veicoli di categoria L e alla vigilanza del mercato di tali veicoli, non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri e possono dunque, a motivo della loro portata e dei loro effetti, essere conseguiti meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO, AMBITO DI APPLICAZIONE E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto
1. Il presente regolamento stabilisce le prescrizioni amministrative e tecniche per l’omologazione di tutti i veicoli nuovi, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti di cui all’articolo 2, paragrafo 1.
Il presente regolamento non si applica all’omologazione individuale di veicoli. Tuttavia, gli Stati membri che rilasciano tali omologazioni individuali accettano tutte le omologazioni di veicoli, sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti rilasciate in virtù del presente regolamento anziché delle disposizioni nazionali in materia.
2. Il presente regolamento stabilisce le prescrizioni per la vigilanza del mercato di veicoli, sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti che sono soggetti ad omologazione conformemente al presente regolamento. Il presente regolamento stabilisce altresì le prescrizioni per la vigilanza del mercato di parti ed equipaggiamenti di tali veicoli.
3. Il presente regolamento fa salva l’applicazione della legislazione in materia di sicurezza stradale.
Articolo 2
Ambito di applicazione
1. Il presente regolamento si applica a tutti i veicoli a due o tre ruote e ai quadricicli elencati nell’articolo 4 e nell’allegato I («veicoli della categoria L») destinati a viaggiare su strade pubbliche, anche quelli progettati e fabbricati in una o più fasi, e a sistemi, componenti ed entità tecniche indipendenti, nonché parti e equipaggiamenti, progettati e fabbricati per tali veicoli.
Il presente regolamento si applica anche ai motocicli enduro [L3e-AxE (x = 1, 2 o 3)], ai motocicli trial [L3e-AxT (x = 1, 2 o 3)] e ai quad entro/fuori strada pesanti (L7e-B) quali elencati all’articolo 4 e nell’allegato I.
2. Il presente regolamento non si applica ai seguenti veicoli:
a)
veicoli aventi una velocità massima per costruzione non superiore a 6 km/h;
b)
veicoli destinati esclusivamente ad essere usati da portatori di handicap fisici;
c)
veicoli destinati esclusivamente ad essere condotti da pedoni;
d)
veicoli destinati esclusivamente per l’uso in competizioni;
e)
veicoli progettati e fabbricati per essere utilizzati da forze armate, difesa civile, servizi antincendio, forze responsabili del mantenimento dell’ordine pubblico e servizi medici di emergenza;
f)
veicoli agricoli o forestali disciplinati dal regolamento (UE) n. 167/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 febbraio 2013, relativo all’omologazione e alla vigilanza del mercato dei veicoli agricoli e forestali (22), macchinari che rientrano nell’ambito di applicazione della direttiva 97/68/CE del Parlamento Europeo e del Consiglio, del 16 dicembre 1997, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai provvedimenti da adottare contro l’emissione di inquinanti gassosi e particolato inquinante prodotti dai motori a combustione interna destinati all’installazione su macchine mobili non stradali (23), e della direttiva 2006/42/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 maggio 2006, relativa alle macchine (24), e veicoli a motore che rientrano nell’ambito di applicazione della direttiva 2007/46/CE;
g)
i veicoli destinati principalmente all’uso fuoristrada e a viaggiare su superfici non pavimentate;
h)
cicli a pedali a pedalata assistita, dotati di un motore ausiliario elettrico avente potenza nominale continua pari o inferiore a 250 W la cui alimentazione è interrotta se il ciclista smette di pedalare o è progressivamente ridotta e infine interrotta prima che la velocità del veicolo raggiunga i 25 km/h;
i)
veicoli autobilanciati;
j)
veicoli non dotati di almeno un posto a sedere;
k)
veicoli con posto a sedere per il conducente in cui l’altezza del punto R è di ≤ 540 mm per le categorie L1e, L3e e L4e o ≤ 400 mm per le categorie L2e, L5e, L6e e L7e.
Articolo 3
Definizioni
Ai fini del presente regolamento e degli atti elencati nell’allegato II, salvo disposizioni contrarie, si intende per:
1) «omologazione»: la procedura con cui un’autorità di omologazione certifica che un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
2) «certificato di omologazione»: il documento con cui l’autorità di omologazione certifica ufficialmente l’omologazione di un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente;
3) «omologazione di un veicolo completo»: un’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un tipo di veicolo incompleto, completo o completato è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
4) «omologazione UE»: la procedura con cui un’autorità di omologazione certifica che un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche del presente regolamento;
5) «certificato di omologazione»: il certificato basato sul modello previsto dall’atto di esecuzione adottato ai sensi del presente regolamento o sulla scheda di notifica riprodotta nei pertinenti regolamenti UNECE di cui al presente regolamento o agli atti delegati adottati a norma dello stesso;
6) «omologazione di un sistema»: l’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un sistema montato su un veicolo di tipo specifico è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
7) «omologazione di un’entità tecnica indipendente»: l’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un’entità tecnica indipendente è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche, in relazione a uno o più tipi di veicoli specifici;
8) «omologazione di un componente»: l’omologazione con cui un’autorità di omologazione certifica che un componente indipendente di un veicolo è conforme alle pertinenti disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche;
9) «omologazione nazionale»: l’omologazione prevista dalla legislazione nazionale di uno Stato membro, la cui validità si limita al territorio di tale Stato membro;
10) «certificato di conformità»: il documento rilasciato dal costruttore in cui si attesta che il veicolo prodotto è conforme al tipo di veicolo omologato;
11) «veicolo base»: qualsiasi veicolo usato nella fase iniziale di una procedura di omologazione in più fasi;
12) «veicolo incompleto»: un veicolo che, per conformarsi alle pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento, deve essere completato in almeno una fase successiva;
13) «veicolo completato»: il veicolo che risulta dalla procedura di omologazione in più fasi e che è conforme alle pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento;
14) «veicolo completo»: un veicolo che non deve essere completato per essere conforme alle pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento;
15) «sistema»: un insieme di dispositivi che, combinati, svolgono una o più funzioni specifiche in un veicolo ed è soggetto alle prescrizioni del presente regolamento o di uno degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso;
16) «componente»: un dispositivo soggetto alle prescrizioni del presente regolamento o di uno degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso che è destinato a far parte di un veicolo e può essere omologato indipendentemente dal veicolo in conformità del presente regolamento o di un atto delegato o di esecuzione adottato a norma dello stesso, se tali atti lo prevedono espressamente;
17) «entità tecnica indipendente»: un dispositivo soggetto alle prescrizioni del presente regolamento o di uno degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso e destinato a far parte di un veicolo, che può essere omologato separatamente ma solo in relazione a uno o più tipi determinati di veicoli, se tali atti lo prevedono espressamente;
18) «parti»: i prodotti usati per l’assemblaggio di un veicolo nonché i pezzi di ricambio;
19) «equipaggiamenti»: tutti i prodotti diversi dalle parti che possono essere aggiunti a un veicolo o montati su di esso;
20) «parti o equipaggiamenti originali»: parti o equipaggiamenti, fabbricati secondo specifiche e norme di produzione fornite dal costruttore del veicolo per la produzione di parti o equipaggiamenti destinati all’assemblaggio del veicolo in questione; ciò include le parti o gli equipaggiamenti fabbricati sulla stessa linea di produzione delle parti o degli equipaggiamenti suddetti; si presume, fino a prova contraria, che le parti o gli equipaggiamenti costituiscono parti o equipaggiamenti originali se il costruttore certifica che corrispondono alla qualità dei componenti usati per l’assemblaggio del veicolo in questione e sono stati fabbricati secondo specifiche e norme di produzione del costruttore del veicolo;
21) «pezzi di ricambio»: i prodotti destinati a essere montati in o su un veicolo per sostituirne delle parti originali, compresi prodotti, quali i lubrificanti, che sono necessari per l’utilizzo di un veicolo, ad eccezione del carburante;
22) «sicurezza funzionale»: assenza di rischi inaccettabili per l’incolumità fisica o la salute delle persone o per i beni, dovuti al malfunzionamento di componenti o sistemi meccanici, idraulici, pneumatici, elettrici o elettronici o di entità tecniche indipendenti;
23) «sistema di frenatura avanzato»: un sistema di frenatura antibloccaggio, un sistema di frenatura combinato o entrambi;
24) «sistema di frenatura antibloccaggio»: un sistema che individua lo slittamento delle ruote e modula automaticamente la pressione che produce la forza frenante sulle ruote in modo da limitare il livello di slittamento;
25) «sistema di frenatura combinato»:
a)
per i veicoli delle categorie L1e e L3e: un sistema di frenatura di servizio in cui almeno due freni su ruote diverse sono azionati mediante un comando unico;
b)
per i veicoli della categoria L4e: un sistema di frenatura di servizio in cui i freni su almeno le ruote anteriori e posteriori sono azionati mediante un comando unico (se la ruota posteriore e la ruota del sidecar sono frenati dallo stesso sistema di frenatura, questo è considerato freno posteriore);
c)
per i veicoli delle categorie L2e, L5e, L6e e L7e: un sistema di frenatura di servizio in cui i freni su tutte le ruote sono azionati mediante un comando unico;
26) «accensione automatica delle luci»: un sistema di illuminazione che è attivato quando l’interruttore di avviamento o di on/off del motore è nella posizione «on»;
27) «dispositivo di controllo dell’inquinamento»: componenti di un veicolo che controllano o riducono le emissioni dallo scarico o per evaporazione;
28) «dispositivo di ricambio di controllo dell’inquinamento»: un dispositivo di controllo dell’inquinamento, o un insieme di tali dispositivi, destinato a sostituire un dispositivo d’origine di controllo dell’inquinamento e che può essere omologato come entità tecnica indipendente;
29) «posto a sedere»:
a)
sella per il conducente o il passeggero, utilizzato sedendovi a cavalcioni; o
b)
posto a sedere in grado di accogliere almeno una persona delle dimensioni, nel caso del conducente, di un manichino antropomorfo corrispondente al 50esimo percentile di un adulto di sesso maschile;
30) «motore ad accensione spontanea» o «motore AS»: motore a combustione che funziona in base ai principi del ciclo «Diesel»;
31) «motore ad accensione comandata» o «motore AC»: motore a combustione che funziona in base ai principi del ciclo «Otto»;
32) «veicolo ibrido»: un veicolo a motore munito di almeno due diversi convertitori d’energia e di due diversi sistemi di accumulo (sul veicolo) dell’energia per la sua propulsione;
33) «veicolo elettrico ibrido»: veicolo che, per la propulsione meccanica, trae energia dalle due seguenti fonti di energia/potenza accumulata presenti a bordo:
a)
carburante di consumo;
b)
batteria, condensatore, volano/generatore o altro dispositivo di accumulo dell’energia o potenza elettrica.
Tale definizione comprende i veicoli che traggono energia da un carburante di consumo al solo fine di ricaricare il dispositivo di accumulo dell’energia/potenza elettrica;
34) «propulsione»: motore a combustione, motore elettrico, qualsiasi applicazione ibrida o una combinazione di tali tipi di motore o di qualsiasi altro tipo di motore;
35) «potenza nominale continua massima»: potenza massima su trenta minuti all’albero di uscita di un motore elettrico, come da regolamento UNECE n. 85;
36) «potenza massima netta»: potenza massima di un motore a combustione ottenuta sul banco di prova all’estremità dell’albero a gomiti o componente equivalente;
37) «dispositivo di neutralizzazione»: ogni elemento di progetto che rileva temperatura, velocità del veicolo, velocità e/o carico del motore, marcia innestata, depressione del collettore o altri parametri al fine di attivare, modulare, ritardare o disattivare il funzionamento di una qualsiasi parte del sistema di controllo delle emissioni e di post-trattamento dei gas di scarico e che riduce l’efficacia del sistema di controllo delle emissioni in condizioni normali di funzionamento e uso del veicolo;
38) «durata»: capacità di resistenza di componenti e sistemi tale da rispettare la prestazione ambientale di cui all’articolo 23 e all’allegato V anche dopo il chilometraggio definito nell’allegato VII e da garantire la sicurezza funzionale del veicolo quando il veicolo sia usato in condizioni normali o per lo scopo previsto e sia sottoposto a interventi di manutenzione conformemente alle raccomandazioni del costruttore;
39) «cilindrata»:
a)
il volume nominale del motore a cilindri nel caso dei motori a pistone alternativo;
b)
il doppio del volume nominale della camera di combustione per ogni pistone nel caso di motori a pistone rotativo (Wankel);
40) «emissioni per evaporazione»: vapori di idrocarburi emessi dal sistema di stoccaggio del carburante e di alimentazione di un veicolo a motore, diversi dalle emissioni di scarico;
41) «SHED test»: test di un veicolo in un locale sigillato per misurare le emissioni per evaporazione, durante il quale viene effettuato un test speciale delle emissioni per evaporazione;
42) «sistema a carburante gassoso»: sistema composto di stoccaggio di carburante gassoso, alimentazione, dosatura e componenti di controllo montati in un motore in modo da consentire il funzionamento del motore a GPL, GNC o idrogeno in quanto sistema a monocarburante, bicarburante o policarburante;
43) «gas inquinante»: indica emissioni di monossido di carbonio (CO), di ossidi d’azoto (NOx) espressi in equivalente di biossido d’azoto (NO2) e di idrocarburi (HC) presenti nei gas di scarico;
44) «emissioni di gas di scarico»: emissione di gas inquinanti e particolato dallo scarico del veicolo;
45) «particolato»: componenti dei gas di scarico eliminate dai gas di scarico diluiti a una temperatura massima di 325 K (52 °C) mediante filtri descritti nella procedura di prova per verificare le emissioni medie dallo scarico;
46) «Worldwide harmonised Motorcycle Testing Cycle» o «WMTC»: ciclo di prova in laboratorio delle emissioni armonizzato a livello mondiale WMTC definito dal regolamento tecnico mondiale UNECE n. 2;
47) «costruttore»: la persona fisica o giuridica che, dinanzi all’autorità di omologazione, è responsabile di tutti gli aspetti della procedura di omologazione o di autorizzazione, per assicurare la conformità della produzione ed è inoltre responsabile per le problematiche di vigilanza del mercato per i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti prodotti, indipendentemente dal fatto che la persona fisica o giuridica sia direttamente coinvolta in tutte le fasi di progettazione e di fabbricazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente oggetto della procedura di omologazione;
48) «rappresentante del costruttore»: la persona fisica o giuridica stabilita nell’Unione che, debitamente nominata dal costruttore, lo rappresenta davanti all’autorità di omologazione o all’autorità di vigilanza del mercato e agisce in suo nome negli ambiti trattati dal presente regolamento;
49) «importatore»: qualsiasi persona fisica o giuridica stabilita nell’Unione che immette sul mercato un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento provenienti da un paese terzo;
50) «distributore»: qualsiasi persona fisica o giuridica nella catena di fornitura, diversa dal costruttore o dall’importatore, che mette a disposizione sul mercato un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
51) «operatore economico»: il costruttore, il rappresentante del costruttore, l’importatore o il distributore;
52) «immatricolazione»: l’autorizzazione amministrativa per l’entrata in circolazione di un veicolo anche nel traffico stradale, che comporta l’identificazione del veicolo mediante un numero di serie, noto come numero di immatricolazione, rilasciato in modo permanente, temporaneo o per un breve periodo;
53) «entrata in circolazione»: il primo uso nell’Unione, conforme allo scopo per cui è stato progettato, di un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
54) «immissione sul mercato»: la messa a disposizione per la prima volta nell’Unione di un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
55) «messa a disposizione sul mercato»: la fornitura di un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento, a titolo oneroso o gratuito, affinché sia distribuito o usato sul mercato nel corso di un’attività commerciale;
56) «autorità di omologazione»: l’autorità di uno Stato membro, istituita o designata dallo Stato membro e da questo notificata alla Commissione, competente per tutti gli aspetti dell’omologazione di un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente, per la procedura di autorizzazione, per il rilascio e l’eventuale ritiro o rifiuto dei certificati di omologazione, per la funzione di referente delle autorità di omologazione di altri Stati membri, per la designazione dei servizi tecnici e per la garanzia che il costruttore rispetti i propri obblighi di conformità della produzione;
57) «autorità di vigilanza del mercato»: l’autorità di uno Stato membro preposta alla vigilanza del mercato nel territorio di tale Stato;
58) «vigilanza del mercato»: le attività svolte e le misure adottate dalle autorità nazionali per garantire che veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti messi a disposizione sul mercato siano conformi alle prescrizioni fissate dalla pertinente normativa di armonizzazione dell’Unione e non presentino rischi per la salute, la sicurezza o qualsiasi altro aspetto di tutela del pubblico interesse;
59) «autorità nazionale»: un’autorità di omologazione o qualsiasi altra autorità che partecipa ed è responsabile della vigilanza del mercato, del controllo alle frontiere o dell’immatricolazione in uno Stato membro in relazione a veicoli, sistemi, componenti, entità tecniche indipendenti, parti o equipaggiamenti;
60) «servizio tecnico»: un organismo o un ente che l’autorità di omologazione di uno Stato membro designa come laboratorio presso il quale effettuare le prove oppure come ente per la valutazione di conformità presso il quale effettuare valutazioni iniziali e altre prove o ispezioni, a nome dell’autorità di omologazione; tali funzioni possono essere svolte anche dalla stessa autorità di omologazione;
61) «prove interne»: le prove, la registrazione dei relativi risultati e la presentazione di una relazione comprendente delle conclusioni all’autorità di omologazione, realizzate negli stabilimenti di un costruttore designato come servizio tecnico per la valutazione della conformità a una serie di prescrizioni;
62) «metodo di prova virtuale»: simulazioni al computer e calcoli atti a dimostrare se un veicolo, un sistema, una componente o un’entità tecnica indipendente soddisfi le prescrizioni tecniche di un atto delegato adottato a norma dell’articolo 32, paragrafo 6, senza ricorrere all’uso di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente fisici;
63) «sistema diagnostico di bordo» o «sistema OBD»: un sistema in grado di identificare la zona di probabile malfunzionamento per mezzo di codici di guasto inseriti nella memoria di un computer;
64) «informazioni sulle riparazioni e la manutenzione del veicolo»: ogni informazione relativa a diagnosi, manutenzione, ispezione, controllo periodico, riparazione, riprogrammazione o reinizializzazione del veicolo fornita dai costruttori ai loro concessionari e riparatori autorizzati, compresi tutti i relativi emendamenti e supplementi successivi; tali informazioni comprendono tutte le informazioni necessarie per l’installazione di parti e equipaggiamenti sui veicoli;
65) «operatori indipendenti»: imprese diverse dai concessionari e riparatori autorizzati coinvolte direttamente o indirettamente nella riparazione e manutenzione dei veicoli, in particolare riparatori, costruttori o distributori di utensili, equipaggiamenti per la riparazione o parti di ricambio, editori di informazioni tecniche, club automobilistici, addetti al soccorso stradale, addetti a servizi d’ispezione e di prova e alla formazione di installatori, costruttori e riparatori di equipaggiamenti per veicoli alimentati da carburanti alternativi;
66) «riparatore autorizzato»: un fornitore di servizi di riparazione e manutenzione di veicoli che opera nell’ambito del sistema di distribuzione predisposto da un fornitore di veicoli;
67) «veicolo di fine serie»: un veicolo facente parte di uno stock che non può o non può più essere messo a disposizione sul mercato, essere immatricolato o entrare in circolazione a causa dell’entrata in vigore di nuove prescrizioni tecniche per le quali non è stato omologato;
68) «due ruote a motore» o «PTW»: un veicolo a motore a due ruote, inclusi i ciclomotori, i cicli a propulsione e le motociclette;
69) «triciclo a motore»: veicolo a motore a tre ruote che soddisfa i criteri di classificazione per i veicoli della categoria L5e;
70) «quadriciclo»: veicolo a quattro ruote che soddisfa i criteri di classificazione per i veicoli della categoria L6e o L7e;
71) «veicolo autobilanciato»: un veicolo che per concezione si basa su un equilibrio intrinsecamente instabile e che per mantenersi in equilibrio ha bisogno di un sistema ausiliario di controllo; include i veicoli a motore a una ruota o i veicoli a motore a due ruote parallele;;
72) «ruote gemellate»: due ruote montate su uno stesso asse che sono considerate come un’unica ruota, in modo che la distanza tra i centri delle superfici di contatto di tali ruote con il suolo sia pari o inferiore a 460 mm;
73) «tipo di veicolo»: un gruppo di veicoli, incluse le varianti e le versioni di una particolare categoria, che non si differenziano fra loro per quanto riguarda, almeno, i seguenti aspetti essenziali:
a)
categoria e sottocategoria;
b)
costruttore;
c)
telaio portante, principale e ausiliario e la parte inferiore della carrozzeria o struttura a cui sono fissati i principali componenti;
d)
designazione del tipo stabilita dal costruttore;
74) «variante»: un veicolo dello stesso tipo a condizione che:
a)
la forma della carrozzeria presenti le stesse caratteristiche fondamentali;
b)
la propulsione la configurazione della propulsione siano le medesime;
c)
se un motore a combustione fa parte del sistema di propulsione, il ciclo operativo del motore sia il medesimo;
d)
il numero e la disposizione dei cilindri siano i medesimi;
e)
il tipo di cambio sia il medesimo;
f)
la differenza tra il valore minimo e quello massimo della massa in ordine di marcia non sia superiore al 20 % del valore minimo;
g)
la differenza tra il valore minimo e quello massimo della massa massima ammissibile non sia superiore al 20 % del valore minimo;
h)
la differenza tra il valore minimo e quello massimo della cilindrata del motore (nel caso di un motore a combustione) non sia superiore al 30 % del valore minimo; e
i)
la differenza tra il valore minimo e quello massimo della potenza del motore non sia superiore al 30 % del valore minimo;
75) «versione di una variante»: un veicolo che consiste in una combinazione di elementi riportati nel fascicolo di omologazione di cui all’articolo 29, paragrafo 10;
76) «motore a combustione esterna»: motore termico in cui la camera di combustione e la camera di espansione sono fisicamente separate e dove un fluido interno di lavoro viene riscaldato per combustione da una fonte esterna; il calore della combustione esterna espande il fluido di lavoro interno che poi, espandendosi e agendo sul meccanismo del motore, produce movimento e lavoro utile;
77) «gruppo propulsore»: i componenti e i sistemi di un veicolo che generano potenza e la trasmettono alla superficie stradale, inclusi i motori, i sistemi di gestione del motore o qualsiasi altro modulo di controllo, i dispositivi di controllo degli inquinanti a fini di protezione ambientale, compresi i sistemi di riduzione delle emissioni inquinanti e dei rumori, la trasmissione e il suo controllo (albero motore, trasmissione a cinghia o catena), i differenziali, la trasmissione finale e il pneumatico della ruota motrice (raggio);
78) «veicolo monocarburante»: veicolo concepito per funzionare principalmente con un unico tipo di carburante;
79) «veicolo monocarburante a gas»: veicolo monocarburante che funziona principalmente con GPL, GN/biometano o idrogeno, ma che può anche essere munito di un sistema a benzina utilizzato solo in caso di emergenza o per l’avviamento, con un serbatoio per la benzina della capacità massima di 5 litri;
80) «E5»: miscela di carburante composta per il 5 % di etanolo anidro e per il 95 % da benzina;
81) «GPL»: gas di petrolio liquefatto composto di propano e butano che viene liquefatto sotto pressione a fini di stoccaggio;
82) «GN»: gas naturale ad elevatissimo contenuto di metano;
83) «biometano»: gas naturale rinnovabile ottenuto da fonti organiche, inizialmente sotto forma di «biogas» poi raffinato con un processo detto detto «upgrading a biometano» per rimuovere impurità del biogas quali biossido di carbonio, silossani e idrogeno solforato (H2S);
84) «veicolo bicarburante»: veicolo munito di due sistemi distinti di stoccaggio del carburante che può funzionare alternativamente con due diversi carburanti ed è concepito per utilizzare un solo carburante per volta;
85) «veicolo bi-carburante a gas»: veicolo che può funzionare con benzina e anche con GPL, GN/biometano o idrogeno;
86) «veicolo policarburante»: veicolo munito di un unico sistema di stoccaggio del carburante che può funzionare con miscele diverse di due o più carburanti;
87) «E85»: miscela di carburante composta per il 85 % di etanolo anidro e per il 15 % da benzina;
88) «veicolo policarburante a etanolo»: veicolo policarburante che può funzionare con benzina o con una miscela di benzina ed etanolo composta fino all’85 % da miscela di etanolo;
89) «H2GN»: miscela di carburante composta di idrogeno e gas naturale;
90) «veicolo policarburante a H2GN»: veicolo policarburante che può funzionare con diverse miscele di idrogeno e GN/biometano;
91) «veicolo policarburante a biodiesel»: veicolo policarburante che può funzionare con carburante diesel minerale o con una miscela di carburante diesel minerale e biodiesel;
92) «B5»: miscela di carburante contenente fino al 5 % di biodisel e 95 % di gasolio;
93) «biodiesel»: carburante analogo al gasolio ottenuto da oli vegetali o grassi animali e composto da esteri alchilici a catena lunga prodotti in modo sostenibile;
94) «veicolo elettrico puro»: un veicolo azionato da:
a)
un sistema formato da uno o più dispositivi di accumulo dell’energia elettrica, uno o più dispositivi per la trasformazione della potenza elettrica e una o più macchine elettriche che convertono l’energia elettrica accumulata in energia meccanica trasmessa alle ruote per la propulsione del veicolo;
b)
un motore elettrico ausiliario installato in un veicolo progettato per pedalare;
95) «veicolo a idrogeno con pile a combustibile»: veicolo azionato da una pila a combustibile che trasforma l’energia chimica dell’idrogeno in energia elettrica per la propulsione del veicolo;
96) «punto R» o «punto di riferimento di seduta»: un punto teorico definito dal costruttore del veicolo per ciascun posto a sedere e fissato in base al sistema di riferimento tridimensionale.
I riferimenti fatti nel presente regolamento a prescrizioni, procedure o modalità stabilite nel presente regolamento si intendono fatti a prescrizioni, procedure o modalità stabilite nel presente regolamento e negli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso.
Articolo 4
Categorie di veicoli
1. Nella categoria L sono compresi i veicoli a motore a due, tre e quattro ruote classificati in base al presente articolo e all’allegato I, inclusi i cicli a propulsione, i ciclomotori a due e tre ruote, i motocicli a due e tre ruote, i motocicli dotati di sidecar, i quad da strada leggeri e pesanti, nonché i quadricicli leggeri e pesanti.
2. Ai fini del presente regolamento si applicano le seguenti categorie e sottocategorie di veicoli, conformemente all’allegato I:
a)
veicoli della categoria L1e (veicolo a motore leggero a due ruote), che comprendono le seguenti sottocategorie:
i)
veicoli L1e-A (cicli a propulsione);
ii)
veicoli L1e-B (ciclomotori a due ruote);
b)
veicoli della categoria L2e (ciclomotori a tre ruote), che comprendono le seguenti sottocategorie:
i)
veicoli L2e-P (ciclomotori a tre ruote per trasporto passeggeri);
ii)
veicoli L2e-U (ciclomotori a tre ruote per scopi commerciali);
c)
veicoli della categoria L3e (motocicli a due ruote), che comprendono le seguenti sottocategorie:
i)
le prestazioni del motociclo (25), come segue:
-
veicolo L3e-A1 (motociclo a basse prestazioni),
-
veicolo L3e-A2 (motociclo a medie prestazioni),
-
veicoli L3e-A3 (motociclo ad alte prestazioni);
ii)
uso speciale:
-
motociclo enduro L3e-A1E, L3e-A2E o L3e-A3E,
-
motociclo trial L3e-A1T, L3e-A2T o L3e-A3T;
d)
veicoli della categoria L4e (motocicli a due ruote con sidecar);
e)
veicoli della categoria L5e (tricicli a motore), che comprendono le seguenti sottocategorie:
i)
veicoli L5e-A (tricicli): veicoli progettati principalmente per il trasporto passeggeri;
ii)
veicoli L5e-B (tricicli commerciali): tricicli commerciali progettati esclusivamente per il trasporto di merci;
f)
veicoli della categoria L6e (quadricicli leggeri), che comprendono le seguenti sottocategorie:
i)
veicoli L6e-A (quad da strada leggeri);
ii)
veicoli L6e-B (quadrimobili leggere), che comprendono le seguenti sottocategorie:
-
veicoli L6e-BU (quadrimobili leggere per scopi commerciali): veicoli commerciali progettati esclusivamente per il trasporto di merci,
-
veicoli L6e-BP (quadrimobili leggere per il trasporto di passeggeri): veicoli progettati principalmente per il trasporto di passeggeri.
g)
veicoli della categoria L7e (quadrimobili pesanti), che comprendono le seguenti sottocategorie:
i)
veicoli L7e-A (quad da strada pesanti), che comprendono le seguenti sottocategorie:
-
L7e-A1: quad da strada A1,
-
L7e-A2: quad da strada A2;
ii)
veicoli L7e-B (quad entro/fuori strada pesanti), che comprendono le seguenti sottocategorie:
-
L7e-B1: quad entro/fuori strada,
-
L7e-B2: buggy con sedili affiancati;
iii)
veicoli L7e-C (quadrimobili pesanti), che comprendono le seguenti sottocategorie:
-
veicoli L7e-CU: (quadrimobili pesanti per scopi commerciali): veicoli commerciali progettati esclusivamente per il trasporto di merci,
-
veicoli L7e-CP: (quadrimobili pesanti per trasporto passeggeri): veicoli progettati principalmente per il trasporto di passeggeri.
3. I veicoli della categoria L di cui al paragrafo 2 sono ulteriormente suddivisi in base al sistema di propulsione del veicolo:
a)
motore a combustione interna:
-
motore ad accensione spontanea (AS),
-
motore ad accensione comandata (AC);
b)
motore a combustione esterna, motore a turbina o motore rotativo a pistone; ai fini delle prescrizioni in materia di tutela ambientale e di sicurezza funzionale il veicolo è assimilato ai veicoli a motore a combustione interna di tipo AC;
c)
motore ad aria precompressa che non emette livelli di inquinanti e/o di gas inerti superiori ai livelli presenti nell’aria ambiente; ai fini delle prescrizioni in materia di sicurezza funzionale e di stoccaggio e alimentazione del carburante il veicolo è assimilato ai veicoli con alimentazione a carburante gassoso;
d)
motore elettrico;
e)
veicoli ibridi dotati di una combinazione dei sistemi di propulsione di cui alle lettere a), b), c) o d) del presente paragrafo o di una combinazione multipla di tali configurazioni di propulsione, inclusi i motori elettrici e/o a combustione multipla.
4. Per quanto riguarda la classificazione dei veicoli della categoria L di cui al paragrafo 2, un veicolo che non rientra in una determinata categoria perché supera almeno uno dei criteri previsti per tale categoria è classificato nella categoria seguente di cui soddisfa i criteri. Tale principio si applica alle seguenti categorie e sottocategorie:
a)
categoria L1e con le sottocategorie L1e-A e L1e-B e categoria L3e con le sottocategorie L3e-A1, L3e-A2 e L3e-A3;
b)
categoria L2e e categoria L5e con le sottocategorie L5e-A e L5e-B;
c)
categoria L6e con le sottocategorie L6e-A e L6e-B e categoria L7e con le sottocategorie L7e-A, L7e-B ed L7e-C;
d)
qualsiasi altra sequenza logica di categorie e/o sottocategorie proposta dal costruttore e approvata dall’autorità d’omologazione.
5. Fatti salvi i criteri di (sotto)classificazione indicati ai paragrafi da 1 a 4 del presente articolo e nell’allegato I, ai fini dell’armonizzazione a livello internazionale delle procedure di prova ambientali mediante riferimento ai regolamenti UNECE e ai regolamenti tecnici mondiali UNECE, si applicano le sottocategorie aggiuntive di cui all’allegato V.
Articolo 5
Determinazione della massa in ordine di marcia
1. La massa in ordine di marcia di un veicolo della categoria L è determinata misurando la massa del veicolo a vuoto, pronto per il normale utilizzo, e comprende la massa:
a)
dei liquidi;
b)
delle dotazioni di serie indicate dalle specifiche del costruttore;
c)
del «carburante» nei serbatoi riempiti almeno per il 90 % della loro capacità.
Ai fini della presente lettera:
i)
se il veicolo è alimentato con un «carburante liquido», quest’ultimo è considerato un «carburante»,
ii)
se il veicolo è alimentato con una «miscela di carburante e olio» liquida:
-
se il carburante con cui è alimentato il veicolo e l’olio per lubrificare sono premiscelati, la «premiscela» così ottenuta è considerata un «carburante»,
-
se il carburante con cui è alimentato il veicolo e l’olio per lubrificare sono stoccati separatamente, solo il primo è considerato un «carburante»; oppure
(iii)
se il veicolo è alimentato a carburante gassoso o a gas liquefatto oppure funziona ad aria compressa, fissando a 0 kg la massa del «carburante» gassoso contenuto negli appositi serbatoi;
d)
della carrozzeria, dell’abitacolo, delle portiere; e
e)
di vetri, attacchi, ruote di scorta e strumentazioni.
2. La massa in ordine di marcia di un veicolo della categoria L non comprende la massa:
a)
del conducente (75 kg) e del passeggero (65 kg);
b)
dei macchinari o delle attrezzature installate sulla superficie della piattaforma di carico;
c)
delle batterie, nel caso di un veicolo ibrido o elettrico puro;
d)
del sistema di alimentazione a gas nonché dei serbatoi per lo stoccaggio del carburante gassoso, nel caso dei veicoli monocarburante, bicarburante o policarburante;
e)
dei serbatoi per lo stoccaggio dell’aria compressa, nel caso della propulsione ad aria precompressa.
CAPO II
OBBLIGHI GENERALI
Articolo 6
Obblighi degli Stati membri
1. Gli Stati membri istituiscono o designano le autorità di omologazione competenti in materia di omologazione e le autorità di vigilanza del mercato competenti in materia di vigilanza del mercato conformemente al presente regolamento. Gli Stati membri notificano alla Commissione l’istituzione e la designazione di tali autorità.
La notifica delle autorità di omologazione e di vigilanza del mercato comprende nome, indirizzo, anche elettronico, e settore di competenza. La Commissione pubblica sul suo sito web un elenco e gli estremi delle autorità di omologazione.
2. Gli Stati membri autorizzano l’immissione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione solo di veicoli, componenti ed entità tecniche indipendenti conformi alle prescrizioni del presente regolamento.
3. Gli Stati membri non vietano, limitano o impediscono l’immissione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti per motivi connessi ad aspetti di costruzione o di funzionamento trattati dal presente regolamento se soddisfano le prescrizioni dello stesso.
4. Gli Stati membri organizzano ed effettuano la vigilanza del mercato e il controllo di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti che entrano nel mercato conformemente al capo III del regolamento (CE) n. 765/2008.
Articolo 7
Obblighi delle autorità di omologazione
1. Le autorità di omologazione garantiscono che i costruttori che chiedono un’omologazione adempiano agli obblighi previsti dal presente regolamento.
2. Le autorità di omologazione rilasciano omologazioni solo per veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti conformi alle prescrizioni del presente regolamento.
Articolo 8
Misure di vigilanza del mercato
1. Per i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti omologati, le autorità di vigilanza del mercato effettuano, su scala adeguata, opportuni controlli documentali, tenendo conto dei principi consolidati di valutazione del rischio, dei reclami e di altre informazioni.
Le autorità di vigilanza del mercato possono imporre agli operatori economici di mettere a disposizione la documentazione e le informazioni che ritengono necessarie ai fini dello svolgimento delle loro attività.
Qualora un operatore economico presenti un certificato di conformità, le autorità di vigilanza del mercato ne tengono debitamente conto.
2. Per le parti e gli equipaggiamenti diversi da quelli di cui al paragrafo 1 del presente articolo trova piena applicazione l’articolo 19, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 765/2008.
Articolo 9
Obblighi dei costruttori
1. I costruttori garantiscono che i loro veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti siano immessi sul mercato o entrino in circolazione se sono stati fabbricati e omologati conformemente alle prescrizioni del presente regolamento e degli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso.
2. Nel caso di un’omologazione in più fasi, ogni costruttore è responsabile per l’omologazione e la conformità della produzione di sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti aggiunti nella fase di completamento del veicolo in cui interviene. Il costruttore che modifica componenti o sistemi già omologati in fasi precedenti è responsabile dell’omologazione e della conformità della produzione dei componenti e dei sistemi modificati.
3. I costruttori che modificano un veicolo incompleto in modo tale che esso sia classificato in una categoria di veicoli diversa, con la conseguenza che le prescrizioni giuridiche già valutate in una precedente fase di omologazione sono cambiate, sono responsabili anche della conformità alle prescrizioni applicabili alla categoria di veicoli nella quale il veicolo modificato deve essere classificato.
4. Ai fini dell’omologazione di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti contemplati dal presente regolamento, i costruttori stabiliti al di fuori dell’Unione designano un unico rappresentante stabilito all’interno dell’Unione che li rappresenti dinanzi all’autorità di omologazione.
5. Ai fini della vigilanza del mercato, i costruttori stabiliti al di fuori dell’Unione designano inoltre un unico rappresentante stabilito nell’Unione, che può essere il rappresentante di cui al paragrafo 4 o un rappresentante aggiuntivo.
6. I costruttori sono responsabili dinanzi all’autorità di omologazione di tutti gli aspetti della procedura di omologazione e della conformità della produzione, indipendentemente dal fatto che partecipino direttamente a tutte le fasi di costruzione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente.
7. Conformemente al presente regolamento e agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso, i costruttori garantiscono che siano predisposte le procedure necessarie affinché la produzione in serie continui a essere conforme al tipo omologato. Si tiene conto, conformemente al capo VI, delle modifiche apportate alla progettazione di un veicolo, di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente o alle relative caratteristiche e delle modifiche delle prescrizioni a cui il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente sono dichiarati conformi.
8. Oltre alla marcatura prescritta e ai marchi di omologazione apposti sui veicoli, sui componenti o sulle entità tecniche indipendenti a norma dell’articolo 39, i costruttori appongono sui veicoli, sui componenti o sulle entità tecniche indipendenti messi a disposizione sul mercato il proprio nome, la denominazione commerciale registrata o il marchio commerciale registrato e l’indirizzo nell’Unione presso il quale possono essere contattati oppure, ove ciò non sia possibile, sull’imballaggio o su un documento di accompagnamento del componente o dell’entità tecnica indipendente.
9. I costruttori garantiscono che, fintantoché un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente è sotto la loro responsabilità, le condizioni di stoccaggio o di trasporto non pregiudichino la conformità alle prescrizioni del presente regolamento.
Articolo 10
Obblighi dei costruttori in relazione ai prodotti non conformi o che presentano un grave rischio
1. I costruttori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che è stato immesso sul mercato o che è entrato in circolazione non sia conforme al presente regolamento o agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso prendono immediatamente le misure correttive necessarie a rendere conforme tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente, a ritirarlo o richiamarlo, a seconda dei casi.
Il costruttore ne informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione, indicando i dettagli relativi, in particolare, alla non conformità e le eventuali misure correttive adottate.
2. Qualora il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento comportino un rischio grave, i costruttori ne informano immediatamente le autorità di omologazione e di vigilanza del mercato degli Stati membri in cui il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento sono stati messi a disposizione sul mercato o sono entrati in circolazione, indicando i dettagli relativi, in particolare, alla non conformità e alle eventuali misure correttive adottate.
3. I costruttori conservano il fascicolo di omologazione di cui all’articolo 29, paragrafo 10, e, inoltre, il costruttore del veicolo tiene a disposizione delle autorità di omologazione una copia dei certificati di conformità di cui all’articolo 38 per un periodo di dieci anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei veicoli e per un periodo di cinque anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti.
4. I costruttori forniscono a un’autorità nazionale, a seguito di una richiesta motivata di questa e per il tramite dell’autorità che l’ha rilasciata, una copia del certificato di omologazione UE o l’autorizzazione di cui all’articolo 51, paragrafo 1, che dimostra la conformità del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente, in una lingua facilmente comprensibile per tale autorità. I costruttori cooperano con l’autorità nazionale in merito a qualsiasi provvedimento adottato in conformità dell’articolo 20 del regolamento (CE) n. 765/2008 per eliminare i rischi presentati dai veicoli, dai sistemi, dai componenti o dalle entità tecniche indipendenti che sono stati immessi sul mercato, immatricolati o che sono entrati in circolazione.
Articolo 11
Obblighi dei rappresentanti del costruttore in materia di vigilanza del mercato
Il rappresentante del costruttore incaricato della vigilanza del mercato esegue i compiti specificati nel mandato ricevuto dal costruttore. Il mandato consente al rappresentante di svolgere almeno i seguenti compiti:
a)
avere accesso alla documentazione informativa di cui all’articolo 27 e ai certificati di conformità di cui all’articolo 38, in modo che possano essere messi a disposizione delle autorità di omologazione per un periodo di dieci anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei veicoli e per un periodo di cinque anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti;
b)
fornire a un’autorità di omologazione, a seguito di una richiesta motivata, tutte le informazioni e la documentazione necessarie a dimostrare la conformità della produzione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente;
c)
cooperare con le autorità di omologazione o di vigilanza del mercato, su loro richiesta, in merito a qualsiasi azione intrapresa per eliminare i gravi rischi presentati dai veicoli, dai sistemi, dai componenti, dalle entità tecniche indipendenti, dalle parti o dagli equipaggiamenti che rientrano nel loro mandato.
Articolo 12
Obblighi degli importatori
1. Gli importatori immettono sul mercato solo veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti conformi che abbiano ottenuto l’omologazione UE o soddisfino le prescrizioni per l’omologazione nazionale ovvero parti o equipaggiamenti interamente soggetti alla disciplina del regolamento (CE) n. 765/2008.
2. Prima di immettere sul mercato un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente omologati, gli importatori si accertano che esista un fascicolo di omologazione conforme all’articolo 29, paragrafo 10, e che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente siano contrassegnati dal marchio di omologazione prescritto e conformi all’articolo 9, paragrafo 8. Per i veicoli, gli importatori verificano che essi siano accompagnati dal certificato di conformità prescritto.
3. Gli importatori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento non siano conformi alle prescrizioni del presente regolamento, in particolare all’omologazione per tipo, non immettono sul mercato, non consentono l’entrata in circolazione né immatricolano il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente fino a quando non siano stati resi conformi. Inoltre, qualora ritengano o abbiano motivo di ritenere che il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento presentino un rischio, ne informano il costruttore e le autorità di vigilanza del mercato. Per i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti omologati, essi informano altresì l’autorità di omologazione che ha concesso l’omologazione.
4. Gli importatori appongono sul veicolo, sul sistema, sul componente, sull’entità tecnica indipendente, sulla parte o sull’equipaggiamento il loro nome, la loro denominazione commerciale registrata o il loro marchio commerciale registrato e l’indirizzo al quale possono essere contattati oppure, ove ciò non sia possibile, sull’imballaggio o in un documento di accompagnamento del sistema, del componente, dell’entità tecnica indipendente, della parte o dell’equipaggiamento.
5. Gli importatori garantiscono che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente siano accompagnati da istruzioni e informazioni, conformemente all’articolo 55, nella lingua ufficiale o nelle lingue ufficiali degli Stati membri interessati.
6. Gli importatori garantiscono che, fintantoché un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente sono sotto la loro responsabilità, le condizioni di stoccaggio o di trasporto non pregiudichino la conformità alle prescrizioni del presente regolamento.
7. Ove ritenuto opportuno alla luce dei gravi rischi presentati da un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento, gli importatori, per proteggere la salute e la sicurezza dei consumatori, effettuano un’indagine e, se del caso, tengono un registro dei reclami e dei richiami di veicoli, sistemi, componenti, entità tecniche indipendenti, parti o equipaggiamenti e tengono informati i distributori in merito a tale monitoraggio.
Articolo 13
Obblighi degli importatori in relazione ai loro prodotti non conformi o che presentano un grave rischio
1. Gli importatori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che hanno immesso sul mercato non siano conformi al presente regolamento prendono immediatamente le misure correttive necessarie per rendere conforme tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente, per ritirarlo o richiamarlo, a seconda dei casi.
2. Qualora un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento comportino un rischio grave, gli importatori ne informano immediatamente il costruttore e le autorità di omologazione e di vigilanza del mercato degli Stati membri in cui l’hanno immesso o immessa sul mercato. L’importatore li informa altresì di ogni azione intrapresa, fornendo dettagli, in particolare, sul grave rischio e sulle eventuali misure correttive adottate dal costruttore.
3. Gli importatori conservano, per un periodo di dieci anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei veicoli e per un periodo di cinque anni dopo l’immissione sul mercato nel caso dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti, una copia del certificato di conformità e la tengono a disposizione delle autorità di omologazione e di vigilanza del mercato, e garantiscono che il fascicolo di omologazione di cui all’articolo 29, paragrafo 10, su richiesta, possa essere messo a disposizione di dette autorità.
4. Gli importatori, a seguito di una richiesta motivata, forniscono a un’autorità nazionale tutte le informazioni e la documentazione necessarie per dimostrare la conformità di un veicolo, di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente, in una lingua facilmente comprensibile per tale autorità. Gli importatori cooperano con tale autorità, su richiesta di quest’ultima, in merito a qualsiasi provvedimento adottato per eliminare i rischi presentati da veicoli, sistemi, componenti, entità tecniche indipendenti, parti o equipaggiamenti che essi hanno immesso sul mercato.
Articolo 14
Obblighi dei distributori
1. Nel mettere a disposizione sul mercato un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento, i distributori agiscono con la dovuta diligenza in relazione alle prescrizioni del presente regolamento.
2. Prima della messa a disposizione sul mercato, dell’immatricolazione o dell’entrata in circolazione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente, i distributori verificano che su tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente siano apposti le marcature regolamentari o il marchio di omologazione prescritti, che essi siano accompagnati dai documenti prescritti e da istruzioni e informazioni sulla sicurezza nella lingua ufficiale o nelle lingue ufficiali dello Stato membro in cui il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente sono destinati alla messa a disposizione sul mercato e che l’importatore e il costruttore abbiano adempiuto alle prescrizioni di cui all’articolo 12, paragrafi 2 e 4, e all’articolo 39, paragrafi 1 e 2.
3. I distributori garantiscono che, fintantoché un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente sono sotto la loro responsabilità, le condizioni di stoccaggio o di trasporto non pregiudichino la conformità alle prescrizioni del presente regolamento.
Articolo 15
Obblighi dei distributori in relazione ai prodotti non conformi o che presentano un grave rischio
1. I distributori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente non siano conformi alle prescrizioni del presente regolamento non mettono a disposizione sul mercato, immatricolano o fanno entrare in circolazione il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente fino a quando non siano stati resi conformi.
2. I distributori che ritengono o hanno motivo di ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che hanno messo a disposizione sul mercato, immatricolato o della cui entrata in circolazione sono responsabili non siano conformi al presente regolamento ne informano il costruttore o il suo rappresentante per garantire che siano adottate le misure correttive necessarie per rendere conforme tale veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente o, se del caso, a richiamarli, conformemente all’articolo 10, paragrafo 1, o all’articolo 13, paragrafo 1.
3. Qualora il veicolo, il sistema, il componente, l’entità tecnica indipendente, la parte o l’equipaggiamento comportino un grave rischio, i distributori informano immediatamente il costruttore, l’importatore e le autorità di omologazione e di vigilanza del mercato degli Stati membri in cui li hanno messi a disposizione sul mercato. Il distributore li informa altresì di ogni azione intrapresa e fornisce, in particolare, i dettagli relativi al grave rischio e alle eventuali misure correttive adottate dal costruttore.
4. A seguito di una richiesta motivata di un’autorità nazionale, i distributori garantiscono che il costruttore fornisca all’autorità nazionale le informazioni di cui all’articolo 10, paragrafo 4, o che l’importatore le fornisca le informazioni di cui all’articolo 13, paragrafo 3. Essi cooperano con l’autorità, su richiesta di quest’ultima, in merito a qualsiasi provvedimento adottato in conformità dell’articolo 20 del regolamento (CE) n. 765/2008 per eliminare i rischi presentati dal veicolo, dal sistema, dal componente, dall’entità tecnica indipendente, dalla parte o dall’equipaggiamento che hanno messo a disposizione sul mercato.
Articolo 16
Casi in cui gli obblighi dei costruttori si applicano agli importatori e ai distributori
L’importatore o il distributore è considerato costruttore ai fini del presente regolamento ed è soggetto agli obblighi del costruttore a norma degli articoli da 9 a 11 qualora metta a disposizione sul mercato, immatricoli o sia responsabile dell’entrata in circolazione di un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente con il proprio nome o marchio oppure qualora modifichi un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente in modo da poterne compromettere la conformità alle prescrizioni applicabili.
Articolo 17
Identificazione degli operatori economici
Gli operatori economici notificano, su richiesta, alle autorità di omologazione e alle autorità di vigilanza del mercato per un periodo di dieci anni nel caso dei veicoli e per cinque anni nel caso dei sistemi, dei componenti, delle entità tecniche indipendenti, delle parti o degli equipaggiamenti:
a)
ogni operatore economico che abbia fornito loro un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento;
b)
ogni operatore economico a cui abbiano fornito un veicolo, un sistema, un componente, un’entità tecnica indipendente, una parte o un equipaggiamento.
CAPO III
PRESCRIZIONI FONDAMENTALI
Articolo 18
Prescrizioni fondamentali generali
1. I veicoli della categoria L e i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti destinati a tali veicoli si conformano alle prescrizioni di cui agli allegati da II a VIII applicabili alle (sotto)categorie di volta in volta interessate.
2. I veicoli della categoria L ovvero i sistemi, i componenti o le entità tecniche separate a essi afferenti non sono soggetti alla disciplina della direttiva 2004/108/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 15 dicembre 2004, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alla compatibilità elettromagnetica (26), se la questione della relativa compatibilità elettromagnetica è disciplinata negli atti delegati di cui al paragrafo 3 del presente articolo riguardo alla costruzione del veicolo e negli atti di esecuzione adottati a norma del presente regolamento.
3. Per integrare le prescrizioni relative all’omologazione dei veicoli della categoria L stabilite dal presente regolamento, la Commissione adotta atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle prescrizioni tecniche dettagliate e alle procedure di prova sintetizzate nell’allegato II, parti A, B e C, in modo da garantire un elevato livello di sicurezza e tutela ambientale ai sensi delle pertinenti disposizioni del presente regolamento. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Articolo 19
Divieto d’impiego di dispositivi di manipolazione
È vietato l’uso di dispositivi di manipolazione che riducano la sicurezza, la compatibilità elettromagnetica, l’efficacia dei sistemi di diagnosi di bordo, dei sistemi di riduzione dei rumori o delle emissioni inquinanti. Un elemento della progettazione non è considerato un dispositivo di neutralizzazione se rispetta una delle seguenti condizioni:
a)
il dispositivo si giustifica per la necessità di proteggere il motore da danni o avarie e per il funzionamento sicuro del veicolo;
b)
il dispositivo non funziona dopo l’avvio del motore;
c)
le condizioni operative sono incluse sostanzialmente nelle procedure di prova per verificare la conformità del veicolo al presente regolamento e agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso.
Articolo 20
Misure applicabili ai costruttori riguardanti le modifiche del gruppo propulsore dei veicoli
1. I costruttori dotano i veicoli della categoria L, ad eccezione di quelli delle sottocategorie L3e-A3 e L4e-A3, di apposite caratteristiche atte a impedire la manipolazione del gruppo propulsore del veicolo, mediante una serie di prescrizioni e specifiche tecniche volte a:
a)
impedire le modifiche che potrebbero pregiudicare la sicurezza, in particolare l’aumento delle prestazioni del veicolo mediante la manipolazione del gruppo propulsore in modo da aumentare la coppia e/o potenza massima e/o la velocità massima per costruzione del veicolo debitamente stabilite nel corso della procedura di omologazione seguita dal costruttore del veicolo; e/o
b)
evitare danni all’ambiente.
2. La Commissione adotta atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle prescrizioni specifiche relative alle misure di cui al paragrafo 1, anche per favorire la conformità al paragrafo 4. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
3. In seguito a una modifica del gruppo propulsore, il veicolo deve conformarsi alle prescrizioni tecniche della categoria o sottocategoria del veicolo iniziale o, se applicabile, alle prescrizioni della categoria e sottocategoria nuove in vigore quando il veicolo originale è stato immesso sul mercato, immatricolato o è entrato in circolazione, incluse le ultime modifiche a tali prescrizioni.
I costruttori che progettano il gruppo propulsore di un determinato tipo di veicolo in maniera tale da consentire modifiche dello stesso in grado di renderlo non conforme al tipo approvato, ma corrispondente a un’ulteriore variante o versione, inseriscono nella domanda le pertinenti informazioni relative alle singole varianti o versioni così ottenute, ognuna delle quali è espressamente omologata. Per i veicoli che, una volta modificati, rientrano in una nuova categoria o sottocategoria è presentata una nuova domanda di omologazione.
4. Fatto salvo il paragrafo 1, al fine di evitare modifiche o adattamenti dalle ripercussioni negative sulla sicurezza funzionale o la compatibilità ambientale del veicolo, i costruttori si adoperano, mediante l’utilizzo delle migliori prassi ingegneristiche, per evitare che simili modifiche o adattamenti siano tecnicamente possibili, a meno che le modifiche o gli adattamenti in questione non siano esplicitamente dichiarati all’interno della documentazione informativa e come tali rientrino nell’omologazione.
Articolo 21
Prescrizioni generali applicabili ai sistemi di diagnosi di bordo
1. I veicoli della categoria L sono dotati di un OBD conforme alle prescrizioni di funzionamento e alle procedure di prova stabiliti dagli atti delegati adottati ai sensi del paragrafo 5, nel rispetto delle date di applicazione di cui all’allegato IV.
2. A decorrere dalle date previste al punto 1.8.1 dell’allegato IV, i veicoli delle (sotto)categorie L3e, L4e, L5e-A, L6e-A ed L7e-A sono dotati di un sistema OBD fase I che monitora tutte le avarie del sistema di controllo delle emissioni a livello di circuiti elettrici e di elettronica, segnalando quelle che determinano un superamento dei valori limite di emissione di cui all’allegato VI, parte B1.
3. A decorrere dalle date previste al punto 1.8.2 dell’allegato IV, i veicoli delle (sotto)categorie da L3e a L7e sono dotati di un sistema OBD fase I che monitora tutte le avarie del sistema di controllo delle emissioni a livello di circuiti elettrici e di elettronica, e che entra in funzione in caso di superamento dei valori limite di emissione di cui all’allegato VI, parte B2. I sistemi OBD fase I per le (sotto)categorie di veicoli in questione segnalano altresì l’attivazione di modalità operative che comportano una sensibile riduzione della coppia del motore.
4. A decorrere dalle date previste al punto 1.8.3 dell’allegato IV, e nel rispetto dell’articolo 23, paragrafo 5, i veicoli delle (sotto)categorie L3e, L5e-A, L6e-A e L7e-A sono altresì dotati di un sistema OBD fase II che monitora e segnala le avarie e i guasti del sistema di controllo delle emissioni in grado di determinare un superamento dei valori limite di emissione OBD di cui all’allegato VI, parte B2.
5. Al fine di armonizzare il sistema OBD di segnalazione delle avarie riguardanti la sicurezza funzionale o il sistema di controllo delle emissioni, oltre che per favorire una riparazione del veicolo efficiente ed efficace, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle prescrizioni tecniche dettagliate relative ai sistemi di diagnosi di bordo, incluse le prescrizioni per il funzionamento del sistema OBD e le procedure di prova per i punti elencati nei paragrafi da 1 a 4, così come previsto nell’allegato II, parte C11, nonché la prova di tipo VIII di cui all’allegato V.
Articolo 22
Prescrizioni in materia di sicurezza funzionale dei veicoli
1. I costruttori garantiscono che i veicoli siano progettati, costruiti e assemblati in modo da ridurre al minimo i rischi di lesioni per gli occupanti del veicolo e per gli altri utenti della strada.
2. Il costruttore garantisce una sicurezza funzionale che resista lungo tutto il normale ciclo di vita del veicolo, purché utilizzato normalmente e sottoposto agli interventi di manutenzione raccomandati dal costruttore. Il costruttore inserisce nella documentazione informativa una dichiarazione con cui conferma che la resistenza dei sistemi, delle parti e degli equipaggiamenti indispensabili per la sicurezza funzionale è garantita da apposite prove e dalle buone prassi ingegneristiche seguite.
3. I costruttori garantiscono che i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti siano conformi alle pertinenti prescrizioni di cui agli allegati II e VIII e adempiano alle procedure di prova e alle prescrizioni relative alle prestazioni stabilite in un atto delegato adottato a norma del paragrafo 5.
4. I componenti di veicoli non sono soggetti alla direttiva 2006/95/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 dicembre 2006, concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative al materiale elettrico destinato ad essere adoperato entro taluni limiti di tensione (27), se la questione dei rischi di natura elettrica è disciplinata negli atti delegati o di esecuzione adottati a norma del presente regolamento.
5. Al fine di garantire il raggiungimento di un elevato livello di sicurezza funzionale, la Commissione adotta atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle prescrizioni specifiche relative alla sicurezza funzionale dei veicoli elencate nell’allegato II, parte B, e, se del caso, fa riferimento alle prescrizioni supplementari di sicurezza funzionale di cui all’allegato VIII. I primi atti delegati in tal senso sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
6. In una seconda fase, entro il 31 dicembre 2020, la Commissione adotta un atto delegato conformemente all’articolo 75 per armonizzare le prescrizioni e le prove atti a garantire l’integrità della struttura del veicolo durante il normale ciclo di vita di cui all’allegato II, parte B17.
7. La Commissione può adottare atti di esecuzione per definire un modello di dichiarazione del costruttore. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2.
Articolo 23
Prescrizioni in materia di compatibilità ambientale
1. I costruttori garantiscono che i veicoli siano progettati, fabbricati e assemblati in modo da ridurre al minimo l’impatto ambientale. I costruttori garantiscono che i veicoli omologati soddisfino le prescrizioni di compatibilità ambientale di cui agli allegati II, V e VI, entro i limiti del chilometraggio di durata stabilito nell’allegato VII.
2. I costruttori garantiscono che i veicoli, i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti soddisfino, entro le date di applicazione previste dall’allegato IV, le prescrizioni e le procedure di prova di cui all’allegato V, che sono stabilite in un atto delegato adottato ai sensi del paragrafo 12 del presente articolo.
3. I costruttori garantiscono che siano rispettate le prescrizioni di omologazione relative alla verifica della durata. A scelta del costruttore, è impiegata una delle seguenti procedure di prova della durata per dimostrare all’autorità di omologazione la durata delle prestazioni ambientali di un veicolo omologato per tipo:
a)
prova di durata effettiva con accumulo di chilometraggio totale:
i veicoli di prova accumulano fisicamente la distanza totale di cui all’allegato VII, parte A, e sono testati secondo la procedura del tipo di prova V stabilita dall’atto delegato adottato a norma del paragrafo 12 del presente articolo. Il risultato della prova delle emissioni fino alla distanza totale di cui all’allegato VII, parte A, inclusa è inferiore ai valori limite ambientali stabiliti dall’allegato VI, parte A;
b)
prova di durata effettiva con accumulo di chilometraggio parziale:
i veicoli di prova accumulano fisicamente almeno il 50 % della distanza totale di cui all’allegato VII, parte A, e sono testati secondo la procedura del tipo di prova V stabilita dall’atto delegato adottato a norma del paragrafo 12 del presente articolo. Come specificato in tale atto, i risultati delle prove sono estrapolati sulla base della distanza totale di cui all’allegato VII, parte A. I risultati delle prove e quelli estrapolati sono inferiori ai valori limite ambientali stabiliti dall’allegato VI, parte A;
c)
procedura di durata matematica:
per ciascun elemento emesso il prodotto tra il fattore di deterioramento di cui all’allegato VII, parte B, e i risultati della prova ambientale di un veicolo che ha accumulato oltre 100 km da quando è stato avviato per la prima volta all’uscita dalla catena di produzione è inferiore al valore limite ambientale stabilito dall’allegato VI, parte A.
4. Entro il 1o gennaio 2016 la Commissione esegue uno studio dettagliato dell’impatto ambientale. Lo studio valuta la qualità dell’aria e la percentuale di inquinanti emessi dai veicoli della categoria L e comprende le prescrizioni dei tipi di prova I, IV, V, VII e VIII di cui all’allegato V.
Raccoglie e valuta gli ultimi dati scientifici, i risultati di ricerche scientifiche, i dati di modellazione e il rapporto costi/efficacia al fine di istituire misure definitive, confermando e fissando definitivamente l’applicazione del livello Euro 5 di cui all’allegato IV, le prescrizioni ambientali Euro 5 di cui all’allegato V, all’allegato VI, parti A3, B2 e C2, e all’allegato VII riguardanti i chilometraggi di durata e i fattori di deterioramento per il livello Euro 5.
5. In base ai risultati di cui al paragrafo 4 la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio, entro il 31 dicembre 2016, una relazione sui seguenti aspetti:
a)
le date di applicazione del livello Euro 5 di cui all’allegato IV;
b)
i valori limite d’emissione per il livello Euro 5 di cui all’allegato VI, parte A2, e i valori limite OBD di cui all’allegato VI, parte B2;
c)
la presenza su tutti i nuovi tipi di veicoli delle (sotto)categorie L3e, L5e, L6e-A ed L7e-A, oltre alla fase I OBD, anche della fase II OBD al livello Euro 5;
d)
i chilometraggi di durata per il livello Euro 5 di cui all’allegato VII, parte A, e i fattori di deterioramento per il livello Euro 5 di cui all’allegato VII, parte B.
Sulla scorta di tale relazione la Commissione presenta le proposte legislative eventualmente opportune.
6. In base ai risultati dello studio dell’impatto ambientale, la Commissione adotta un atto delegato conformemente all’articolo 75 per stabilire quali (sotto)categorie tra L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B ed L7e-C devono essere sottoposte, per il livello Euro 5, alle prove SHED o alle prove di permeazione del serbatoio e del circuito dell’alimentazione, tenendo conto dei valori limite di cui all’allegato VI, parte C2.
7. I costruttori garantiscono che i veicoli della categoria L siano conformi alle prescrizioni di prova applicabili in materia di compatibilità ambientale per l’omologazione e le estensioni di cui all’allegato V, parte A.
8. Per quanto concerne il tipo di prova I, il relativo valore limite di emissione applicabile ai motocicli L3a-AxE (enduro, x = 1, 2 o 3) e L3e-AxT (trial, x = 1, 2 o 3) è pari alla somma di L2 (THC) e L3 (NOx) di cui all’allegato VI, parte A. I risultati della prova delle emissioni (NOx + THC) sono inferiori o uguali a detto valore limite (L2 + L3).
9. I veicoli della categoria L4e si conformano alle prescrizioni ambientali di cui all’allegato V per i veicoli della categoria L3e; in questo contesto, per le prove di tipo I, IV, VII e VIII di cui all’allegato V, a seconda dei casi si sottopone a prova il veicolo base completo di sidecar oppure solo il veicolo base senza sidecar.
10. Il costruttore garantisce che tutti i dispositivi di ricambio di controllo dell’inquinamento immessi sul mercato o entrati in circolazione nell’Unione siano conformi al tipo omologato ai sensi del presente regolamento.
11. Le prescrizioni di cui ai paragrafi da 1 a 10 si applicano ai veicoli, ai sistemi, ai componenti e alle entità tecniche indipendenti conformemente all’allegato II.
12. Al fine di garantire un elevato livello di tutela ambientale, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle specifiche tecniche dettagliate sulle prescrizioni in materia ambientale per i punti di cui ai paragrafi 1, 2, 3, 6 e 7 del presente articolo, incluse le procedure di prova.
Articolo 24
Ulteriori prescrizioni ambientali relative alle emissioni di gas serra, al consumo di carburante, al consumo di energia elettrica e all’autonomia elettrica
1. Il costruttore determina le emissioni di biossido di carbonio (CO2) mediante il ciclo di prova in laboratorio delle emissioni e le dichiara all’autorità di omologazione. Il consumo di carburante e/o di energia elettrica nonché l’autonomia elettrica sono calcolati in base ai risultati delle prove di omologazione in laboratorio delle emissioni o misurati, alla presenza del servizio tecnico, e dichiarati all’autorità di omologazione.
2. Il risultato della misurazione di CO2, il consumo di carburante calcolato o misurato, il consumo di energia elettrica e l’autonomia elettrica sono inclusi nella documentazione informativa come indicato dall’atto di esecuzione di cui all’articolo 27, paragrafo 4, e le informazioni in proposito sono altresì riportate nel certificato di conformità.
Oltre all’indicazione sul certificato di conformità, il costruttore garantisce che i dati relativi all’emissione di CO2, al consumo di carburante e di energia elettrica nonché all’autonomia elettrica siano forniti all’acquirente del veicolo al momento dell’acquisto di un veicolo nuovo in un formato considerato appropriato.
3. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle prescrizioni procedurali relative alle prove di tipo VII per quanto concerne i metodi di misurazione e di calcolo delle emissioni di CO2, del consumo di carburante e di energia elettrica nonché dell’autonomia elettrica.
CAPO IV
PROCEDURE DI OMOLOGAZIONE UE
Articolo 25
Procedura di omologazione UE
1. Per richiedere l’omologazione di un veicolo completo, il costruttore può scegliere una delle seguenti procedure:
a)
omologazione in fasi successive;
b)
omologazione in un’unica fase;
c)
omologazione mista.
Inoltre, il costruttore delle categorie di veicoli di cui al paragrafo 5 può scegliere l’omologazione in più fasi.
Per l’omologazione di sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti la sola procedura applicabile è quella in un’unica fase.
2. L’omologazione in fasi successive consiste nell’ottenere gradualmente la serie completa dei certificati di omologazione UE per i sistemi, i componenti e le entità tecniche indipendenti che fanno parte del veicolo e che conduce, nella fase finale, all’omologazione del veicolo completo.
3. L’omologazione in un’unica fase consiste nell’omologazione dell’intero veicolo con un’unica operazione.
4. L’omologazione mista è una procedura di omologazione in fasi successive per la quale si effettuano una o più omologazioni dei sistemi durante la fase finale dell’omologazione del veicolo completo, senza necessità di rilasciare certificati di omologazione UE per tali sistemi.
5. Nella procedura di omologazione in più fasi, una o più autorità di omologazione certificano che, a seconda dello stadio di completamento, un tipo di veicolo incompleto o completato soddisfa le disposizioni amministrative e le pertinenti prescrizioni tecniche del presente regolamento.
L’omologazione in più fasi è rilasciata a un tipo di veicolo, incompleto o completato, conforme a quanto contenuto nella documentazione informativa prevista all’articolo 25 e alle prescrizioni tecniche stabilite nei pertinenti atti elencati nell’allegato II, a seconda dello stadio di completamento del veicolo.
6. L’omologazione per la fase finale di completamento è rilasciata solo dopo che l’autorità di omologazione abbia verificato che il veicolo omologato nella fase finale rispetta in quel momento tutte le prescrizioni tecniche applicabili. Ciò comprende anche un controllo documentario di tutte le prescrizioni rientranti in un’omologazione di un veicolo incompleto rilasciata nel corso di una procedura in più fasi, anche nei casi in cui sia rilasciata per una differente (sotto)categoria di veicolo.
L’omologazione in più fasi di cui al paragrafo 1, secondo comma, si applica solo ai veicoli delle sottocategorie L2e-U, L4e, L5e-B, L6e-BU e L7e-CU.
7. La scelta della procedura di omologazione non influisce sulle prescrizioni fondamentali applicabili cui deve essere conforme il tipo di veicolo omologato al momento del rilascio dell’omologazione del veicolo completo.
8. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle modalità dettagliate delle procedure di omologazione. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Articolo 26
Domanda di omologazione
1. Il costruttore presenta la domanda di omologazione all’autorità di omologazione.
2. Per un determinato tipo di veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente può essere presentata una sola domanda e in un solo Stato membro.
3. Per ogni tipo da omologare è presentata una domanda separata.
Articolo 27
Documentazione informativa
1. Il richiedente fornisce all’autorità di omologazione una documentazione informativa.
2. La documentazione informativa comprende:
a)
una scheda tecnica;
b)
tutti i dati, i disegni, le fotografie e le altre informazioni;
c)
per i veicoli, l’indicazione della procedura o delle procedure scelte conformemente all’articolo 25, paragrafo 1;
d)
ogni ulteriore informazione richiesta dall’autorità di omologazione nell’ambito della procedura relativa alla domanda.
3. La documentazione informativa può essere fornita su carta o in un formato elettronico che sia accettato dal servizio tecnico e dall’autorità di omologazione.
4. La Commissione stabilisce i modelli della scheda tecnica e della documentazione informativa mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Articolo 28
Prescrizioni specifiche relative alle informazioni da indicare a seconda della procedura scelta nella domanda di omologazione
1. La domanda di omologazione in fasi successive è corredata dalla documentazione informativa conformemente all’articolo 27 e da tutti i certificati di omologazione necessari ai sensi di ciascuno degli atti applicabili elencati nell’allegato II.
Nel caso dell’omologazione di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente ai sensi degli atti applicabili di cui all’allegato II, l’autorità di omologazione accede alla relativa documentazione informativa fino alla data in cui l’omologazione è rilasciata o rifiutata.
2. La domanda di omologazione in un’unica fase è corredata dalla documentazione informativa prevista dall’articolo 27 contenente le pertinenti informazioni a norma degli atti di esecuzione adottati ai sensi del presente regolamento in relazione a tali atti applicabili.
3. Nel caso di una procedura di omologazione mista, la documentazione informativa è corredata di uno o più certificati di omologazione necessari ai sensi di ciascuno degli atti applicabili elencati nell’allegato II e comprende, se non viene presentato alcun certificato di omologazione, le pertinenti informazioni conformemente agli atti di esecuzione adottati a norma del presente regolamento in relazione a tali atti applicabili.
4. Fatti salvi i paragrafi 1, 2 e 3, nel caso di un’omologazione in più fasi sono fornite le seguenti informazioni:
a)
nella prima fase, le parti della documentazione informativa e dei certificati di omologazione UE riguardanti lo stadio di completamento del veicolo base;
b)
nella seconda fase e nelle fasi successive, le parti della documentazione informativa e dei certificati di omologazione UE relative allo stadio di costruzione in corso unitamente a una copia del certificato di omologazione UE del veicolo rilasciata nel precedente stadio di costruzione e un elenco completo delle modifiche o delle aggiunte che il costruttore ha apportato al veicolo.
Le informazioni di cui al presente paragrafo, primo comma, lettere a) e b), possono essere comunicate in conformità del paragrafo 3.
5. Su richiesta debitamente motivata, l’autorità di omologazione può imporre al costruttore di fornire ulteriori informazioni per decidere quali prove siano necessarie o per facilitare l’esecuzione di queste ultime.
CAPO V
ESPLETAMENTO DELLE PROCEDURE DI OMOLOGAZIONE UE
Articolo 29
Disposizioni generali
1. Le autorità di omologazione rilasciano un’omologazione UE solo dopo aver verificato la conformità delle modalità di produzione di cui all’articolo 33 e la conformità del tipo di veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente alle prescrizioni applicabili.
2. Le omologazioni UE sono rilasciate in conformità del presente capo.
3. Se un’autorità di omologazione ritiene che un tipo di veicolo, sistema, componente o entità tecnica indipendente, pur se conforme alle vigenti disposizioni, presenti seri rischi per la sicurezza o possa nuocere gravemente all’ambiente o alla sanità pubblica, può rifiutare il rilascio dell’omologazione UE. In tal caso, essa invia immediatamente alle autorità di omologazione degli altri Stati membri e alla Commissione una notifica dettagliata che spieghi i motivi della sua decisione e illustri le prove a sostegno delle sue conclusioni.
4. I certificati di omologazione UE sono numerati secondo un sistema armonizzato stabilito dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
5. Entro un mese dal rilascio del certificato di omologazione UE, l’autorità di omologazione invia alle autorità di omologazione degli altri Stati membri, mediante un sistema comune sicuro di trasmissione elettronica, una copia del certificato di omologazione UE, completo degli allegati, di ogni tipo di veicolo cui ha rilasciato l’omologazione. La copia può altresì presentarsi come copia elettronica sicura.
6. Se un’autorità di omologazione rifiuta o revoca l’omologazione di un veicolo, ne informa immediatamente le autorità di omologazione degli altri Stati membri, specificando i motivi della sua decisione.
7. Ogni tre mesi l’autorità di omologazione invia alle autorità di omologazione degli altri Stati membri l’elenco dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti per i quali ha rilasciato, modificato, rifiutato o revocato l’omologazione UE durante il periodo precedente.
8. Su richiesta dell’autorità di omologazione di un altro Stato membro, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE invia a tale autorità, entro un mese dal ricevimento della richiesta, copia del certificato di omologazione UE richiesto, completo degli allegati, mediante un sistema comune sicuro di trasmissione elettronica. La copia può altresì presentarsi come copia elettronica sicura.
9. Su richiesta della Commissione, l’autorità di omologazione invia le informazioni di cui ai paragrafi da 5 a 8 anche alla Commissione.
10. L’autorità di omologazione riunisce in un unico fascicolo di omologazione la documentazione informativa, i verbali di prova e tutti gli altri documenti aggiunti a tale documentazione dal servizio tecnico o dall’autorità di omologazione nell’esercizio delle loro funzioni. Il fascicolo di omologazione contiene un indice che elenca il suo contenuto, dandogli un’adeguata numerazione o indicando altri modi per identificare chiaramente tutte le pagine e il formato di ciascun documento in modo da evidenziare le fasi successive della procedura di omologazione UE, come le date delle revisioni e degli aggiornamenti. L’autorità di omologazione tiene a disposizione le informazioni contenute nel fascicolo di omologazione per un periodo di dieci anni dopo il termine di validità dell’omologazione in parola.
Articolo 30
Disposizioni particolari riguardanti il certificato di omologazione UE
1. Il certificato di omologazione UE contiene i seguenti allegati:
a)
fascicolo di omologazione di cui all’articolo 29, paragrafo 10;
b)
risultati delle prove;
c)
nome/i e campione/i della/e firma/e della/e persona/e autorizzata/e a firmare i certificati di conformità e dichiarazione relativa alle sue/loro mansioni nella società;
d)
in caso di omologazione UE di un veicolo completo, facsimile compilato del certificato di conformità.
2. Il certificato di omologazione UE è rilasciato in base al modello indicato dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
3. Per ogni tipo di veicolo l’autorità di omologazione:
a)
completa tutte le rubriche pertinenti del certificato di omologazione UE, compresa la scheda dei risultati di prova ad esso allegata;
b)
compila l’indice del fascicolo di omologazione;
c)
rilascia immediatamente al richiedente il certificato compilato e completo degli allegati.
La Commissione adotta il modello della scheda dei risultati di prova di cui alla lettera a) mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
4. Se nel caso di un’omologazione UE sono state imposte, in conformità dell’articolo 40, delle restrizioni di validità o si è derogato a talune disposizioni del presente regolamento o degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso, il certificato di omologazione UE specifica tali restrizioni o deroghe.
5. Se il costruttore sceglie la procedura di omologazione mista, l’autorità di omologazione completa il fascicolo di omologazione con i riferimenti ai verbali di prova, stabiliti mediante gli atti di esecuzione di cui all’articolo 32, paragrafo 1, per i quali non è disponibile un certificato d’omologazione UE.
6 Se il costruttore sceglie la procedura d’omologazione in un’unica fase, l’autorità di omologazione stila un elenco delle prescrizioni o degli atti applicabili e allega tale elenco al certificato di omologazione UE. La Commissione adotta il modello di elenco mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
Articolo 31
Disposizioni speciali relative ai sistemi, ai componenti o alle entità tecniche indipendenti
1. A un sistema è rilasciata l’omologazione UE se è conforme alla descrizione datane nella documentazione informativa e se rispetta le prescrizioni tecniche stabilite negli atti pertinenti elencati nell’allegato II.
2. A un componente o a un’entità tecnica indipendente è rilasciata l’omologazione UE se sono conformi alla descrizione datane nella documentazione informativa e se rispettano le prescrizioni tecniche stabilite negli atti pertinenti elencati nell’allegato II.
3. Se componenti o entità tecniche indipendenti, destinati o no alla riparazione e ai servizi d’assistenza o di manutenzione, sono coperti anche dall’omologazione di un sistema riguardante un veicolo, occorre un’ulteriore omologazione del componente o dell’entità tecnica indipendente solo se ciò è previsto dagli atti pertinenti elencati nell’allegato II.
4. Se un componente o un’entità tecnica indipendente svolgono la propria funzione o presentano una particolare caratteristica solo in connessione con altri elementi del veicolo, cosicché la loro conformità alle prescrizioni può essere verificata solo quando il componente o l’entità tecnica indipendente siano messi in funzione insieme a tali altri elementi del veicolo, la portata dell’omologazione UE del componente o dell’entità tecnica indipendente è limitata di conseguenza.
Il certificato di omologazione UE specifica in tal caso eventuali restrizioni d’uso del componente o dell’entità tecnica indipendente e le condizioni particolari del suo montaggio.
Se tale componente o entità tecnica indipendente sono montati dal costruttore del veicolo, il rispetto delle restrizioni d’uso o delle condizioni di montaggio è verificato al momento dell’omologazione del veicolo.
Articolo 32
Prove prescritte per l’omologazione UE
1. La conformità alle prescrizioni tecniche contenute nel presente regolamento e negli atti elencati nell’allegato II è dimostrata attraverso prove adeguate, eseguite da servizi tecnici designati.
Le procedure di prova di cui al primo comma e gli equipaggiamenti e gli strumenti specifici prescritti per eseguire le prove sono definiti negli atti pertinenti elencati nell’allegato II.
Il formato dei verbali di prova rispetta le prescrizioni generali stabilite dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
2. Per eseguire le prove necessarie, il costruttore mette a disposizione dell’autorità di omologazione il numero di veicoli, di componenti o di entità tecniche indipendenti richiesto dagli atti pertinenti elencati nell’allegato II.
3. Le prove prescritte sono eseguite su veicoli, componenti ed entità tecniche indipendenti rappresentativi del tipo da omologare.
Tuttavia, il costruttore può selezionare, d’accordo con l’autorità di omologazione, un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente che, pur non essendo rappresentativi del tipo da omologare, combinino alcune delle caratteristiche più sfavorevoli con riguardo al livello di prestazione richiesto. Per agevolare le decisioni durante il processo di selezione si possono usare metodi di prova virtuali.
4. Previo accordo dell’autorità di omologazione e su richiesta del costruttore, si possono usare metodi di prova virtuali in alternativa ai metodi di prova di cui al paragrafo 1 rispetto alle prescrizioni stabilite dagli atti delegati adottati a norma del paragrafo 6.
5. I metodi di prova virtuali devono soddisfare le condizioni specificate negli atti delegati adottati a norma del paragrafo 6.
6. Per garantire che i risultati ottenuti con le prove virtuali siano altrettanto significativi di quelli ottenuti con le prove fisiche, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle prescrizioni passibili di essere sottoposte a prove virtuali e alle condizioni in cui devono essere effettuate le prove virtuali. Nell’adottare tali atti delegati, la Commissione prende come base le pertinenti prescrizioni e procedure di cui all’allegato XVI della direttiva 2007/46/CE.
Articolo 33
Conformità delle modalità di produzione
1. L’autorità di omologazione che rilascia un’omologazione UE adotta le misure necessarie ad accertare, se necessario in collaborazione con le autorità di omologazione degli altri Stati membri, se siano state predisposte modalità atte a garantire la conformità al tipo omologato di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti in produzione.
2. L’autorità di omologazione che rilascia un’omologazione UE di un veicolo completo adotta le misure necessarie ad accertare che i certificati di conformità rilasciati dal costruttore siano conformi all’articolo 38. A tal fine, l’autorità di omologazione verifica che un numero sufficiente di campioni di certificati di conformità sia conforme all’articolo 38 e che il costruttore abbia predisposto opportune modalità per assicurare la correttezza dei dati contenuti nei certificati di conformità.
3. L’autorità di omologazione che ha rilasciato un’omologazione UE adotta le misure necessarie ad accertare, in relazione a tale omologazione, se necessario in collaborazione con le autorità di omologazione degli altri Stati membri, se le modalità di cui ai paragrafi 1 e 2 siano ancora adeguate affinché veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti in produzione siano ancora conformi al tipo omologato e che i certificati di conformità siano ancora conformi all’articolo 38.
4. Per verificare che veicoli, sistemi, componenti o unità entità tecniche indipendenti siano conformi al tipo omologato, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE può effettuare, su campioni prelevati nei locali del costruttore, compresi gli impianti di produzione, tutti i controlli o le prove richiesti per l’omologazione UE.
5. Se un’autorità che ha rilasciato un’omologazione UE accerta che le modalità di cui ai paragrafi 1 e 2 non sono applicate, divergono in misura significativa dalle modalità e dai piani di controllo convenuti, hanno cessato di essere applicate o non sono più ritenute adeguate, benché la produzione continui, adotta le misure necessarie a garantire che la procedura per la conformità della produzione sia seguita correttamente o ritira l’omologazione.
6. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle modalità dettagliate relative alla conformità della produzione. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
CAPO VI
MODIFICHE DELLE OMOLOGAZIONI UE
Articolo 34
Disposizioni generali
1. Il costruttore informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE di qualsiasi modifica delle informazioni contenute nel fascicolo di omologazione.
Tale autorità di omologazione decide quale tra le procedure stabilite dall’articolo 35 è opportuno seguire.
Se necessario l’autorità di omologazione può decidere, previa consultazione del costruttore, che occorre rilasciare una nuova omologazione UE.
2. La domanda di modifica di un’omologazione UE è presentata esclusivamente all’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE originaria.
3. Se l’autorità di omologazione ritiene che, per introdurre una modifica, siano necessarie nuove ispezioni o prove, ne informa il costruttore.
Le procedure di cui all’articolo 35 si applicano solo se, in seguito a tali ispezioni o prove, l’autorità di omologazione conclude che le prescrizioni relative all’omologazione UE continuano a essere rispettate.
Articolo 35
Revisioni ed estensioni delle omologazioni UE
1. Se le informazioni contenute nel fascicolo di omologazione cambiano senza che si debbano ripetere ispezioni o prove, la modifica è considerata una «revisione».
In tal caso, l’autorità di omologazione rilascia le pagine del fascicolo di omologazione debitamente modificate, indicando chiaramente su ciascuna pagina modificata la natura della modifica e la data del nuovo rilascio. Una versione consolidata e aggiornata del fascicolo di omologazione, accompagnata da una descrizione dettagliata delle modifiche, è considerata conforme a tale prescrizione.
2. La modifica è considerata un’«estensione» se i dati registrati nel fascicolo di omologazione sono cambiati e si verifica uno dei casi seguenti:
a)
sono necessarie ulteriori ispezioni o prove;
b)
una delle informazioni contenute nel certificato di omologazione UE, ad eccezione dei suoi allegati, è cambiata;
c)
diventano applicabili nuove prescrizioni previste da uno degli atti elencati nell’allegato II applicabili al tipo di veicolo o al sistema, al componente o all’entità tecnica indipendente omologati.
In caso di estensione, l’autorità di omologazione rilascia un certificato di omologazione UE aggiornato, contrassegnato da un numero di estensione progressivo a seconda del numero di estensioni successive già rilasciate. Tale certificato di omologazione riporta chiaramente il motivo dell’estensione e la data del nuovo rilascio.
3. Ogni volta che si rilasciano pagine modificate o versioni consolidate e aggiornate, sono modificati di conseguenza l’indice del fascicolo di omologazione annesso al certificato di omologazione, indicando la data dell’estensione o della revisione più recenti o della più recente consolidazione della versione aggiornata.
4. Non è richiesta la modifica dell’omologazione di un tipo di veicolo se le nuove prescrizioni di cui al paragrafo 2, lettera c), sono irrilevanti dal punto di vista tecnico per quel tipo di veicolo o riguardano altre categorie di veicoli.
Articolo 36
Rilascio e comunicazione di modifiche
1. In caso di estensione, si aggiornano tutte le sezioni pertinenti del certificato di omologazione UE, gli allegati e l’indice del fascicolo di omologazione. Al richiedente sono immediatamente rilasciati il certificato aggiornato e i relativi allegati.
2. In caso di revisione, l’autorità di omologazione rilascia immediatamente al richiedente, a seconda dei casi, i documenti riveduti o la versione consolidata e aggiornata, incluso l’indice corretto del fascicolo di omologazione.
3. L’autorità di omologazione notifica alle autorità di omologazione degli altri Stati membri tutte le modifiche delle omologazioni UE secondo le procedure di cui all’articolo 29.
CAPO VII
VALIDITÀ DELL’OMOLOGAZIONE UE
Articolo 37
Cessazione della validità
1. Le omologazioni UE rilasciate hanno validità illimitata.
2. L’omologazione UE di un veicolo diviene invalida nei casi seguenti:
a)
nuove prescrizioni applicabili al tipo di veicolo omologato diventano obbligatorie per la messa a disposizione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione di veicoli e non è possibile aggiornare di conseguenza l’omologazione;
b)
la produzione del veicolo omologato cessa in modo definitivo e volontario;
c)
la validità dell’omologazione scade a causa di una restrizione in conformità dell’articolo 40, paragrafo 6;
d)
l’omologazione è stata revocata in applicazione dell’articolo 33, paragrafo 5, dell’articolo 49, paragrafo 1, o dell’articolo 52, paragrafo 4.
3. Quando soltanto una variante di un tipo o una versione di una variante divengono invalide, l’omologazione UE del veicolo in questione perde validità limitatamente a tale variante o versione specifica.
4. Quando la produzione di un tipo di veicolo cessa definitivamente, il costruttore ne informa l’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE di tale veicolo.
Entro un mese dal ricevimento della comunicazione di cui al primo comma, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE del veicolo ne informa le autorità di omologazione degli altri Stati membri.
5. Fatto salvo il paragrafo 4, se la validità dell’omologazione UE di un veicolo sta per scadere, il costruttore ne informa l’autorità che l’ha rilasciata.
L’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE comunica immediatamente alle autorità di omologazione degli altri Stati membri tutte le informazioni pertinenti per consentire l’eventuale applicazione dell’articolo 44.
La comunicazione di cui al secondo comma precisa, in particolare, la data di produzione e il numero di identificazione dell’ultimo veicolo prodotto.
CAPO VIII
CERTIFICATO DI CONFORMITÀ E MARCATURA
Articolo 38
Certificato di conformità
1. Il costruttore, in quanto titolare di un’omologazione di un veicolo, rilascia un certificato di conformità in formato cartaceo che accompagna ogni veicolo, completo, incompleto o completato, fabbricato in conformità al tipo di veicolo omologato.
Tale certificato è rilasciato gratuitamente all’acquirente insieme al veicolo. Il rilascio del certificato non può essere subordinato a una richiesta esplicita o alla presentazione di ulteriori informazioni al costruttore.
Per un periodo di dieci anni dalla data di produzione del veicolo, il costruttore del veicolo rilascia, su richiesta del proprietario del veicolo, un duplicato del certificato di conformità a fronte di un corrispettivo non superiore al costo del rilascio. Sul recto di ogni duplicato del certificato è chiaramente visibile il termine «duplicato».
2. Il costruttore usa il modello del certificato di conformità adottato dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. Il certificato di conformità è concepito in modo da evitare la falsificazione. A tal fine, gli atti di esecuzione prevedono che la carta utilizzata per il certificato sia protetta da varie caratteristiche di stampa di sicurezza. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
3. Il certificato di conformità è redatto in almeno una delle lingue ufficiali dell’Unione. Ogni Stato membro può chiedere che il certificato di conformità sia tradotto nella propria o nelle proprie lingue ufficiali.
4. La persona o le persone autorizzate a firmare i certificati di conformità fanno parte dell’organizzazione del costruttore e sono debitamente autorizzate dalla direzione a impegnare pienamente la responsabilità giuridica del costruttore per quanto riguarda la progettazione e la costruzione o la conformità della produzione del veicolo.
5. Il certificato di conformità deve essere compilato in ogni sua parte e non deve contenere restrizioni nell’uso del veicolo che non siano previste nel presente regolamento o in uno degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
6. Se si tratta di un veicolo incompleto o completato, il costruttore indica nel certificato di conformità solo gli elementi aggiunti o modificati nella fase dell’omologazione che è in corso e allega eventualmente al certificato tutti i certificati di conformità rilasciati nel corso delle fasi precedenti.
7. Il certificato di conformità per i veicoli omologati a norma dell’articolo 40, paragrafo 2, reca nell’intestazione la frase «Per veicoli completi/completati, omologati a norma dell’articolo 40, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 168/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 15 gennaio 2013, relativo all’omologazione e alla vigilanza del mercato dei veicoli a motore a due o tre ruote e dei quadricicli (omologazione provvisoria)».
8. Il certificato di conformità previsto negli atti di esecuzione di cui al paragrafo 2 reca nell’intestazione, per i veicoli omologati a norma dell’articolo 42, la frase «Per veicoli completi/completati omologati in piccole serie» e, accanto, l’anno di fabbricazione seguito da un numero sequenziale compreso tra 1 e il limite indicato nella tabella di cui all’allegato III, che, per ciascun anno di fabbricazione, identifichi la posizione del veicolo in seno alla produzione prevista per tale anno.
9. Fatto salvo il paragrafo 1, il costruttore può trasmettere per via elettronica il certificato di conformità all’autorità di immatricolazione di qualsiasi Stato membro.
Articolo 39
Targa regolamentare con opportuna marcatura dei veicoli e marchio di omologazione di componenti o entità tecniche indipendenti
1. Il costruttore di un veicolo appone su ogni veicolo prodotto in conformità al tipo omologato una targa regolamentare con l’opportuna marcatura prevista dal pertinente atto di esecuzione adottato a norma del paragrafo 3.
2. Il costruttore di un componente o di un’entità tecnica indipendente, indipendentemente dal fatto che faccia parte di un sistema, appone il marchio di omologazione prescritto dal pertinente atto di esecuzione adottato a norma del presente regolamento o del pertinente regolamento UNECE a ciascun componente o ciascuna entità tecnica indipendente fabbricati in conformità del tipo omologato.
Se tale marchio di omologazione non è richiesto, il costruttore appone almeno il nome o il marchio commerciale del costruttore, il numero del tipo o un numero di identificazione.
3. La targa regolamentare e il marchio di omologazione UE si conformano al modello stabilito dalla Commissione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2. I primi atti delegati a tal fine sono adottati entro il 31 dicembre 2014.
CAPO IX
DEROGHE PER NUOVE TECNOLOGIE O NUOVE CONCEZIONI
Articolo 40
Deroghe per nuove tecnologie o nuove concezioni
1. Il costruttore può chiedere un’omologazione UE relativa a un tipo di veicolo, di sistema, di componente o di entità tecnica indipendente comprendente nuove tecnologie o concezioni incompatibili con uno o più atti elencati nell’allegato II.
2. L’autorità di omologazione rilascia l’omologazione UE di cui al paragrafo 1 se tutte le seguenti condizioni sono soddisfatte:
a)
la domanda indica i motivi per cui le tecnologie o le concezioni in questione rendono il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente incompatibili con uno o più atti elencati nell’allegato II;
b)
la domanda descrive le implicazioni per la sicurezza e l’ambiente della nuova tecnologia e le misure adottate per garantire un livello di sicurezza e di tutela dell’ambiente almeno equivalente a quello previsto dalle prescrizioni alle quali si chiede di derogare;
c)
sono presentati descrizioni e risultati delle prove in grado di dimostrare che la condizione di cui alla lettera b) è soddisfatta.
3. Il rilascio di tali omologazioni UE con deroghe per nuove tecnologie o concezioni è subordinato all’autorizzazione della Commissione. Tale autorizzazione è fornita sotto forma di atto di esecuzione. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2.
4. In attesa dell’autorizzazione della Commissione, l’autorità di omologazione può già rilasciare un’omologazione UE, purché provvisoria, valida solo sul territorio dello Stato membro interessato e relativa a un tipo di veicolo coperto dalla deroga richiesta. L’autorità di omologazione informa immediatamente la Commissione e gli altri Stati membri con una nota contenente le informazioni di cui al paragrafo 2.
La natura provvisoria e la limitata validità territoriale risultano evidenti dall’intestazione del certificato di omologazione e da quella del certificato di conformità. La Commissione può adottare atti di esecuzione al fine di stabilire modelli armonizzati per i certificati di omologazione e i certificati di conformità ai fini del presente paragrafo. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2.
5. Le altre autorità di omologazione possono decidere di accettare per iscritto sul loro territorio l’omologazione provvisoria di cui al paragrafo 4.
6. Se del caso, l’autorizzazione della Commissione di cui al paragrafo 3 specifica anche eventuali restrizioni cui è sottoposta. In ogni caso l’omologazione ha una validità minima di trentasei mesi.
7. Se la Commissione decide di rifiutare l’autorizzazione, l’autorità di omologazione informa immediatamente il titolare dell’omologazione provvisoria di cui al paragrafo 4 che quest’ultima sarà revocata sei mesi dopo la data del rifiuto della Commissione.
Tuttavia, i veicoli prodotti in conformità dell’omologazione provvisoria prima della cessazione della validità possono essere immessi sul mercato, immatricolati o entrare in circolazione negli Stati membri che hanno accettato l’omologazione provvisoria.
Articolo 41
Successivi adeguamenti degli atti delegati e di esecuzione
1. Se autorizza una deroga ai sensi dell’articolo 40, la Commissione prende immediatamente le misure necessarie per adeguare agli sviluppi tecnologici i pertinenti atti delegati o di esecuzione.
Se la deroga ai sensi dell’articolo 40 riguarda un regolamento UNECE, la Commissione propone di modificare il pertinente regolamento UNECE seguendo la procedura applicabile in base all’accordo del 1958 riveduto.
2. Una volta modificati i pertinenti atti, è soppressa ogni restrizione nella decisione della Commissione che autorizza la deroga.
Se non sono stati presi i provvedimenti necessari per adeguare gli atti delegati o di esecuzione, la Commissione può autorizzare, su richiesta dello Stato membro che ha rilasciato l’omologazione, mediante una decisione sotto forma di atto di esecuzione adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2, lo Stato membro a prorogare l’omologazione.
CAPO X
VEICOLI PRODOTTI IN PICCOLE SERIE
Articolo 42
Omologazione nazionale di piccole serie
1. Il costruttore può chiedere un’omologazione nazionale di un tipo di veicolo prodotto in piccola serie entro i limiti quantitativi annuali di cui all’allegato III. Tali limiti si applicano alla messa a disposizione sul mercato, all’immatricolazione o all’entrata in circolazione dei veicoli del tipo omologato sul mercato di ogni Stato membro in un anno determinato.
2. Per il tipo di veicoli di cui al paragrafo 1, gli Stati membri possono derogare a una o più prescrizioni sostanziali stabilite in uno o più degli atti delegati di cui all’allegato II, purché stabiliscano pertinenti prescrizioni alternative.
Per «prescrizioni alternative» si intendono disposizioni amministrative e prescrizioni tecniche intese a garantire un livello di sicurezza funzionale, di tutela dell’ambiente e di sicurezza sul lavoro il più possibile equivalente a quello previsto in uno o più degli atti delegati di cui all’allegato II.
Per il tipo di veicoli di cui al paragrafo 1, gli Stati membri possono derogare a una o più disposizioni amministrative del presente regolamento o degli atti di esecuzione adottati a norma del presente regolamento.
Uno Stato membro deroga alle disposizioni di cui al presente paragrafo solo se ha fondati motivi per farlo.
3. Ai fini dell’omologazione nazionale di veicoli a norma del presente articolo, sono accettati sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti omologati in conformità degli atti elencati nell’allegato II.
4. Il certificato di omologazione per i veicoli omologati a norma del presente articolo è redatto in conformità con il modello di cui all’articolo 30, paragrafo 2, ma non reca l’intestazione «Certificato di omologazione UE di veicolo» e indica il contenuto delle deroghe concesse a norma del paragrafo 2. I certificati di omologazione sono numerati in conformità col sistema armonizzato di cui all’articolo 29, paragrafo 4.
5. Il certificato di omologazione specifica la natura delle deroghe concesse a norma del paragrafo 2, primo e terzo comma.
6. La validità dell’omologazione nazionale di piccole serie è limitata al territorio dello Stato membro la cui l’autorità di omologazione ha rilasciato l’omologazione.
7. Tuttavia, su richiesta del costruttore, una copia del certificato di omologazione e i suoi allegati sono inviati per posta raccomandata o per posta elettronica alle autorità di omologazione degli Stati membri indicati dal costruttore.
8. Entro tre mesi dal ricevimento della richiesta di cui al paragrafo 7, le autorità di omologazione degli Stati membri indicati dal costruttore decidono se accettare l’omologazione. Essi comunicano formalmente la loro decisione all’autorità di omologazione che ha concesso l’omologazione nazionale per piccole serie.
9. Le autorità di omologazione degli Stati membri accettano l’omologazione nazionale a meno che non abbiano fondati motivi per ritenere che le prescrizioni tecniche nazionali in base alle quali il veicolo è stato omologato non siano equivalenti alle proprie.
10. Su richiesta di chi desideri immettere sul mercato o immatricolare un veicolo con omologazione nazionale per piccole serie in un altro Stato membro, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione nazionale per piccole serie fornisce all’autorità nazionale dell’altro Stato membro copia del certificato di omologazione e del fascicolo di omologazione. Si applicano i paragrafi 8 e 9.
CAPO XI
MESSA A DISPOSIZIONE SUL MERCATO, IMMATRICOLAZIONE O ENTRATA IN CIRCOLAZIONE
Articolo 43
Messa a disposizione sul mercato, immatricolazione o entrata in circolazione di veicoli
Fatti salvi gli articoli 46 e 47, i veicoli per i quali è obbligatoria l’omologazione UE di un veicolo completo o per i quali il costruttore ha ottenuto tale omologazione ai sensi del presente regolamento possono essere messi a disposizione sul mercato, immatricolati o possono entrare in circolazione solo se accompagnati da un certificato di conformità valido rilasciato in conformità dell’articolo 38.
La messa a disposizione sul mercato o l’entrata in circolazione dei veicoli incompleti è permessa, ma le autorità degli Stati membri responsabili dell’immatricolazione dei veicoli possono rifiutare di consentire l’immatricolazione e l’uso su strada di tali veicoli
Articolo 44
Messa a disposizione sul mercato, immatricolazione o entrata in circolazione di veicoli di fine serie
1. Alle condizioni di fine serie ed entro i termini specificati ai paragrafi 2 e 4, i veicoli conformi a un tipo di veicolo la cui omologazione UE è divenuta invalida ai sensi dell’articolo 37 possono essere messi a disposizione sul mercato, immatricolati o entrare in circolazione.
Il primo comma si applica solo ai veicoli nel territorio dell’Unione muniti di omologazione UE valida al momento della loro produzione, ma non messi a disposizione sul mercato, immatricolati né messi in circolazione prima che tale omologazione UE cessasse di essere valida.
2. Il paragrafo 1 si applica ai veicoli completi per un periodo di ventiquattro mesi dalla data in cui l’omologazione UE è diventata invalida e ai veicoli completati per un periodo di trenta mesi dalla stessa data.
3. Il costruttore che intende avvalersi del paragrafo 1 presenta una richiesta all’autorità nazionale di ciascuno Stato membro in cui i veicoli in questione devono essere messi a disposizione sul mercato, immatricolati o entrare in circolazione. La richiesta specifica i motivi tecnici o economici che impediscono a tali veicoli di conformarsi alle nuove prescrizioni per l’omologazione.
Entro tre mesi dal ricevimento di tale richiesta, l’autorità nazionale interessata decide se e quanti di questi veicoli possono essere immatricolati nel proprio territorio.
4. Il numero di veicoli di fine serie non supera il valore più alto tra il 10 % del numero di veicoli immatricolati nei due anni precedenti e 100 veicoli per Stato membro.
5. Una menzione speciale che definisce il veicolo come veicolo di «fine serie» è apposta sul certificato di conformità dei veicoli entrati in circolazione in base a questa procedura.
6. Gli Stati membri garantiscono che il numero dei veicoli da mettere a disposizione sul mercato, immatricolare o far entrare in circolazione secondo la procedura prevista dal presente articolo sia controllato in modo efficace.
7. Il presente articolo si applica solo alla cessazione della produzione dovuta allo spirare della validità dell’omologazione nel caso di cui all’articolo 37, paragrafo 2, lettera a).
Articolo 45
Messa a disposizione sul mercato o entrata in circolazione di componenti ed entità tecniche indipendenti
1. I componenti o le entità tecniche indipendenti possono essere messi a disposizione sul mercato o entrare in circolazione solo se soddisfano le prescrizioni dei pertinenti atti elencati nell’allegato II e sono correttamente marcati in conformità dell’articolo 39.
2. Il paragrafo 1 non si applica a componenti o entità tecniche indipendenti appositamente fabbricati o progettati per veicoli nuovi che non rientrano nell’ambito di applicazione del presente regolamento.
3. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono autorizzare la messa a disposizione sul mercato o l’entrata in circolazione di componenti o entità tecniche indipendenti esentati da una o più disposizioni del presente regolamento ai sensi dell’articolo 40 o destinati a essere montati su veicoli che abbiano ottenuto l’omologazione ai sensi dell’articolo 42 in relazione a tali componenti o entità tecniche indipendenti.
4. In deroga al paragrafo 1 e fatte salve disposizioni contrarie del presente regolamento o di uno degli atti delegati adottati a norma dello stesso, gli Stati membri possono autorizzare la messa a disposizione sul mercato o l’entrata in circolazione di componenti o entità tecniche indipendenti destinati ad essere montati su veicoli che, quando sono stati messi a disposizione sul mercato o sono entrati in circolazione, non richiedevano l’omologazione ai sensi del presente regolamento o della direttiva 2002/24/CE.
CAPO XII
CLAUSOLE DI SALVAGUARDIA
Articolo 46
Procedura applicabile a veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti che presentano gravi rischi a livello nazionale
1. Qualora le autorità di vigilanza del mercato di uno Stato membro abbiano adottato i provvedimenti di cui all’articolo 20 del regolamento (CE) n. 765/2008 oppure abbiano sufficienti motivi per ritenere che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente oggetto del presente regolamento comportino un grave rischio per la salute o la sicurezza delle persone o per altri aspetti di tutela del pubblico interesse di cui al presente regolamento, l’autorità che ha rilasciato l’omologazione effettua una valutazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione, tenendo conto di tutte le prescrizioni del presente regolamento. Gli operatori economici interessati cooperano pienamente con le autorità di omologazione e/o vigilanza del mercato.
Se, nel corso di tale valutazione, l’autorità che ha rilasciato l’omologazione rileva che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente non rispettano le prescrizioni del presente regolamento, intima tempestivamente all’operatore economico interessato di adottare tutte le misure correttive del caso per rendere il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente conformi a dette prescrizioni, oppure di ritirare dal mercato il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente ovvero di richiamarli entro un termine ragionevole, commisurato alla natura del rischio.
Alle misure di cui al secondo comma del presente paragrafo si applica l’articolo 21 del regolamento (CE) n. 765/2008.
2. Qualora ritengano che la non conformità non sia limitata al proprio territorio nazionale, le autorità di omologazione informano la Commissione e gli altri Stati membri dei risultati della valutazione e dei provvedimenti imposti all’operatore economico.
3. L’operatore economico garantisce l’adozione di tutte le misure correttive del caso in relazione alla totalità dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti non conformi che ha immesso sul mercato, immatricolato o fatto entrare in circolazione nell’Unione.
4. Qualora l’operatore economico non adotti le misure correttive del caso entro il periodo di cui al paragrafo 1, secondo comma, le autorità nazionali adottano tutti gli opportuni provvedimenti atti a proibire o limitare l’immissione sul mercato, l’immatricolazione o l’entrata in circolazione nei rispettivi mercati nazionali dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti non conformi, a ritirarli dal mercato o a richiamarli.
5. Le autorità nazionali informano senza indugio la Commissione e gli altri Stati membri dei provvedimenti di cui al paragrafo 4.
Le informazioni fornite includono tutti i dettagli disponibili, con particolare riferimento ai dati necessari per l’identificazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente non conformi, all’origine degli stessi, alla natura della presunta non conformità e dei rischi connessi, alla natura e alla durata delle misure nazionali adottate nonché alle argomentazioni addotte dall’operatore economico interessato. In particolare, le autorità di omologazione indicano se la non conformità è dovuta:
a)
al mancato rispetto, da parte del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente, delle prescrizioni relative alla salute o alla sicurezza delle persone, alla tutela dell’ambiente o ad altri aspetti di tutela del pubblico interesse di cui al presente regolamento; o
b)
a carenze nei pertinenti atti elencati nell’allegato II.
6. Entro un mese ciascuno Stato membro comunica alla Commissione e agli altri Stati membri le eventuali misure adottate, trasmettendo altresì tutte le informazioni complementari di cui dispone sulla non conformità del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione e, in caso di disaccordo con le misure nazionali notificate, le proprie obiezioni.
7. Se, entro un mese dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 6 del presente articolo, uno Stato membro o la Commissione hanno sollevato obiezioni nei confronti di una misura adottata da uno Stato membro, tale misura è valutata dalla Commissione in conformità dell’articolo 47.
8. Gli Stati membri garantiscono la tempestiva adozione delle opportune misure restrittive in relazione al veicolo, al sistema, al componente o all’entità tecnica indipendente in questione, come ad esempio il ritiro del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente dai rispettivi mercati.
Articolo 47
Procedura di salvaguardia dell’Unione
1. Se, nel corso della procedura di cui all’articolo 46, paragrafi 3 e 4, sono sollevate obiezioni nei confronti una misura adottata da uno Stato membro ovvero se la Commissione ritiene una misura nazionale contraria alla legislazione dell’Unione, la stessa Commissione, previa consultazione degli Stati membri e dell’operatore o degli operatori economici interessati, procede senza indugio a una valutazione della misura nazionale. In base ai risultati di tale valutazione, la Commissione decide, secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2, se la misura nazionale sia giustificata.
La Commissione comunica la propria decisione a tutti gli Stati membri e all’operatore o agli operatori economici interessati.
2. Se la misura nazionale è ritenuta giustificata dalla Commissione, tutti gli Stati membri adottano le misure necessarie per garantire il ritiro dal proprio mercato del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente non conforme e ne informano la Commissione. Se la misura nazionale è ritenuta ingiustificata, lo Stato membro in questione revoca o adegua la misura, in conformità della decisione di cui al paragrafo 1.
3. Se la misura nazionale è ritenuta giustificata ed è imputata a carenze del presente regolamento o degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso, la Commissione propone gli opportuni provvedimenti come segue:
a)
se si tratta di atti delegati o di esecuzione adottati a norma del presente regolamento, la Commissione propone le modifiche necessarie dell’atto interessato;
b)
se si tratta di regolamenti UNECE, la Commissione propone i necessari progetti di modifica dei regolamenti UNECE in questione secondo la procedura applicabile in base all’accordo del 1958 riveduto.
Articolo 48
Veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti conformi che presentano gravi rischi
1. Se uno Stato membro, a seguito di una valutazione ai sensi dell’articolo 46, paragrafo 1, rileva che determinati veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti, seppur conformi alle prescrizioni applicabili o correttamente marcati, presentano gravi rischi per la sicurezza o sono potenzialmente in grado di danneggiare seriamente l’ambiente o la sanità pubblica, impone all’operatore economico interessato di adottare tutti gli opportuni provvedimenti per garantire che il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente, all’atto dell’immissione sul mercato o dell’immatricolazione ovvero a seguito dell’entrata in circolazione, non presentino più tale rischio, oppure di ritirare dal mercato il veicolo, il sistema, il componente o l’entità tecnica indipendente ovvero di richiamarli entro un termine ragionevole, commisurato alla natura del rischio. Lo Stato membro può rifiutare l’immatricolazione di tali veicoli finché il costruttore non abbia adottato tutti gli opportuni provvedimenti.
2. Per quanto riguarda i veicoli, i sistemi, i componenti o le entità tecniche indipendenti di cui al paragrafo 1, l’operatore economico garantisce l’adozione di misure correttive in relazione alla totalità dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti in questione già immessi sul mercato, immatricolati o entrati in circolazione nell’Unione.
3. Entro un mese lo Stato membro di cui al paragrafo 1 comunica alla Commissione e agli altri Stati membri tutte le informazioni disponibili, con particolare riferimento ai dati necessari per l’identificazione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione, all’origine e alla catena di fornitura del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente, alla natura del rischio nonché alla natura e alla durata delle misure nazionali adottate.
4. La Commissione consulta senza indugio gli Stati membri e l’operatore o gli operatori economici interessati, in particolare la competente autorità che ha rilasciato l’omologazione, e valuta la misura nazionale adottata. In base ai risultati della valutazione, la Commissione decide se la misura nazionale di cui al paragrafo 1 sia considerata giustificata e propone, all’occorrenza, opportune misure.
5. La Commissione indirizza la propria decisione a tutti gli Stati membri e la comunica senza indugio ad essi e all’operatore o agli operatori economici interessati.
Articolo 49
Veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti non conformi al tipo omologato
1. Qualora veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti nuovi, muniti di un certificato di conformità o recanti un marchio di omologazione, non siano conformi al tipo omologato, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE adotta le misure necessarie, inclusa la revoca dell’omologazione, affinché i veicoli, i sistemi, i componenti o le entità tecniche indipendenti in produzione siano resi conformi al tipo omologato.
2. Ai fini del paragrafo 1, le divergenze rispetto a quanto indicato dal certificato di omologazione UE o dal fascicolo di omologazione sono considerate come non conformità al tipo omologato.
3. Se l’autorità di omologazione dimostra che veicoli, componenti o entità tecniche indipendenti nuovi, muniti di un certificato di conformità o recanti un marchio di omologazione rilasciato in un altro Stato membro non sono conformi al tipo omologato, può chiedere all’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE di verificare se i veicoli, i sistemi, i componenti o le entità tecniche indipendenti in produzione continuino a essere conformi al tipo omologato. Ricevuta tale richiesta, l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE prende quanto prima i provvedimenti necessari e comunque entro tre mesi dalla data della richiesta.
4. Nei casi che seguono, l’autorità di omologazione chiede all’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE al sistema, al componente, all’entità tecnica indipendente o al veicolo incompleto di adottare i provvedimenti necessari affinché i veicoli in produzione tornino a essere conformi al tipo omologato:
a)
nel caso di un’omologazione UE di un veicolo, se la non conformità di un veicolo è imputabile esclusivamente alla non conformità di un sistema, un componente o un'entità tecnica indipendente;
b)
nel caso di un’omologazione in più fasi, se la non conformità di un veicolo completato è imputabile esclusivamente alla non conformità di un sistema, un componente o un'entità tecnica indipendente facente parte del veicolo incompleto o alla non conformità del veicolo incompleto stesso.
5. Ricevuta una richiesta in tal senso, l’autorità di omologazione interessata adotta quanto prima i provvedimenti necessari e comunque entro tre mesi dalla data della richiesta, eventualmente insieme all’autorità di omologazione richiedente.
6. Qualora sia accertata una non conformità, l’autorità di omologazione dello Stato membro che ha rilasciato l’omologazione UE del sistema, del componente, dell’entità tecnica indipendente o del veicolo incompleto adotta le misure di cui al paragrafo 1.
Le autorità di omologazione si informano reciprocamente, entro un mese, della revoca di un’omologazione UE e dei relativi motivi.
7. Se l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione UE contesta la non conformità di cui è stata informata, gli Stati membri interessati si adoperano per comporre la controversia. La Commissione è tenuta informata e organizza eventualmente opportune consultazioni al fine di giungere a una soluzione.
Articolo 50
Immissione sul mercato ed entrata in circolazione di parti o equipaggiamenti che possono comportare gravi rischi per il corretto funzionamento di sistemi essenziali
1. Parti o equipaggiamenti che possono comportare gravi rischi per il corretto funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza del veicolo e per la sua compatibilità ambientale non sono immessi sul mercato, immatricolati o fatti entrare in circolazione e sono vietati, a meno che abbiano ottenuto l’autorizzazione di un’autorità di omologazione a norma dell’articolo 51, paragrafi 1 e 4.
2. Al fine di garantire l’applicazione uniforme del paragrafo 1, la Commissione può adottare atti di esecuzione per stabilire un elenco di tali parti o equipaggiamenti sulla base delle informazioni disponibili, in particolare delle informazioni trasmesse dagli Stati membri per quanto riguarda:
a)
la gravità dei rischi per la sicurezza o per la compatibilità ambientale di veicoli muniti delle parti o degli equipaggiamenti in questione;
b)
il possibile effetto su consumatori e costruttori nel mercato post-vendita dell’eventuale imposizione, a norma del presente articolo, di un’eventuale prescrizione di autorizzazione su parti o equipaggiamenti.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2.
3. Il paragrafo 1 non si applica a parti o equipaggiamenti originali e a parti o equipaggiamenti omologati in conformità di uno degli atti elencati nell’allegato II, a meno che l’omologazione non riguardi aspetti diversi da quelli contemplati al paragrafo 1.
Il paragrafo 1 non si applica alle parti o agli equipaggiamenti prodotti esclusivamente per veicoli da corsa non destinati a circolare sulle strade pubbliche. Qualora parti o equipaggiamenti inclusi in un elenco stabilito mediante un atto di esecuzione di cui al paragrafo 2 abbiano un duplice uso e siano destinati sia alla corsa che alla circolazione su strada, non possono essere messi a disposizione del pubblico per i veicoli destinati all’uso su strada a meno che non siano conformi alle prescrizioni del presente articolo. Se del caso, la Commissione adotta disposizioni per l’identificazione delle parti o degli equipaggiamenti di cui al presente paragrafo.
4. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle prescrizioni che le parti o gli equipaggiamenti di cui al paragrafo 1 del presente articolo devono soddisfare.
Tali prescrizioni possono essere basate sugli atti elencati nell’allegato II o possono consistere in un confronto tra le parti o gli equipaggiamenti con le prestazioni ambientali o di sicurezza del veicolo originale o, se del caso, di una delle sue parti. In ogni caso le prescrizioni garantiscono che le parti o gli equipaggiamenti non compromettano il funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza del veicolo o per la sua compatibilità ambientale.
Articolo 51
Parti o equipaggiamenti che possono comportare gravi rischi per il corretto funzionamento di sistemi essenziali - relative prescrizioni
1. Ai fini dell’articolo 50, paragrafo 1, il costruttore di parti o equipaggiamenti sottopone all’autorità di omologazione una domanda corredata da un verbale di prova redatto da un servizio tecnico designato attestante che le parti o gli equipaggiamenti oggetto della domanda di autorizzazione soddisfano le prescrizioni di cui all’articolo 50, paragrafo 4. Il costruttore può presentare una sola domanda per tipo di parte a una sola autorità di omologazione.
Su richiesta dell’autorità competente di un altro Stato membro, l’autorità di omologazione che ha concesso l’autorizzazione invia a tale autorità, entro un mese dal ricevimento della richiesta, copia del certificato di omologazione richiesto, completo degli allegati, mediante un sistema comune sicuro di trasmissione elettronica. La copia può altresì presentarsi come copia elettronica sicura.
2. La domanda comprende informazioni relative al costruttore delle parti o degli equipaggiamenti, il tipo, il numero di identificazione e d’ordine delle parti o degli equipaggiamenti, il nome del costruttore del veicolo, il tipo di veicolo ed eventualmente l’anno di costruzione od ogni altra informazione che consenta l’identificazione del veicolo sul quale devono essere installati tali parti o equipaggiamenti.
Una volta accertato, anche in base al verbale di prova e ad altri elementi probanti, che le parti o gli equipaggiamenti in questione sono conformi alle prescrizioni di cui all’articolo 50, paragrafo 4, l’autorità di omologazione autorizza l’immissione sul mercato e l’entrata in circolazione delle parti o degli equipaggiamenti, fatto salvo il paragrafo 4, secondo comma, del presente articolo.
L’autorità di omologazione rilascia immediatamente un certificato al costruttore.
3. La Commissione può adottare atti di esecuzione al fine di elaborare il modello e il sistema di numerazione del certificato di cui al paragrafo 2, terzo comma, del presente articolo. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2.
4. Il costruttore informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’autorizzazione di eventuali modifiche che possano incidere sulle condizioni alle quali il certificato è stato rilasciato. Tale autorità decide se l’autorizzazione debba essere oggetto di riesame o se debba esserne rilasciata una nuova e se siano necessarie nuove prove.
Al costruttore spetta garantire che le parti o gli equipaggiamenti siano prodotti e continuino a essere prodotti alle condizioni alle quali è stata rilasciata l’autorizzazione.
5. Prima di accordare l’autorizzazione, l’autorità di omologazione verifica l’esistenza di modalità e procedure soddisfacenti atte a garantire un controllo efficace della conformità della produzione.
Se constata che le condizioni per il rilascio dell’autorizzazione non sono più soddisfatte, l’autorità di omologazione chiede al costruttore di adottare i provvedimenti necessari a garantire il ripristino della conformità delle parti o degli equipaggiamenti. Se necessario, revoca l’autorizzazione.
6. Le autorità di omologazione dei vari Stati membri sottopongono all’attenzione della Commissione ogni disaccordo relativo all’autorizzazione di cui al paragrafo 2, secondo comma. La Commissione adotta misure adeguate a risolvere il disaccordo, compresa l’eventuale richiesta di revoca dell’autorizzazione, previa consultazione delle autorità di omologazione.
7. Fin quando l’elenco di cui all’articolo 50, paragrafo 2, non sia stato redatto, gli Stati membri possono mantenere le disposizioni nazionali relative a parti o equipaggiamenti che possono influenzare il corretto funzionamento di sistemi essenziali per la sicurezza del veicolo o la sua compatibilità ambientale.
Articolo 52
Richiamo di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti
1. Se un costruttore cui è stata rilasciata un’omologazione UE di un veicolo completo ha l’obbligo, ai sensi del regolamento (CE) n. 765/2008, di richiamare veicoli immessi sul mercato, immatricolati o della cui entrata in circolazione è responsabile perché un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente montati sul veicolo presentano un grave rischio per la sicurezza, la sanità pubblica o la tutela dell’ambiente, indipendentemente dal fatto che siano debitamente omologati ai sensi del presente regolamento, oppure perché una parte, non soggetta ad alcuna prescrizione specifica ai sensi delle norme sull’omologazione, presenta seri rischi per la sicurezza, la sanità pubblica o la tutela dell’ambiente, ne informa immediatamente l’autorità che ha rilasciato l’omologazione del veicolo.
2. Il costruttore di sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti a cui è stata rilasciata un’omologazione UE informa immediatamente l’autorità di omologazione che ha rilasciato l’omologazione qualora abbia l’obbligo, ai sensi del regolamento (CE) n. 765/2008, di richiamare sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti immessi sul mercato o della cui entrata in circolazione è responsabile perché presentano un grave rischio per la sicurezza, la sicurezza sul lavoro, la sanità pubblica o la tutela dell’ambiente, indipendentemente dal fatto che siano debitamente omologati ai sensi del presente regolamento.
3. Il costruttore propone all’autorità di omologazione i rimedi idonei a neutralizzare il grave rischio di cui ai paragrafi 1 e 2. L’autorità di omologazione comunica immediatamente i rimedi proposti alle autorità di omologazione degli altri Stati membri.
Le autorità di omologazione garantiscono l’effettiva applicazione dei rimedi nei rispettivi Stati membri.
4. Se i rimedi sono ritenuti insufficienti o non sono stati attuati abbastanza rapidamente dall’autorità di omologazione interessata, questa informerà immediatamente l’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE.
L’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE informa a sua volta il costruttore. Se il costruttore non propone e non attua efficaci interventi correttivi, l’autorità che ha rilasciato l’omologazione UE prende tutti i provvedimenti di tutela necessari, compresa la revoca dell’omologazione UE. In caso di revoca dell’omologazione UE, l’autorità di omologazione, entro un mese dalla revoca, ne informa il costruttore, le autorità di omologazione degli altri Stati membri e la Commissione per posta raccomandata o mezzi elettronici equivalenti.
Articolo 53
Notifica delle decisioni e dei mezzi di impugnazione esperibili
1. Tutte le decisioni prese ai sensi del presente regolamento e tutte le decisioni di rifiuto o di revoca di un’omologazione UE o di rifiuto di un'immatricolazione, di divieto o di limitazione dell’immissione sul mercato, dell’immatricolazione o dell’entrata in circolazione di un veicolo o che impongono il ritiro di un veicolo dal mercato sono debitamente motivate.
2. Tali decisioni sono notificate all’interessato unitamente all’indicazione dei mezzi di impugnazione previsti dalle legislazioni in vigore negli Stati membri interessati e dei relativi termini di esperibilità.
CAPO XIII
REGOLAMENTI INTERNAZIONALI
Articolo 54
Regolamenti UNECE prescritti ai fini dell’omologazione UE
1. I regolamenti UNECE o relative modifiche ai quali l’Unione ha dato voto favorevole o ai quali l’Unione ha aderito e che sono elencati nel presente regolamento o negli atti delegati adottati a norma dello stesso fanno parte delle prescrizioni per l’omologazione UE di un veicolo.
2. Le autorità di omologazione degli Stati membri accettano le omologazioni rilasciate ai sensi dei regolamenti UNECE di cui al paragrafo 1 e, se del caso, i relativi marchi di omologazione, in luogo delle omologazioni e dei marchi di omologazione corrispondenti rilasciati ai sensi del presente regolamento e degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
3. Se l’Unione ha votato a favore di un regolamento UNECE o delle relative modifiche ai fini dell’omologazione UE di veicoli, la Commissione adotta un atto delegato ai sensi dell’articolo 75 al fine di rendere obbligatori il regolamento UNECE o le relative modifiche e di modificare il presente regolamento o gli atti delegati adottati a norma dello stesso, a seconda dei casi.
Tale atto delegato precisa le date dell’applicazione obbligatoria del regolamento UNECE o delle sue modifiche e comprende, se del caso, disposizioni transitorie.
La Commissione adotta atti delegati separati che indicano l’applicazione obbligatoria dei regolamenti UNECE.
CAPO XIV
COMUNICAZIONE DI INFORMAZIONI TECNICHE
Articolo 55
Informazioni destinate agli utenti
1. Il costruttore non può fornire informazioni tecniche relative a elementi indicati dal presente regolamento o dagli atti delegati o di esecuzione adottati ai sensi dello stesso che siano diverse dagli elementi approvati dall’autorità di omologazione.
2. Qualora sia previsto da un atto delegato o di esecuzione adottato a norma del presente regolamento, il costruttore mette a disposizione degli utenti tutte le informazioni pertinenti e le istruzioni necessarie che descrivono le condizioni o le restrizioni particolari legate all’uso di un veicolo, di un sistema, di un componente o di un’entità tecnica indipendente.
3. Le informazioni di cui al paragrafo 2 sono fornite nella lingua ufficiale o nelle lingue ufficiali dello Stato membro in cui il veicolo è destinato all’immissione sul mercato, all’immatricolazione o all’entrata in circolazione. Previa accettazione da parte dell’autorità di omologazione, le informazioni sono inserite nel manuale del proprietario.
Articolo 56
Informazioni destinate ai costruttori di componenti o entità tecniche indipendenti
1. Il costruttore del veicolo fornisce ai costruttori di componenti o di entità tecniche indipendenti tutte le informazioni necessarie all’omologazione UE di componenti o di entità tecniche indipendenti o all’ottenimento di un’autorizzazione ai sensi dell’articolo 50, compresi eventualmente i disegni di cui agli atti delegati e agli atti di esecuzione adottati a norma del presente regolamento.
Il costruttore del veicolo può imporre ai costruttori di componenti o di entità tecniche indipendenti una serie di vincoli tesi a proteggere la riservatezza di informazioni che non sono di dominio pubblico, anche per quanto riguarda i diritti di proprietà intellettuale.
2. Il costruttore di componenti o di entità tecniche indipendenti, in quanto titolare di un certificato di omologazione UE contenente, ai sensi dell’articolo 31, paragrafo 4, restrizioni d’uso o condizioni speciali di montaggio, o entrambe, fornisce al costruttore del veicolo tutte le informazioni dettagliate al riguardo.
Qualora un atto delegato adottato a norma del presente regolamento lo preveda, il costruttore di componenti o di entità tecniche indipendenti fornisce, insieme ai componenti o alle entità tecniche indipendenti prodotte, istruzioni sulle restrizioni d’uso o sulle condizioni speciali di montaggio, o su entrambe.
CAPO XV
ACCESSO ALLE INFORMAZIONI PER LA RIPARAZIONE E LA MANUTENZIONE
Articolo 57
Obblighi dei costruttori
1. I costruttori consentono agli operatori indipendenti un accesso senza restrizioni alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione del veicolo, utilizzando siti web con formato standardizzato, facilmente utilizzabili e rapidi. In particolare, tale accesso non deve essere discriminatorio rispetto all’assistenza o all’accesso di cui fruiscono i concessionari e i riparatori autorizzati. Tale obbligo non si applica qualora un veicolo sia omologato come veicolo di piccole serie.
2. Finché la Commissione non avrà adottato uno standard comune, le informazioni di cui al paragrafo 1 sono trasmesse in modo che siano coerenti e utilizzabili dagli operatori indipendenti con uno sforzo ragionevole.
I costruttori mettono materiale per la formazione a disposizione degli operatori indipendenti, nonché dei concessionari e dei riparatori autorizzati.
3. Le informazioni di cui al paragrafo 1 comprendono almeno tutti i seguenti elementi:
a)
numero di identificazione inequivocabile del veicolo;
b)
manuali di servizio, inclusi i registri per annotare le riparazioni e le attività di manutenzione nonché i programmi di servizio;
c)
manuali tecnici e bollettini del servizio tecnico;
d)
informazioni su componenti e diagnosi (come valori di misurazione teorici minimi e massimi);
e)
schemi elettrici;
f)
codici diagnostici di guasto, compresi i codici specifici del costruttore;
g)
numero di identificazione e numeri di verifica della calibratura del software applicabile a un tipo di veicolo;
h)
informazioni su strumenti e equipaggiamenti di proprietà riservata, che vanno fornite per mezzo di tali strumenti e equipaggiamenti;
i)
informazioni sui registri di dati e dati bidirezionali di monitoraggio e prova;
j)
unità di lavoro.
4. Concessionari o riparatori autorizzati che facciano parte del sistema di distribuzione di un certo costruttore di veicoli sono considerati operatori indipendenti ai fini del presente regolamento se forniscono servizi di riparazione o manutenzione a veicoli di un costruttore del cui sistema di distribuzione non sono membri.
5. Le informazioni sulla riparazione e sulla manutenzione dei veicoli devono essere sempre accessibili, salvo durante gli interventi di manutenzione sul sistema d’informazione.
6. Al fine di fabbricare o riparare componenti OBD di ricambio, strumenti diagnostici e attrezzature di prova, i costruttori forniscono, senza discriminazioni, le pertinenti informazioni OBD nonché le informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli a tutti i costruttori o i riparatori interessati a componenti, strumenti diagnostici o attrezzature di prova.
7. Al fine di progettare e costruire equipaggiamenti automobilistici destinati a veicoli a carburanti alternativi, i costruttori forniscono, senza discriminazioni, le pertinenti informazioni OBD nonché le informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli a tutti i costruttori, gli installatori o i riparatori interessati agli equipaggiamenti destinati a veicoli a carburanti alternativi.
8. All’atto della domanda di omologazione UE, il costruttore prova all’autorità di omologazione di essere conforme al presente regolamento riguardo alle informazioni richieste ai sensi del presente articolo.
Qualora le informazioni non siano disponibili o conformi al presente regolamento e agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso applicabili al momento della domanda di omologazione UE, il costruttore le fornisce entro sei mesi dalla data di omologazione.
La Commissione può adottare atti di esecuzione al fine di elaborare il modello di un certificato in materia di accesso alle informazioni OBD nonché di riparazione e manutenzione del veicolo che fornisce tale prova di conformità all’autorità di omologazione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2.
9. Se la conformità non viene provata entro il termine indicato al secondo comma del paragrafo 8, l’autorità di omologazione adotta misure adeguate per garantirne il ripristino.
10. Il costruttore mette a disposizione modifiche successive e supplementi d’informazione sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli sui propri siti web nel momento stesso in cui li rende accessibili ai riparatori autorizzati.
11. Se le riparazioni e le attività di manutenzione di un veicolo sono memorizzate in una banca dati centrale del produttore del veicolo o a suo nome, i riparatori indipendenti devono avere accesso gratuito a tali registrazioni e disporre delle informazioni sulle riparazioni e le attività di manutenzione da essi eseguite.
12. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 che stabiliscono prescrizioni dettagliate riguardo all’accesso alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione e, in particolare, le specifiche tecniche secondo cui deve essere fornita l’informazione sulla riparazione e la manutenzione del veicolo.
Articolo 58
Obblighi in presenza di più titolari di un’omologazione
1. In caso di omologazione in fasi successive o di omologazione in più fasi, il costruttore responsabile della pertinente omologazione è tenuto anche a comunicare le informazioni sulla riparazione di un determinato sistema, componente, entità tecnica indipendente o fase particolare sia al costruttore finale che agli operatori indipendenti.
2. Il costruttore finale è tenuto a fornire le informazioni relative al veicolo nel suo complesso agli operatori indipendenti.
Articolo 59
Spese di accesso alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli
1. I costruttori possono chiedere la corresponsione di un importo, ragionevole e proporzionato, per l’accesso alle informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli di cui al presente regolamento. L’importo non è considerato ragionevole né proporzionato se scoraggia l’accesso in quanto non tiene conto della misura in cui l’operatore indipendente utilizza tali informazioni
2. I costruttori mettono a disposizione le informazioni sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli su base giornaliera, mensile e annua, fatturando spese d’accesso diverse a seconda dei periodi per i quali esso viene consentito.
Articolo 60
Forum sull’accesso alle informazioni relative ai veicoli
L’ambito di applicazione delle attività svolte dal Forum sull’accesso alle informazioni relative ai veicoli, istituito ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 9, del regolamento (CE) n. 692/2008 della Commissione, del 18 luglio 2008, recante attuazione e modifica del regolamento (CE) n. 715/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo all’omologazione dei veicoli a motore riguardo alle emissioni dai veicoli passeggeri e commerciali leggeri (EURO 5 ed EURO 6) e all’ottenimento di informazioni per la riparazione e la manutenzione del veicolo (28), è esteso ai veicoli che rientrano nell’ambito di applicazione del presente regolamento.
Sulla base di prove di abuso deliberato o non intenzionale delle informazioni OBD dei veicoli e sulla riparazione e la manutenzione dei veicoli, il Forum di cui al primo comma fornisce indicazioni alla Commissione sulle misure volte a prevenire tale abuso delle informazioni.
CAPO XVI
DESIGNAZIONE E NOTIFICA DEI SERVIZI TECNICI
Articolo 61
Prescrizioni relative ai servizi tecnici
1. Le autorità di omologazione designatrici garantiscono che, prima di designare un servizio tecnico ai sensi dell’articolo 63, tale servizio tecnico soddisfi le prescrizioni di cui ai paragrafi da 2 a 9 del presente articolo.
2. Fatto salvo l’articolo 64, paragrafo 1, i servizi tecnici sono istituiti ai sensi del diritto nazionale di uno Stato membro e godono di personalità giuridica.
3. I servizi tecnici sono enti terzi indipendenti dai processi di progettazione, fabbricazione, fornitura o manutenzione del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente che sono chiamati a valutare.
Un ente appartenente a un’associazione di imprese o a una federazione professionale che rappresenta imprese coinvolte nella progettazione, nella fabbricazione, nella fornitura, nell’assemblaggio, nell’utilizzo o nella manutenzione di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti oggetto di valutazioni, prove o ispezioni da parte dell’ente stesso può essere ritenuto conforme alle prescrizioni di cui al primo comma a condizione che ne siano dimostrate l’indipendenza e l’assenza di qualsiasi conflitto di interesse.
4. Il servizio tecnico, i suoi alti dirigenti e il personale addetti allo svolgimento delle categorie di attività per le quali sono designati a norma dell’articolo 63, paragrafo 1, non sono né il progettista, né il costruttore, né il fornitore, né il responsabile della manutenzione dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti sottoposti alla sua valutazione, né rappresentano i soggetti impegnati in tali attività. Ciò non preclude l’uso dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti valutati di cui al paragrafo 3 del presente articolo che sono necessari per il funzionamento del servizio tecnico o l’uso di tali veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti a fini personali.
Il servizio tecnico garantisce che le attività delle sue affiliate o dei suoi subappaltatori non pregiudichino la riservatezza, l’obiettività o l’imparzialità delle categorie di attività per le quali è stato designato.
5. Il servizio tecnico e il suo personale eseguono categorie di attività per le quali sono stati designati con il massimo dell’integrità professionale e della competenza tecnica richiesta nello specifico settore e sono liberi da qualsivoglia pressione e incentivo, soprattutto di ordine finanziario, che possa influenzare il loro giudizio o i risultati delle loro attività di valutazione, in particolare pressioni e incentivi provenienti da persone o gruppi di persone interessati ai risultati di tali attività.
6. Il servizio tecnico deve essere in grado di svolgere tutte le categorie di attività per le quali è stato designato ai sensi dell’articolo 63, paragrafo 1, dando all’autorità di omologazione che lo designa prova sufficiente di possedere:
a)
personale con competenze, conoscenze tecniche specifiche e formazione professionale opportune e un’adeguata esperienza sufficiente per lo svolgimento delle sue funzioni;
b)
descrizioni delle procedure pertinenti alle categorie di attività per le quali intende essere designato, garantendo che le procedure stesse siano trasparenti e riproducibili;
c)
procedure per svolgere le categorie di attività per le quali intende essere designato che tengano debitamente conto del grado di complessità della tecnologia del veicolo, del sistema, del componente o dell’entità tecnica indipendente in questione e della natura seriale o di massa del processo produttivo; e
d)
i mezzi necessari per svolgere adeguatamente le funzioni connesse alle categorie di attività per le quali intende essere designato e l’accesso a tutti gli strumenti o impianti occorrenti.
Inoltre, deve dimostrare all’autorità di omologazione che lo designa la sua conformità alle norme stabilite negli atti delegati adottati conformemente all’articolo 65 che sono rilevanti per le categorie di attività per le quali è stato designato.
7. Dev’essere garantita l’imparzialità dei servizi tecnici, dell’alta dirigenza degli stessi e del personale addetto alle valutazioni. Essi non intraprendono alcuna attività che possa essere in conflitto con la loro indipendenza di giudizio o la loro integrità per quanto riguarda le categorie di attività per le quali sono designati.
8. I servizi tecnici sottoscrivono un contratto di assicurazione per la responsabilità civile in relazione alle loro attività, a meno che detta responsabilità non competa allo Stato membro in base al diritto nazionale o che lo Stato membro stesso non sia direttamente responsabile della valutazione della conformità.
9. Il personale dei servizi tecnici è tenuto al segreto professionale in relazione a tutte le informazioni di cui viene a conoscenza nell’esercizio delle sue funzioni ai sensi del presente regolamento o di qualsiasi disposizione attuativa di diritto interno, tranne che nei confronti dell’autorità di omologazione che lo designa o qualora lo richieda il diritto dell’Unione o nazionale. I diritti di proprietà sono tutelati.
Articolo 62
Affiliate e subappaltatori dei servizi tecnici
1. I servizi tecnici possono subappaltare alcune delle attività per cui sono stati designati ai sensi dell’articolo 63, paragrafo 1, o far svolgere queste attività da un’affiliata solo con il consenso dell’autorità di omologazione che li designa.
2. Qualora subappaltino compiti specifici connessi alle categorie di attività per le quali sono stati designati oppure ricorrano a un’affiliata, i servizi tecnici garantiscono che il subappaltatore o l’affiliata soddisfino le prescrizioni di cui all’articolo 61 e ne informano di conseguenza l’autorità di omologazione che li designa.
3. I servizi tecnici si assumono l’intera responsabilità per i compiti svolti da subappaltatori o affiliate, indipendentemente dal luogo in cui questi sono stabiliti.
4. I servizi tecnici tengono a disposizione dell’autorità di omologazione che li designa i documenti pertinenti riguardanti la valutazione delle qualifiche del subappaltatore o dell’affiliata e dei compiti da essi svolti.
Articolo 63
Designazione dei servizi tecnici
1. A seconda della loro sfera di competenza, i servizi tecnici sono designati per una o più delle seguenti categorie di attività:
a)
categoria A: servizi tecnici che effettuano, presso laboratori propri, le prove previste dal presente regolamento e dagli atti elencati nell’allegato II;
b)
categoria B: servizi tecnici che effettuano la supervisione di prove previste dal presente regolamento e dagli atti elencati nell’allegato II, qualora tali prove siano eseguite in laboratori del costruttore o di terzi;
c)
categoria C: servizi tecnici che valutano e verificano a scadenze regolari le procedure seguite dal costruttore per controllare la conformità della produzione;
d)
categoria D: servizi tecnici che effettuano la supervisione o eseguono prove o ispezioni destinate alla sorveglianza della conformità della produzione.
2. Un’autorità di omologazione può essere designata quale servizio tecnico in relazione a una o più delle attività di cui al paragrafo 1.
3. I servizi tecnici di un paese terzo, diversi da quelli designati ai sensi dell’articolo 64, possono essere notificati ai fini dell’articolo 67, ma solo se tale accettazione di servizi tecnici è prevista da un accordo bilaterale tra l’Unione e il paese terzo in questione. Ciò non impedisce ad un servizio tecnico istituito ai sensi del diritto nazionale di uno Stato membro conformemente all’articolo 61, paragrafo 2, di stabilire filiali in paesi terzi, a condizione che le filiali siano direttamente gestite e controllate dal servizio tecnico designato.
Articolo 64
Servizi tecnici interni accreditati del costruttore
1. I servizi tecnici interni accreditati del costruttore possono essere designati solo per attività della categoria A nel caso di prescrizioni tecniche per le quali un atto delegato adottato a norma del presente regolamento ammette prove interne. Tali servizi tecnici sono separati e distinti dall’impresa e non partecipano alla progettazione, alla produzione, alla fornitura o alla manutenzione dei veicoli, dei sistemi, dei componenti o delle entità tecniche indipendenti sottoposti alla loro valutazione.
2. I servizi tecnici interni accreditati soddisfano le seguenti prescrizioni:
a)
oltre ad essere designati dall’autorità di omologazione di uno Stato membro, sono accreditati da un organismo nazionale di accreditamento quale definito all’articolo 2, punto 11, del regolamento (CE) n. 765/2008 e in conformità con le norme e la procedura di cui all’articolo 65 del presente regolamento;
b)
sono identificabili, al pari del relativo personale, per quanto concerne l’organizzazione e dispongono, all’interno dell’impresa di cui fanno parte, di metodi di comunicazione tali da garantirne e dimostrarne l’imparzialità al competente organismo nazionale di accreditamento;
c)
né il servizio tecnico interno accreditato né il suo personale intraprendono alcuna attività che possa essere in conflitto con la loro indipendenza di giudizio o la loro integrità per quanto riguarda le categorie di attività per le quali sono designati;
d)
forniscono i loro servizi esclusivamente alle imprese di cui fanno parte.
3. I servizi tecnici interni accreditati non devono essere notificati alla Commissione ai fini dell’articolo 67, ma l’impresa di cui fanno parte o l’organismo nazionale di accreditamento trasmettono informazioni sul relativo accreditamento all’autorità di omologazione designante, su richiesta di quest’ultima
Articolo 65
Procedure relative agli standard di qualità e alla valutazione dei servizi tecnici
Al fine di garantire che i servizi tecnici soddisfino lo stesso elevato standard di qualità in tutti gli Stati membri, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo agli standard che i servizi tecnici devono soddisfare e alla procedura di valutazione dei servizi tecnici ai sensi dell’articolo 66 e al loro accreditamento ai sensi dell’articolo 64.
Articolo 66
Valutazione delle competenze dei servizi tecnici
1. L’autorità di omologazione designante redige una relazione di valutazione attestante che il servizio tecnico candidato è stato valutato in ordine alla sua conformità alle prescrizioni del presente regolamento e degli atti delegati adottati a norma dello stesso. Tale relazione può includere un certificato di accreditamento rilasciato da un organismo di accreditamento.
2. La valutazione su cui si basa la relazione di cui al paragrafo 1 è effettuata conformemente alle disposizioni stabilite in un atto delegato adottato ai sensi all’articolo 65. La relazione di valutazione è riveduta almeno ogni tre anni.
3. La relazione di valutazione è inviata alla Commissione, su richiesta di quest’ultima. In tali casi, se la valutazione non è basata sul certificato di accreditamento rilasciato da un organismo nazionale di accreditamento attestante che il servizio tecnico soddisfa le prescrizioni del presente regolamento, l’autorità di omologazione designante fornisce alla Commissione le prove documentali attestanti la competenza del servizio tecnico e le modalità predisposte per garantire che esso sia periodicamente controllato dall’autorità di omologazione designante e soddisfi le prescrizioni del presente regolamento e degli atti delegati adottati a norma dello stesso.
L’autorità di omologazione che intenda essere designata quale servizio tecnico ai sensi dell’articolo 63, paragrafo 2, documenta la conformità attraverso una valutazione effettuata da controllori indipendenti dell’attività oggetto della valutazione. Detti controllori possono provenire dalla stessa organizzazione purché siano gestiti separatamente dal personale che esegue l’attività oggetto della valutazione.
4. Un servizio tecnico interno accreditato soddisfa le disposizioni pertinenti del presente articolo.
Articolo 67
Procedure di notifica
1. Gli Stati membri notificano alla Commissione nome, indirizzo (anche elettronico), persone responsabili e categoria di attività di ciascun servizio tecnico che hanno designato, nonché eventuali modifiche successive di tali designazioni. L’atto di notifica indica le competenze, tra quelle elencate nell’allegato II, per le quali i servizi tecnici sono stati designati.
2. Un servizio tecnico può svolgere le attività di cui all’articolo 63, paragrafo 1, per conto dell’autorità di omologazione designante competente per l’omologazione solo se è stato in precedenza notificato alla Commissione in conformità del paragrafo 1 del presente articolo.
3. Lo stesso servizio tecnico può essere designato da più autorità di omologazione designanti e notificato dagli Stati membri di tali autorità di omologazione designanti indipendentemente dalla categoria o dalle categorie di attività che svolgerà ai sensi dell’articolo 63, paragrafo 1.
4. Alla Commissione è notificata ogni successiva pertinente modifica della designazione.
5. Se un’organizzazione specifica o un ente competente che svolgono un’attività non rientrante fra quelle di cui all’articolo 63, paragrafo 1, devono essere designati in esecuzione di un atto elencato nell’allegato II, la notifica è effettuata ai sensi del presente articolo.
6. La Commissione pubblica sul proprio sito web un elenco e gli estremi dei servizi tecnici notificati ai sensi del presente articolo.
Articolo 68
Modifiche delle designazioni
1. Qualora accerti o sia informata del fatto che un servizio tecnico designato non è più conforme alle prescrizioni stabilite dal presente regolamento o non adempie ai suoi obblighi, l’autorità di omologazione designante limita, sospende o ritira la designazione, a seconda dei casi, in funzione della gravità del mancato rispetto di tali prescrizioni o dell’inadempimento di tali obblighi. Lo Stato membro che ha notificato il servizio tecnico ne informa immediatamente la Commissione. La Commissione modifica di conseguenza le informazioni pubblicate di cui all’articolo 67, paragrafo 6.
2. In caso di limitazione, sospensione o ritiro della designazione, ovvero di cessazione dell’attività del servizio tecnico, l’autorità di omologazione designante adotta le misure necessarie a garantire che le pratiche di tale servizio tecnico siano evase da un altro servizio tecnico o siano messe a disposizione dell’autorità di omologazione designante o dell’autorità di vigilanza del mercato, su richiesta di queste ultime.
Articolo 69
Contestazione della competenza dei servizi tecnici
1. La Commissione indaga su tutti i casi che ritiene dubbi, o che siano portati alla sua attenzione in quanto tali, in relazione alla competenza di un servizio tecnico o al costante rispetto, da parte dello stesso, delle prescrizioni applicabili e delle responsabilità che gli competono.
2. Lo Stato membro dell’autorità di omologazione designante fornisce alla Commissione, su richiesta, tutte le informazioni relative al fondamento della designazione o del mantenimento della designazione del servizio tecnico in questione.
3. La Commissione garantisce la riservatezza di tutte le informazioni sensibili raccolte nel corso delle sue indagini.
4. Qualora accerti che un servizio tecnico non rispetta o non rispetta più le prescrizioni per la sua designazione, la Commissione ne informa di conseguenza lo Stato membro dell’autorità di omologazione designante, al fine di definire - in cooperazione con detto Stato membro - le misure correttive necessarie ed invita detto Stato membro ad adottare tali misure correttive, incluso, se del caso, il ritiro della designazione
Articolo 70
Obblighi operativi dei servizi tecnici
1. I servizi tecnici svolgono le categorie di attività per le quali sono stati designati per conto dell’autorità di omologazione designante e in conformità delle procedure di valutazione e di prova di cui al presente regolamento e degli atti elencati nell’allegato II.
Salvo il caso in cui sono permesse procedure alternative, i servizi tecnici stessi sottopongono a monitoraggio o effettuano essi stessi le prove richieste per un’omologazione o le ispezioni indicate nel presente regolamento o in uno degli atti elencati nell’allegato II. I servizi tecnici non effettuano prove, valutazioni o ispezioni per le quali non siano stati debitamente designati dalla rispettiva autorità di omologazione.
2. In ogni momento, i servizi tecnici:
a)
autorizzano la propria autorità di omologazione designante ad assistere il servizio tecnico all’atto della valutazione della conformità, se del caso; e
b)
fatti salvi l’articolo 61, paragrafo 9, e l’articolo 71, forniscono alla propria autorità di omologazione designante le informazioni sulle categorie di attività rientranti nell’ambito di applicazione del presente regolamento che possano essere richieste.
3. Se constata che le prescrizioni stabilite dal presente regolamento non sono state rispettate dal costruttore, il servizio tecnico lo comunica all’autorità di omologazione designante affinché questa imponga al costruttore l’obbligo di adottare le opportune misure correttive chiedendogli altresì di non rilasciare un certificato di omologazione a meno che non siano state adottate le opportune misure correttive che soddisfino l’autorità di omologazione.
4. Qualora nel corso del controllo della conformità della produzione, dopo il rilascio di un certificato di omologazione, un servizio tecnico che agisce per conto dell’autorità di omologazione designante riscontri che un veicolo, un sistema, un componente o un’entità tecnica indipendente non sono più conformi al presente regolamento, lo comunica all’autorità di omologazione designante. L’autorità di omologazione adotta le opportune misure previste dall’articolo 33.
Articolo 71
Obblighi di informazione dei servizi tecnici
1. I servizi tecnici informano la propria autorità di omologazione designante in merito:
a)
ad ogni caso di non conformità riscontrata che possa comportare il rifiuto, la limitazione, la sospensione o il ritiro di un certificato di omologazione;
b)
ad ogni circostanza che influisca sulla portata e sulle condizioni della loro designazione;
c)
ad eventuali richieste di informazioni ricevute dalle autorità di vigilanza del mercato in relazione alle proprie attività.
2. Su richiesta della propria autorità di omologazione designante, i servizi tecnici forniscono informazioni sulle attività rientranti nell’ambito della loro designazione e qualsiasi altra attività svolta, incluse quelle transfrontaliere e di subappalto.
CAPO XVII
ATTI DI ESECUZIONE E ATTI DELEGATI
Articolo 72
Atti di esecuzione
Ai fini del conseguimento degli obiettivi del presente regolamento e al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, la Commissione adotta, secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 73, paragrafo 2, atti di esecuzione che specifichino le seguenti misure di esecuzione:
a)
il modello di dichiarazione del costruttore concernente la resistenza di sistemi, parti e equipaggiamenti indispensabili per la sicurezza funzionale di cui all’articolo 22, paragrafo 7;
b)
i modelli della scheda tecnica e della documentazione informativa di cui all’articolo 27, paragrafo 4;
c)
il sistema di numerazione dei certificati di omologazione UE di cui all’articolo 29, paragrafo 4;
d)
il modello di certificato di omologazione UE di cui all’articolo 30, paragrafo 2;
e)
il modello per il verbale di prova allegato al certificato di omologazione UE di cui all’articolo 30, paragrafo 3;
f)
il modello per l’elenco delle prescrizioni o degli atti applicabili di cui all’articolo 30, paragrafo 6;
g)
le prescrizioni generali per il formato del verbale di prova di cui all’articolo 32, paragrafo 1;
h)
il modello per il certificato di conformità di cui all’articolo 38, paragrafo 2;
i)
il modello per il marchio di omologazione UE di cui all’articolo 39, paragrafo 3;
j)
le autorizzazioni per il rilascio delle omologazioni UE con deroghe per nuove tecnologie o concezioni di cui all’articolo 40, paragrafo 3;
k)
i modelli per il certificato di omologazione e del certificato di conformità per quanto riguarda le nuove tecnologie o concezioni di cui all’articolo 40, paragrafo 4;
l)
le autorizzazioni che permettono agli Stati membri di prorogare l’omologazione di cui all’articolo 41, paragrafo 2;
m)
l’elenco delle parti ed equipaggiamenti di cui all’articolo 50, paragrafo 2;
n)
il modello e il sistema di numerazione per il certificato di cui all’articolo 51, paragrafo 3, nonché tutti gli aspetti relativi alla procedura di autorizzazione di cui allo stesso articolo;
o)
il modello per il certificato che dia prova della conformità all’autorità di omologazione di cui all’articolo 57, paragrafo 8.
Articolo 73
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato tecnico «veicoli a motore» istituito dall’articolo 40 della direttiva 2007/46/CE. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Qualora il comitato non esprima alcun parere, la Commissione non adotta il progetto di atto di esecuzione e si applica l’articolo 5, paragrafo 4, terzo comma, del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 74
Modifica degli allegati
Fatte salve le altre disposizioni del presente regolamento relative alla modifica degli allegati, alla Commissione è altresì conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 75 riguardo alle modifiche di quanto segue:
i)
allegato II, parti B e C, per quanto concerne l’introduzione di prescrizioni supplementari sulla sicurezza funzionale e sulla costruzione del veicolo per la sottocategoria L7e-A quad da strada pesanti;
ii)
allegati II e V al fine di introdurre riferimenti agli atti normativi e alle rettifiche;
iii)
allegato V, parte B, al fine di modificare i carburanti di riferimento applicabili;
iv)
allegato VI, parti C e D, al fine di tenere conto dei risultati dello studio di cui all’articolo 23, paragrafo 4, e dell’adozione dei regolamenti UNECE.
Articolo 75
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all’articolo 18, paragrafo 3, all’articolo 20, paragrafo 2, all’articolo 21, paragrafo 5, all’articolo 22, paragrafi 5 e 6, all’articolo 23, paragrafi 6 e 12, all’articolo 24, paragrafo 3, all’articolo 25, paragrafo 8, all’articolo 32, paragrafo 6, all’articolo 33, paragrafo 6, all’articolo 50, paragrafo 4, all’articolo 54, paragrafo 3, all’articolo 57, paragrafo 12, all’articolo 65 e all’articolo 74 è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere da 22 marzo 2013.
3. La delega di potere di cui all’articolo 18, paragrafo 3, all’articolo 20, paragrafo 2, all’articolo 21, paragrafo 5, all’articolo 22, paragrafi 5 e 6, all’articolo 23, paragrafi 6 e 12, all’articolo 24, paragrafo 3, all’articolo 25, paragrafo 8, all’articolo 32, paragrafo 6, all’articolo 33, paragrafo 6, all’articolo 50, paragrafo 4, all’articolo 54, paragrafo 3, all’articolo 57, paragrafo 12, all’articolo 65 e all’articolo 74 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 18, paragrafo 3, dell’articolo 20, paragrafo 2, dell’articolo 21, paragrafo 5, dell’articolo 22, paragrafi 5 e 6, dell’articolo 23, paragrafi 6 e 12, dell’articolo 24, paragrafo 3, dell’articolo 25, paragrafo 8, dell’articolo 32, paragrafo 6, dell’articolo 33, paragrafo 6, dell’articolo 50, paragrafo 4, dell’articolo 54, paragrafo 3, dell’articolo 57, paragrafo 12, dell’articolo 65 e dell’articolo 74 entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
CAPO XVIII
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 76
Sanzioni
1. Gli Stati membri stabiliscono le disposizioni in materia di sanzioni applicabili in caso di violazione, da parte degli operatori economici, del presente regolamento e degli atti delegati o di esecuzione adottati a norma dello stesso. Essi adottano tutte le misure necessarie per garantirne l’attuazione. Le sanzioni previste sono efficaci, proporzionate e dissuasive. Gli Stati membri comunicano tali disposizioni alla Commissione entro 23 marzo 2015 e notificano immediatamente alla Commissione qualsiasi modifica successiva che le riguardi.
2. Le violazioni soggette a sanzioni comprendono:
a)
il rilascio di dichiarazioni false durante le procedure di omologazione o le procedure di richiamo;
b)
la falsificazione dei risultati delle prove di omologazione;
c)
la mancata comunicazione di dati o specifiche tecniche che potrebbero determinare il richiamo, il rifiuto o il ritiro dell’omologazione;
d)
l’uso di dispositivi di manipolazione;
e)
il rifiuto di dare accesso alle informazioni;
f)
la messa a disposizione sul mercato, da parte degli operatori economici, di veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti soggetti ad omologazione senza tale omologazione oppure la falsificazione dei documenti o delle marcature a tale scopo.
Articolo 77
Disposizioni transitorie
1. Fatte salve le altre disposizioni del presente regolamento, esso non invalida nessuna omologazione UE rilasciata a veicoli o sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti prima del 1o gennaio 2016.
2. Salvo disposizione contraria, le omologazioni UE rilasciate a veicoli, sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti in virtù degli atti di cui all’articolo 81, paragrafo 1, restano valide fino alle date fissate nell’allegato IV per i tipi esistenti di veicoli.
3. In deroga al presente regolamento, i nuovi tipi di veicoli delle categorie L1e, L2e e L6e o i nuovi sistemi, componenti o entità tecniche indipendenti previsti per tali tipi di veicoli continuano a essere omologati ai sensi della direttiva 2002/24/CE fino al 31 dicembre 2016.
4. Le autorità di omologazione continuano a rilasciare l’estensione dell’omologazione ai veicoli, ai sistemi, ai componenti o alle entità tecniche indipendenti di cui al paragrafo 1 ai sensi della direttiva 2002/24/CE e di qualunque direttiva di cui all’articolo 81, paragrafo 1. Tuttavia, tali omologazioni non sono utilizzate al fine di di ottenere un’omologazione di un veicolo completo a norma del presente regolamento.
5. In deroga alla direttiva 2002/24/CE, l’omologazione è concessa anche ai veicoli conformi al presente regolamento e agli atti delegati adottati a norma dello stesso relativi alle prescrizioni per la compatibilità ambientale e le prestazioni di propulsione di cui all’allegato II, parte A, entro il 31 dicembre 2015.
In tal caso, le autorità nazionali non proibiscono, limitano o impediscono l’immatricolazione, l’immissione sul mercato o l’entrata in circolazione di veicoli conformi al tipo omologato.
Articolo 78
Relazione
1. Entro il 31 dicembre 2020 gli Stati membri informano la Commissione sull’applicazione delle procedure di omologazione stabilite nel presente regolamento.
2. Sulla scorta delle informazioni fornite ai sensi del paragrafo 1, la Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione sull’applicazione del presente regolamento entro il 31 dicembre 2021. In particolare la relazione valuta, sulla base dell’esperienza acquisita con l’applicazione del presente regolamento, se sia opportuno prevedere al capo X anche l’omologazione UE delle piccole serie. Se ritenuto necessario, la Commissione presenta una proposta in tal senso.
Articolo 79
Revisione in merito ai sistemi di frenatura avanzati
1. Entro il 31 dicembre 2019 la Commissione presenta una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio.
2. Tale relazione valuta il montaggio obbligatorio di un sistema di frenatura antibloccaggio integrato da un sistema di frenatura combinato, a scelta del costruttore, sui motocicli della sottocategoria L3e-A1. La relazione si basa su una valutazione della fattibilità tecnica di una simile prescrizione, su un’analisi del rapporto costi-efficacia, su un’analisi degli incidenti stradali e su una consultazione delle parti interessate. Essa tiene inoltre conto delle vigenti norme europee e internazionali in materia.
3. Ai fini della relazione di cui al paragrafo 2, gli Stati membri forniscono alla Commissione entro il 31 dicembre 2017 le statistiche sugli incidenti stradali dei motocicli in questione per i quattro anni precedenti, basate sulla classificazione dei veicoli di cui all’allegato I e sul tipo di sistema di frenatura avanzato montato.
4. Sulla base dei risultati della relazione, la Commissione valuta la possibilità di presentare una proposta legislativa relativa al montaggio obbligatorio dei sistemi di frenatura avanzati per le sottocategorie di veicoli in questione.
Articolo 80
Revisione in merito all’omologazione individuale dei veicoli
1. Entro il 31 dicembre 2022 la Commissione presenta una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio sugli aspetti di cui al paragrafo 3.
2. La relazione si basa su una consultazione delle parti interessate e tiene conto delle vigenti norme europee e internazionali in materia.
3. Entro il 31 dicembre 2021 gli Stati membri comunicano alla Commissione:
a)
il numero di omologazioni individuali rilasciate ogni anno ai veicoli di categoria L prima della loro prima immatricolazione da parte delle rispettive autorità nazionali a partire dal 1o gennaio 2016;
b)
i criteri nazionali su cui si basano tali omologazioni nella misura in cui si discostino dalle prescrizioni obbligatorie per l’omologazione UE.
4. La relazione è corredata, se del caso, di proposte legislative ed esamina l’inclusione di omologazioni individuali nel presente regolamento sulla base di prescrizioni armonizzate.
Articolo 81
Abrogazione
1. Fatto salvo l’articolo 77 del presente regolamento, la direttiva 2002/24/CE nonché le direttive 93/14/CEE, 93/30/CEE, 93/33/CEE, 93/93/CEE, 95/1/CE, 97/24/CE, 2 000/7/CE, 2002/51/CE, 2009/62/CE, 2009/67/CE, 2009/78/CE, 2009/79/CE, 2009/80/CE e 2009/139/CE sono abrogate con effetto dal 1o gennaio 2016.
2. I riferimenti alle direttive abrogate si intendono fatti al presente regolamento e vanno letti, per quanto riguarda la direttiva 2002/24/CE, secondo la tavola di concordanza di cui all’allegato IX.
Articolo 82
Entrata in vigore e applicazione
1. Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2016.
Dal 22 marzo 2013, le autorità nazionali non rifiutano l’omologazione UE o l’omologazione nazionale per un nuovo tipo di veicolo né vietano l’immatricolazione, l’immissione sul mercato o l’entrata in circolazione di un nuovo veicolo qualora il veicolo in questione sia conforme al presente regolamento e agli atti delegati e di esecuzione adottati a norma dello stesso, se un costruttore lo richiede.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 15 gennaio 2013