РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 909/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 юли 2014 година
за подобряване на сетълмента на ценни книжа в Европейския съюз и за централните депозитари на ценни книжа, както и за изменение на директиви 98/26/ЕО и 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 236/2012
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Централните депозитари на ценни книжа (ЦДЦК), заедно с централните контрагенти (ЦК) допринасят в значителна степен за поддържането на инфраструктурите, свързани с предоставяните след сключване на сделките услуги, което гарантира защитата на финансовите пазари и създава увереност у пазарните участници, че сделките с ценни книжа се извършват надлежно и навременно, включително в периоди на извънредно натоварване.
(2)
Управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа заемат ключово място в процеса на сетълмент, поради което са от системно значение за функционирането на пазарите на ценни книжа. Тъй като изпълняват важна функция в системите на държане на ценни книжа, чрез които участниците в тях докладват за държаните от инвеститорите ценни книжа, управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа служат и като основно средство за контрол на целостта на емисиите, което възпрепятства неоснователното създаване или намаляване на емитирани ценни книжа, и съответно са от важно значение за поддържане на доверието на инвеститорите. Освен това управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа участват пряко в осигуряването на обезпечения при операции, свързани с паричната политика, както и в процеса на осигуряване на обезпечения между кредитни институции, поради което са съществен фактор в процеса на осигуряване на обезпечения.
(3)
Въпреки че Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) доведе до намаляване на прекъсванията, засягащи системата за сетълмент на ценни книжа, причинени от процедури по несъстоятелност срещу участници в нея, е необходимо да се обърне внимание и на други рискове за системите за сетълмент на ценни книжа, както и на риска от несъстоятелност или от прекъсване във функционирането на ЦДЦК, които управляват системи за сетълмент на ценни книжа. По отношение на редица ЦДЦК съществуват кредитни и ликвидни рискове, произтичащи от предоставянето на спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги.
(4)
В отсъствието на общи пруденциални правила все по-честите случаи на трансграничен сетълмент, които са резултат от развиването на договорености за връзка между ЦДЦК, поставят под въпрос устойчивостта на ЦДЦК спрямо рисковете, с които се сблъскват ЦДЦК от други държави членки. Нещо повече, въпреки увеличаването на трансграничния сетълмент, движените от пазара промени по посока на по-голямо интегриране на пазара за предоставяни от ЦДЦК услуги се оказаха доста бавни. Наличието на отворен вътрешен пазар за сетълмент на ценни книжа следва да осигури възможност на всеки инвеститор в Съюза да инвестира във всички ценни книжа в Съюза със същата лекота и с помощта на същите процеси като приложимите спрямо националните ценни книжа. Въпреки това пазарите на сетълмент в Съюза остават разпокъсани между отделните държави членки, а трансграничният сетълмент - по-скъп, поради различните национални правила, които регулират сетълмента и дейностите на ЦДЦК, и ограничената конкуренция между отделните ЦДЦК. Тази разпокъсаност затруднява трансграничния сетълмент, като поражда допълнителни рискове и разходи. Предвид системното значение на ЦДЦК конкуренцията между тях следва да се насърчава, за да могат участниците на пазара да имат избор от доставчици и за да се намали зависимостта от отделен доставчик на инфраструктура. В отсъствието на еднакви задължения за пазарните оператори и на общи пруденциални стандарти за ЦДЦК вероятното предприемане на несъгласувани мерки на национално равнище ще има пряко отрицателно въздействие върху сигурността, ефективността и конкуренцията на пазарите на сетълмент в Съюза. Необходимо е тези съществени пречки пред функционирането на вътрешния пазар да се отстранят, да се избегнат нарушенията на конкуренцията, както и да се предотврати появата на такива пречки и нарушения в бъдеще. За правилното функциониране на вътрешния пазар е необходимо създаването на интегриран пазар за сетълмент на ценни книжа, без разграничение между национални и трансгранични сделки с ценни книжа. Ето защо съответното правно основание за настоящия регламент следва да бъде член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) в съответствие с тълкуването му в трайната съдебна практика на Съда на Европейския съюз.
(5)
Необходимо е с регламент да бъдат установени редица уеднаквени задължения, които да бъдат наложени на участниците на пазара във връзка с определени аспекти на цикъла и дисциплината при сетълмента, и да се предвиди набор от общи изисквания за ЦДЦК, управляващи системи за сетълмент на ценни книжа. Прякото прилагане на разпоредбите на такъв регламент следва да гарантира, че спрямо всички пазарни оператори и ЦДЦК се прилагат пряко еднакви задължения, стандарти и правила. Чрез такъв регламент следва да се повиши степента на сигурност и ефикасност на сетълмента в Съюза, като се предотврати несъответствието между националните правила, което би могло да възникне при транспонирането на директива. Такъв регламент следва да намали регулаторната сложност за пазарните оператори и ЦДЦК, която се дължи на различните национални правила, и да позволи на ЦДЦК да предоставят услугите си на трансгранична основа, без да е необходимо да съблюдават различни набори от национални изисквания, като например свързаните с лицензирането, надзора, организацията или рисковете на ЦДЦК. Наличието на регламент, с който се въвеждат еднакви изисквания за ЦДЦК, следва също така да допринесе за отстраняване на нарушенията на конкуренцията.
(6)
На 20 октомври 2010 г. Съветът за финансова стабилност призова за по-надеждни основни пазарни инфраструктури и поиска преразглеждане и усъвършенстване на съществуващите стандарти. През април 2012 г. Комитетът за платежни системи и системи за сетълмент (КПССС) на Банката за международни разплащания (БМР) и Международната организация на комисиите за ценни книжа (МОКЦК) приеха международни стандарти за инфраструктурите на финансовите пазари. Тези стандарти замениха препоръките на БМР от 2001 г., които бяха адаптирани на европейско равнище през 2009 г. от Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа посредством незадължителни насоки. Предвид глобалния характер на финансовите пазари и системното значение на ЦДЦК е необходимо сближаване в международен план на пруденциалните изисквания, които се прилагат за ЦДЦК. Настоящият регламент следва да бъде съобразен с действащите принципи относно инфраструктурите на финансовите пазари, разработени от КПССС - МОКЦК. Комисията и Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари)(ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), като работят в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, следва да осигурят съответствие с действащите стандарти и бъдещите промени в тях, когато изготвят или предлагат да се преразгледат регулаторните технически стандарти, техническите стандарти за изпълнение, както и насоките и препоръките, посочени в настоящия регламент.
(7)
В заключенията си от 2 декември 2008 г. Съветът подчерта необходимостта от укрепване на сигурността и стабилността на системите за сетълмент на ценни книжа и от преодоляване на правните пречки за услугите, предоставяни в Съюза след сключване на сделките.
(8)
Една от основните задачи на ЕСЦБ е да насърчава безпрепятственото функциониране на платежните системи. В това отношение членовете на ЕСЦБ упражняват надзор чрез осигуряването на ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи. Членовете на ЕСЦБ често действат като агенти по сетълмента за паричното рамо от сделките с ценни книжа. Те са също така значими клиенти на ЦДЦК, които често управляват обезпеченията на операции, свързани с паричната политика. Следва да се осигури пълноценното участие на членовете на ЕСЦБ посредством консултации с тях относно лицензирането и надзора на ЦДЦК, признаването на ЦДЦК от трети държави и одобряването на определени връзки между ЦДЦК. За да се избегне въвеждането на паралелни правила, членовете на ЕСЦБ следва да участват пълноценно, посредством консултации, в установяването на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, както и на насоки и препоръки, въпреки че съгласно настоящия регламент Комисията и ЕОЦКП следва да носят основната отговорност за установяването на подобни технически стандарти, насоки и препоръки. Настоящият регламент не следва да засяга отговорностите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки по осигуряването на ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи в рамките на Съюза и в трети държави. Настоящият регламент не следва да възпрепятства достъпа на членовете на ЕСЦБ до информация, която е от значение за изпълнението на задълженията им, включително надзора върху ЦДЦК и други инфраструктури на финансовите пазари.
(9)
Членовете на ЕСЦБ, други органи, изпълняващи подобни функции в някои държави членки, или други публични органи, на които е възложено управлението или които участват в управлението на държавния дълг в Съюза, също могат да предоставят редица услуги, например управление на системи за сетълмент на ценни книжа, които ги определят като ЦДЦК. Когато действат като ЦДЦК, без да учредяват отделен субект, такива субекти следва да бъдат освободени от изискванията за лицензиране и надзор, от определени организационни и капиталови изисквания и изисквания за инвестиционната политика, но към тях следва да продължат да се прилагат останалите пруденциални изисквания за ЦДЦК. Когато такива субекти на държава членка действат като ЦДЦК, те не следва да предоставят услугите си в други държави членки. Тъй като членовете на ЕСЦБ действат като агенти по сетълмента за постигане на целите му, те също следва да бъдат освободени от изискванията, установени в дял IV от настоящия регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се прилага за сетълмент на сделки с всички финансови инструменти и за всички дейности на ЦДЦК, освен ако не е посочено друго. Освен това настоящият регламент следва да не засяга други законодателни актове на Съюза, свързани с конкретни финансови инструменти, като например Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), както и приетите в съответствие с посочената директива мерки.
(11)
Регистрирането на безналични ценни книжа е важна стъпка към повишаване ефикасността на сетълмента и осигуряване целостта на емисиите от ценни книжа, особено в контекста на нарастващата сложност на формите на държане и начините на прехвърляне на ценни книжа. От съображения за сигурност в настоящия регламент е предвидено регистриране в безналична форма на всички прехвърлими ценни книжа, допуснати до търговия или търгувани на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7) и с Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8). Настоящият регламент не следва да налага определен метод за първоначалната регистрация в безналична форма, която следва да може да се извърши като обездвижване или като непосредствена дематериализация. Настоящият регламент не следва да предопределя вида на институцията, която регистрира в безналична форма ценните книжа след емитирането им, а следва да допуска изпълнението на тази функция от различни участници, включително и регистрационни системи. Въпреки това, когато сделки с такива ценни книжа се извършват на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, или се предоставят като обезпечение според условията, предвидени в Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), те следва да се регистрират в системата на ЦДЦК за безналични ценни книжа, за да се гарантира, наред с другото, че техният сетълмент може да се извършва в система за сетълмент на ценни книжа. Обездвижването и дематериализацията не следва да водят до загуба на права за държателите на ценни книжа и следва да се осъществяват по начин, който да гарантира, че държателите на ценни книжа могат да удостоверяват своите права.
(12)
За да се гарантира сигурността на сетълмента, всеки участник в система за сетълмент на ценни книжа, който купува или продава определени финансови инструменти, по-специално - прехвърлими ценни книжа, инструменти на паричния пазар, дялове в предприятия за колективно инвестиране и квоти за емисии, следва да уреди задължението си на предвидената дата на сетълмент.
(13)
По-дългите срокове за сетълмент на сделки с прехвърлими ценни книжа пораждат несигурност и увеличават риска за участниците в системите за сетълмент на ценни книжа. Различната продължителност на сроковете за сетълмент в отделните държави членки затруднява равнението и представлява източник на грешки за емитентите, инвеститорите и посредниците. Ето защо е необходимо да се въведе единен срок за сетълмент, с което да се улесни установяването на предвидената дата за сетълмент и прилагането на мерки за дисциплина при сетълмента. Предвидената дата за сетълмент на сделки с прехвърлими ценни книжа, извършвани на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, следва да бъде най-късно вторият работен ден след сключването на сделката. За сложни операции, съставени от няколко транзакции, като репо споразумения или сделки по предоставяне в заем на ценни книжа, това изискване следва да се прилага спрямо първата транзакция, която включва прехвърляне на ценни книжа. Предвид нестандартизирания им характер това изискване не следва да се прилага спрямо сделки, които се договарят частно от съответните страни, но се извършват на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, или спрямо сделки, които се извършват двустранно, но се отчитат пред място за търговия, регулирано с Директива 2014/65/ЕС и Регламент ЕС № 600/2014. В допълнение това изискване не следва да се прилага спрямо първата сделка, при която съответните прехвърлими ценни книжа подлежат на първоначална регистрация в безналична форма.
(14)
ЦДЦК и останалите пазарни инфраструктури следва да вземат мерки за предотвратяване и справяне с неуспешен сетълмент. Еднаквото и пряко прилагане на тези правила в Съюза е от съществено значение. По-специално, следва да се изисква ЦДЦК и останалите пазарни инфраструктури да въведат процедури, позволяващи им да предприемат съответните мерки за отстраняване на участник, който системно предизвиква неуспешен сетълмент, и публично да оповестят идентификационни му данни, при условие че преди вземането на такова решение на участника се даде възможност да представи своето становище.
(15)
Един от най-ефикасните начини за справяне с пропуски в сетълмента е по отношение на неизправните участници да се наложи изискването за задължително изпълнение на първоначалното споразумение. В настоящия регламент следва да се предвидят уеднаквени правила относно санкциите и някои аспекти на изкупуването за всички прехвърлими ценни книжа, инструменти на паричния пазар, дялове в предприятия за колективно инвестиране и квоти за емисии, като време на извършване и ценообразуване. Тези правила следва да бъдат съобразени с особеностите на отделните пазари на ценни книжа, определени места за търговия, като пазари за растеж на МСП съгласно определението в Директива 2014/65/ЕС, и някои сложни операции, като много краткосрочни репо споразумения или сделки по предоставяне в заем на ценни книжа, за да се избегне неблагоприятното въздействие върху ликвидността и ефективността на пазарите на ценни книжа. Правилата относно дисциплината при сетълмента следва да се прилагат по начин, който да осигурява стимули за извършването на сетълмента по сделки с всички съответни финансови инструменти на предвидената дата за сетълмент.
(16)
Процедурите и санкциите, свързани с неуспешен сетълмент, следва да бъдат пропорционални на мащаба и тежестта на случаите на неуспешен сетълмент, като същевременно са в размер, който поддържа и защитава ликвидността на съответните финансови инструменти. По-специално дейностите по поддържане на пазара са от решаващо значение за осигуряването на ликвидност на пазарите в Съюза, особено за по-нисколиквидни ценни книжа. Мерките за предотвратяване и справяне с неуспешен сетълмент следва да са съобразени с необходимостта от поддържане и защита на ликвидността на тези ценни книжа. Паричните санкции, налагани на неизправни участници, следва при възможност да бъдат отнасяни като обезщетение в полза на изправните клиенти и не следва в никакъв случай да се превръщат в източник на доходи за съответния ЦДЦК. ЦДЦК следва да се консултират с пазарните инфраструктури, на които предоставят услуги като ЦДЦК, относно прилагането на мерките за дисциплина при сетълмента, предвидени в настоящия регламент.
(17)
В повечето случаи, когато финансовите инструменти не бъдат предоставени в рамките на четири работни дни от предвидената дата за сетълмент, следва да се започне процес на изкупуване. Независимо от това, за неликвидни финансови инструменти е целесъобразно срокът, след който започва процесът на изкупуване, да бъде удължен до най-много седем работни дни. Основните критерии за определяне на случаите, в които даден финансов инструмент се счита за неликвиден, следва да се установят посредством регулаторни технически стандарти, като се вземат предвид вече направените по Регламент (ЕС) № 600/2014 оценки. За така определени инструменти удължаването на срока за започване на процеса на изкупуване следва да бъде до седем работни дни.
(18)
Целесъобразно е на пазарите за растеж на МСП да има известна гъвкавост, даваща възможност процесът на изкупуване да не бъде прилаган в рамките на до 15 дни след извършване на сделката, за да се отчете ликвидността на тези пазари и да се създадат условия за дейност на маркет-мейкърите на тези по-нисколиквидни пазари. Мерките за дисциплина при сетълмента, специално разработени за пазари за растеж на МСП, следва да се прилагат единствено за изпълнявани на тези пазари сделки. Съгласно посоченото в работния документ на службите на Комисията от 7 декември 2011 г., придружаващ съобщението на Комисията, озаглавено „План за действие за улесняване достъпа на МСП до финансиране“, достъпът до капиталови пазари следва да се развива като алтернатива на финансиране на МСП от банки и поради това е целесъобразно правилата да бъдат адаптирани, за да обслужват по-добре потребностите на пазарите за растеж на МСП.
(19)
С цел да се сведе до минимум броят на изкупуванията, доколкото това е съвместимо с изискванията по настоящия регламент, на ЦДЦК следва да бъде разрешено да наблюдават изпълнението на изкупуването по отношение на много на брой инструкции за сетълмент на едни и същи финансови инструменти, с една и съща крайна дата на удължения срок.
(20)
Тъй като основната цел на настоящия регламент е да се въведат редица правни задължения, които се налагат пряко на пазарните оператори и които съдържат, наред с останалото, регистрирането в безналична форма в ЦДЦК на всички прехвърлими ценни книжа, които се търгуват на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, или които се предоставят като обезпечение съгласно условията на Директива 2002/47/ЕО, и сетълмента на задълженията им най-късно на втория работен ден след сключване на сделката, и тъй като ЦДЦК отговарят за управлението на системите за сетълмент на ценни книжа, както и за прилагането на мерки за осигуряване на навременен сетълмент в Съюза, е особено важно да се гарантира, че всички ЦДЦК са сигурни и стабилни и винаги спазват строгите организационни изисквания, изисквания за извършване на стопанската дейност и пруденциални изисквания, предвидени в настоящия регламент, включително като предприемат всички разумни мерки за намаляване на риска от измами или небрежност. Поради това уеднаквените и пряко приложими правила относно лицензирането и текущия надзор на ЦДЦК представляват важно следствие и са взаимосвързани с правните задължения, които се налагат на участниците на пазара с настоящия регламент. Затова е необходимо правилата относно лицензирането и надзора на ЦДЦК да бъдат включени в акта, в който се определят и правните задължения на участниците на пазара.
(21)
Като се има предвид, че за ЦДЦК следва да се прилагат общи изисквания, и с цел да се премахнат съществуващите пречки пред трансграничния сетълмент всички лицензирани ЦДЦК следва да се ползват от свободата да предоставя своите услуги на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон. За да се гарантира подходящо ниво на сигурност на предоставянето на услуги от ЦДЦК в друга държава членка, по отношение на такива ЦДЦК следва да се прилага специална, предвидена в настоящия регламент процедура, когато възнамеряват да предоставят някои основни услуги, предвидени в настоящия регламент, или да създадат клон в приемащата държава членка.
(22)
В рамките на пазара на сетълмент на Съюза, който не е ограничен от национални граници, е нужно да се установи компетентността на различните органи, които участват в прилагането на настоящия регламент. Държавите членки следва конкретно да определят компетентните органи, които отговарят за прилагането на настоящия регламент, като на тези органи следва да се предоставят необходимите за изпълнението на функциите им правомощия за упражняване на надзор и провеждане на разследвания. ЦДЦК следва да подлежи на лицензиране и надзор от компетентния орган на своята държава членка по произход, който е добре подготвен и следва да разполага с правомощия за проверка на ежедневните операции на ЦДЦК, за провеждането на редовни прегледи и при необходимост - за предприемането на съответни действия. Заинтересованият компетентен орган следва обаче да се консултира на възможно най-ранен етап и да си сътрудничи с други съответни органи, включително органите, отговарящи за надзора над всяка управлявана от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа, с централните банки, емитиращи валутите в които най-често се извършва сетълмент, когато е приложимо, със съответните централни банки, които действат като агент по сетълмента за всяка система за сетълмент на ценни книжа, а също така, когато е приложимо, с компетентните органи на други субекти от групата. Сътрудничеството предполага също така обмен на информация между заинтересованите органи и незабавно уведомяване на тези органи при извънредна ситуация, засягаща ликвидността и стабилността на финансовата система в държава членка, в която са установени ЦДЦК или някой от участниците в него.
(23)
Когато ЦДЦК предоставя услугите си в друга държава членка, компетентният орган на приемащата държава членка следва да може да изиска от компетентния орган на държавата членка по произход цялата информация относно дейността на ЦДЦК, което е от значение за отправилия искането орган. С цел да се осигури възможност за ефективна координация на надзора тази информация може да се отнася по-специално до услугите, предоставяни на ползвателите на ЦДЦК, установени в приемащата държава членка, или до обработваните инструменти или валути, като може да включва информация за неблагоприятни събития, резултати от оценки на риска и коригиращи мерки. Компетентният орган на държавата членка по произход следва също така да разполага с достъп до всякаква информация, която се съобщава периодично от ЦДЦК на компетентния орган на приемащата държава членка.
(24)
Когато ЦДЦК предоставя услугите си, включително чрез създаване на клон, в държава членка, различна от тази, в която е установен, компетентният орган в неговата държава членка по произход носи основната отговорност за надзора върху въпросния ЦДЦК. Когато дейността на ЦДЦК в приемаща държава членка е придобила съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, компетентните органи и съответните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка следва да сключат договорености за сътрудничество за целите на надзора върху дейността на съответния ЦДЦК в приемащата държава членка. Компетентният орган на държавата членка по произход следва да може също така да реши договореностите за сътрудничество да предвиждат многостранно сътрудничество, включително чрез колегии, между компетентния орган на държавата членка по произход и компетентните органи и съответните органи на приемащата държава членка. Договореностите за сътрудничество обаче не следва да бъдат приравнявани на колегии от надзорници по смисъла на Регламент (ЕС) № 1095/2010. Никоя държава членка или група от държави членки не следва да бъде подлагана на пряка или косвена дискриминация като място на установяване на ЦДЦК и на предоставяне услуги по сетълмент. При изпълнението на задълженията си по настоящия регламент никой орган не следва да подлага на пряка или косвена дискриминация предприятие от друга държава членка. При спазване на настоящия регламент, ЦДЦК от дадена държава членка не следва да бъде ограничаван или възпрепятстван да извършва сетълмент на финансови инструменти във валутата на друга държава членка или във валутата на трета държава.
(25)
Настоящият регламент не следва да възпрепятства държавите членки да предвиждат в националното си право специална правна рамка, уреждаща ежедневното сътрудничество на национално равнище между компетентния орган за ЦДЦК и съответните органи. Тази национална правна рамка следва да е съобразена с насоките относно надзорните практики и сътрудничеството между органите, които ЕОЦКП може да издава съгласно настоящия регламент.
(26)
Преди да започне дейност, всяко юридическо лице, попадащо в обхвата на определението за ЦДЦК, трябва да бъде лицензирано от компетентните национални органи. Предвид различните стопански модели ЦДЦК следва да се определи чрез някои основни услуги, изразяващи се в сетълмент, които предполагат управление на система за сетълмент на ценни книжа, услуги по първоначална регистрация в системата за безналични ценни книжа и централно поддържане на сметки за ценни книжа. ЦДЦК следва най-малко да управлява система за сетълмент на ценни книжа и да предоставя още една основна услуга. Тази комбинация от услуги е от съществено значение, за да могат ЦДЦК да изпълняват функциите си в сетълмента на ценни книжа и осигуряването на целостта на емисиите от ценни книжа. Субекти, които не управляват системи за сетълмент на ценни книжа, като например регистрационните системи, агентите по прехвърлянето, публичните органи и органите, отговарящи за регистрационна система, създадена съгласно Директива 2003/87/ЕО, или централните контрагенти (ЦК), регулирани съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), не попадат в обхвата на определението за ЦДЦК.
(27)
ЦДЦК следва да разполагат с планове за възстановяване, с които да се обезпечи непрекъснатостта на критичните операции. Без да се засяга Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11), компетентните органи следва да гарантират, че за всеки ЦДЦК се изготвя и поддържа подходящ план за преструктуриране в съответствие с приложимото национално право.
(28)
С цел да се осигурят надеждни данни за мащаба на сетълмента на ценни книжа извън системите за сетълмент на ценни книжа и да се гарантира, че произтичащите от него рискове могат да бъдат наблюдавани и контролирани, всички различни от ЦДЦК институции, които извършват сетълмент по сделки с ценни книжа извън системи за сетълмент на ценни книжа, следва да отчитат дейността си по сетълмент пред заинтересованите компетентни органи. Получилите информацията компетентни органи следва впоследствие да я предадат на ЕОЦКП и следва да уведомят ЕОЦКП за всякакви потенциални рискове, произтичащи от подобни дейности по сетълмент. Освен това ЕОЦКП следва да наблюдава подобни дейности по сетълмент и да отчита потенциалните рискове, които те биха могли да породят.
(29)
С цел да се избегне поемането от страна на ЦДЦК на рискове, свързани с дейности, различни от подлежащите на лицензиране съгласно настоящия регламент, дейностите на лицензираните ЦДЦК следва да се ограничат до предоставянето на услугите, които са посочени в лиценза и са съобщени съгласно настоящия регламент, и ЦДЦК не следва да имат никакво участие, както е определено в настоящия регламент чрез препратка към Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12), нито да притежават пряко или непряко 20 или повече процента от правата на глас или от капитала в институции, различни от тези, които предоставят сходни услуги, освен ако това участие е одобрено от компетентните за ЦДЦК органи, тъй като не води до значително влошаване на рисковия профил на ЦДЦК.
(30)
За да се гарантира сигурното функциониране на системите за сетълмент на ценни книжа, те следва да се управляват единствено от ЦДЦК или от централни банки, действащи както ЦДЦК, за които се прилага настоящият регламент.
(31)
Без да се засягат специалните изисквания на данъчното право на съответната държава членка, ЦДЦК следва да бъдат лицензирани за предоставянето на услуги, които са спомагателни спрямо основните им услуги и които допринасят за повишаване на сигурността, ефикасността и прозрачността на пазарите на ценни книжа и не пораждат необосновани рискове за техните основни услуги. В настоящия регламент е изложен неизчерпателен списък на тези услуги, за да се даде възможност на ЦДЦК да реагират на бъдещи пазарни промени. Когато предоставянето на такива услуги е свързано със задължения за начисляване на данък и за отчитане пред данъчните органи, то ще продължи да се извършва в съответствие с правото на съответните държави членки. В съответствие с член 114, параграф 2 ДФЕС правомощието да се приемат мерки съгласно член 114, параграф 1 не се прилага за данъчните разпоредби. В решението си от 29 април 2004 г. по дело C-338/01 (13), Комисия/Съвет, Съдът на Европейския съюз постанови, че думите „данъчни разпоредби“ трябва да се тълкуват като „обхващащи не само разпоредбите, определящи данъчно задължените лица, облагаемите сделки, данъчната основа, ставките на преките и косвените данъци и освобождаването от тези данъци, но също така и разпоредби, свързани с условията и реда на събиране на такива данъци.“ Следователно настоящият регламент не обхваща механизмите за събиране на данъци, за които следва да се използва различно правно основание.
(32)
ЦДЦК, които възнамеряват да възложат на трето лице предоставянето на основна услуга, да предоставят нова основна или спомагателна услуга, която не посочена в настоящия регламент, да управляват друга система за сетълмент на ценни книжа, да използват друг агент по сетълмента или да установят връзки с ЦДЦК, които пораждат значителни рискове, следва да подадат заявление за лиценз съгласно същата процедура като процедурата, изисквана за първоначално лицензиране, като се изключи фактът, че компетентният орган следва в срок от три месеца да уведоми подалия заявлението ЦДЦК за решението си да издаде или да откаже да издаде лиценз. Независимо от това, при връзки между ЦДЦК, които не пораждат значителни рискове, или оперативно съвместими връзки между ЦДЦК, които възлагат изпълнението на услуги, свързани с тези оперативно съвместими връзки, на публични органи, например членове на ЕСЦБ, не следва да се изисква предварителен лиценз, но съответните ЦДЦК следва да уведомят за тези случаи своите компетентни органи.
(33)
Когато ЦДЦК възнамерява да включи в предлаганите от него услуги спомагателни услуги от небанков тип, които са изрично посочени в настоящия регламент и които не водят до влошаване на неговия рисков профил, той следва да може да направи това, след като уведоми компетентния орган на своята държава членка по произход.
(34)
ЦДЦК, установени в трети държави, следва да могат да предлагат своите услуги на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон. С цел да се гарантира необходимото ниво на сигурност в предоставянето на услуги като ЦДЦК от ЦДЦК от трети държави, такива ЦДЦК следва да бъдат признати от ЕОЦКП, когато възнамеряват да предоставят определени услуги, посочени в настоящия регламент, или да създадат клон в Съюза. При липса на подобно признаване ЦДЦК от трети държави следва да могат да установяват връзки с ЦДЦК, установени в Съюза, при условие че съответният компетентен орган не е възразил срещу това. Поради глобалния характер на финансовите пазари ЕОЦКП е най-добре подготвен за признаването на ЦДЦК от трети държави. ЕОЦКП следва да може да признава ЦДЦК от трети държави само ако Комисията установи, че те се регулират от правна и надзорна уредба, която е действително еквивалентна на установената в настоящия регламент, ако подлежат на ефективно лицензиране и надзор в тяхната държава на установяване и ако между ЕОЦКП и компетентните органи и съответните органи на ЦДЦК е сключена договореност за сътрудничество. Признаването от ЕОЦКП следва да зависи от действителното еквивалентно признаване на пруденциалната рамка, която се прилага към ЦДЦК, установени в Съюза и лицензирани съгласно настоящия регламент.
(35)
Като се имат предвид сложността и системният характер на ЦДЦК и на предлаганите от тях услуги, чрез прозрачни правила за управление следва да се гарантира, че висшето ръководство, членовете на ръководния орган, акционерите и участниците, които са в състояние да упражняват контрол, както е определено чрез препратка към Директива 2013/34/ЕС, върху дейността на ЦДЦК, са подходящи за осигуряването на стабилно и разумно управление на ЦДЦК.
(36)
В държавите членки се използват различни структури на управление. В повечето се използва едностепенна или двустепенна структура. Определенията, използвани в настоящия регламент, имат за цел да обхванат всички съществуващи структури, без да се дава предимство на някоя конкретна структура. Тяхната единствена функция е установяването на правила, имащи за цел постигането на определен резултат, независимо от националното дружествено право, приложимо за институциите във всяка държава членка. Поради това определенията следва да не засягат общото разпределение на компетентността съгласно националното дружествено право.
(37)
Чрез прозрачни правила за управление следва да се гарантира отчитането, от една страна, на интересите на акционерите, ръководството и служителите на ЦДЦК, а от друга страна - на интересите на ползвателите на ЦДЦК, които ЦДЦК в крайна сметка обслужват. Тези правила на управление следва да се прилагат, без да се засяга моделът на собственост, възприет от ЦДЦК. За всяка система за сетълмент на ценни книжа, управлявана от ЦДЦК, следва да се учреди комитет на ползвателите, който да им даде възможност да консултират ръководния орган на ЦДЦК по основните въпроси, оказващи въздействие върху тях, като на този комитет следва да бъдат осигурени инструменти за изпълнение на функциите му. В комитета на ползвателите следва да бъдат представени интересите на отделните ползватели на ЦДЦК, включително интересите на държателите на различните типове ценни книжа.
(38)
ЦДЦК следва да могат да възлагат изпълнението на предоставяните от тях услуги на външни подизпълнители, при условие че произтичащите от такова възлагане рискове са контролирани. Предвид значението на задачите, поверени на ЦДЦК, в настоящия регламент следва да се предвиди при възлагане на дейности на външни подизпълнители въз основа на договор ЦДЦК да не прехвърлят своите отговорности на тези трети лица. Възлагането на такива дейности на външни подизпълнители следва да се подчинява на строги условия, които да гарантират, че ЦДЦК запазват отговорността за своите дейности и че надзорът над ЦДЦК не е засегнат. Възлагането на дейности от ЦДЦК на органи от публичния сектор следва да може да бъде освободено от тези изисквания при определени условия.
(39)
Настоящият регламент не следва да възпрепятства държавите членки, в които са разрешени системи с пряко държане на ценни книжа, да предвиждат в националното си право, че различни от ЦДЦК лица изпълняват или могат да изпълняват определени функции, които при други видове системи за държане на ценни книжа обикновено се изпълняват от ЦДЦК, както и да установяват начина на изпълнение на тези функции. По-специално, в някои държави членки оператори на сметки или участници в системи за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК, регистрират позиции в сметки за ценни книжа, поддържани от ЦДЦК, без самите те непременно да предоставят сметки. Предвид необходимостта от правна сигурност относно вписванията, направени в сметки на ниво ЦДЦК, в настоящия регламент следва да се отчита специфичната роля, която изпълняват подобни други лица. Поради това следва да бъде възможно, при определени условия и като се спазват строги законово установени правила, да се подели отговорността между ЦДЦК и съответното друго лице или да се предвиди изключителна отговорност на другото лице за някои аспекти, свързани с поддържането на сметки за ценни книжа на най-високо ниво, при условие че това друго лице подлежи на подходящо регулиране и надзор. Не следва да се налагат ограничения върху степента на поделяне на отговорността.
(40)
Правилата за извършване на стопанска дейност следва да осигурят прозрачност в отношенията между ЦДЦК и техните ползватели. В частност, ЦДЦК следва да оповестят публично прозрачни, обективни и недискриминационни критерии за участие в системата за сетълмент на ценни книжа, което ще даде възможност достъпът на участниците да се ограничава само въз основа на свързаните с тях рискове. Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК да предоставят своите услуги на участници. ЦДЦК следва да оповестят публично цените и таксите за своите услуги. С цел да се предостави открит и недискриминационен достъп до предоставяните от ЦДЦК услуги и с оглед на значителната пазарна мощ, с която ЦДЦК все още се ползват на териториите на съответните си държави членки, ЦДЦК не следва да могат да се отклоняват от публично оповестената ценова политика за своите основни услуги и следва да водят отделни счетоводни сметки за разходите и приходите, свързани с всяка една от своите основни и спомагателни услуги. Разпоредбите по отношение на участието допълват и повишават правото на участниците на пазара да използват система за сетълмент в друга държава членка, както е предвидено в Директива 2014/65/ЕС.
(41)
За да се улеснят ефективното вписване на данни, сетълмент и плащане, ЦДЦК следва да съобразят своите процедури за комуникация с участниците и пазарните инфраструктури, с които имат интерфейс, със съответните международни процедури и стандарти за открита комуникация за изпращане на съобщения и референтни данни.
(42)
Предвид централната роля на системите за сетълмент на ценни книжа на финансовите пазари при предоставянето на своите услуги ЦДЦК следва да полагат всички усилия да осигурят навременен сетълмент на сделките с ценни книжа и целостта на емисиите от ценни книжа. Настоящият регламент не следва да засяга националното право на държавите членки, уреждащо държането на ценни книжа и механизмите за поддържане на целостта на емисиите от ценни книжа. Същевременно, с цел да се подобри защитата на активите на участниците и активите на техните клиенти, с настоящия регламент от ЦДЦК следва да се изисква да отделят сметките за ценни книжа на всеки участник и при поискване да предлагат допълнително отделяне на сметките на клиентите на участниците, което в някои случаи може да се извършва само срещу по-висока цена, дължима от клиентите на участниците, поискали такова допълнително отделяне. От ЦДЦК и участниците в тях следва да се изисква да предвиждат отделяне на клиентските активи както по общи, така и по индивидуални сметки, така че клиентите да могат да избират степента на отделяне, която според тях отговаря на потребностите им.
Изключение от това правило следва да се допуска единствено в случаи, при които поради други свързани с обществения ред изисквания, касаещи по-специално ефикасното и прозрачно събиране на данъци, от ЦДЦК и участниците в него се изисква да предоставят отделяне на клиентските активи по индивидуални сметки за гражданите и пребиваващите, както и за юридическите лица, установени в държава членка, в която към датата на влизане в сила на настоящия регламент това се изисква съгласно националното право на държавата членка, съгласно което са създадени ценните книжа, и при това само за граждани, пребиваващи и юридически лица, установени във въпросната държава членка. ЦДЦК следва да гарантират, че тези изисквания се прилагат поотделно за всяка управлявана от тях система за сетълмент на ценни книжа. Без да се засяга предоставянето на спомагателни услуги, ЦДЦК не следва да използват за своя сметка ценни книжа, принадлежащи на участник, без изричното разрешение на този участник; ЦДЦК не следва да използват и по друг начин за своя сметка ценни книжа, които не им принадлежат. Освен това ЦДЦК следва да изискват от участниците да получат евентуално необходимото предварително съгласие от своите клиенти.
(43)
В Директива 98/26/ЕО се предвижда, че нарежданията за прехвърляне, въвеждани в системи за сетълмент на ценни книжа в съответствие с правилата на тези системи, следва да произвеждат правно действие и да са задължителни за трети лица. Същевременно предвид факта, че в Директива 98/26/ЕО не се посочват изрично ЦДЦК, които управляват системи за сетълмент на ценни книжа, с цел по-голяма яснота в настоящия регламент следва да се включи изискване ЦДЦК да определят момента или моментите, в които нарежданията за прехвърляне се въвеждат в техните системи и стават неотменими в съответствие с правилата на посочената директива. Освен това, за да се подобри правната сигурност, ЦДЦК следва да оповестяват на своите участници момента, в който прехвърлянето на ценни книжа и парични средства в рамките на система за сетълмент на ценни книжа произвеждат правно действие и стават задължителни за трети лица в съответствие с националното право за отделните случаи. ЦДЦК следва също така да вземат необходимите мерки, за да се гарантира, че прехвърлянето на ценни книжа и парични средства произвежда правно действие и става задължително за трети лица най-късно в края на работния ден на действителната дата на сетълмент.
(44)
За да се предотвратят рисковете при сетълмент поради неплатежоспособност на агента по сетълмента, когато това е целесъобразно и възможно, ЦДЦК следва да извършват сетълмент на паричното рамо от сделките с ценни книжа чрез сметки в централната банка. Ако тази възможност не съществува и не е практически осъществима, ЦДЦК следва да могат да извършват сетълмента чрез сметки в кредитна институция, която е учредена съгласно условията, предвидени в Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (14), и за която се прилагат специалната лицензионна процедура и пруденциалните изисквания, предвидени в дял IV от настоящия регламент.
(45)
Спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, които включват кредитни и ликвидни рискове, следва да се изпълняват само от ЦДЦК или да се възлагат само на външни подизпълнители, които са лицензирани да предоставят банкови услуги, които са спомагателни спрямо дейностите на ЦДЦК, предвидени в настоящия регламент.
(46)
За да бъде осигурена ефективността от предоставянето на услуги като ЦДЦК и банкови услуги в рамките на една група от предприятия, изискванията на настоящия регламент не следва да изключват възможността кредитни институции и ЦДЦК да принадлежат към една група от предприятия. Целесъобразно е да се предвидят механизми, съобразно които на ЦДЦК да може да се разрешава да предоставят спомагателни услуги на своите участници и на други субекти чрез същия правен субект или чрез отделен правен субект, който може да е част от една и съща група предприятия, без оглед на това дали на най-високо ниво се контролират от едно и също предприятие майка. Когато кредитна институция, различна от централна банка, действа като агент по сетълмента, кредитната институция следва да бъде в състояние да предоставя на участниците в ЦДЦК услугите по настоящия регламент, които са посочени в лиценза, но не следва да предоставя други банкови услуги чрез същия правен субект с цел да се ограничи експозицията на системите за сетълмент към рискове, произтичащи от неизпълнението на задължения на кредитната институция.
(47)
Тъй като в Директива 2013/36/ЕС не са уредени конкретно кредитните и ликвидните рискове в рамките на деня, произтичащи от предоставянето на спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, за кредитни институции и ЦДЦК, които предоставят такива услуги, следва също така да се прилагат специални по-строги изисквания за ограничаване на кредитните и ликвидните рискове, включително допълнително капиталово изискване, отразяващо съответните рискове. Тези по-строги изисквания за ограничаване на кредитните и ликвидните рискове следа да са съобразени със световните стандарти за инфраструктури на финансовите пазари и с принципите за инструментите за наблюдение на управлението на ликвидността в рамките на деня („Monitoring tools for intraday liquidity management“), публикувани през април 2013 г. от Базелския комитет за банков надзор.
(48)
По отношение на някои ЦДЦК, които действат и като кредитни институции, се прилагат капиталовите и отчетните изисквания, приложими за кредитните институции и предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15) и в Директива 2013/36/ЕС. Предвид системното значение на такива ЦДЦК е целесъобразно да се прилагат най-строгите изисквания, предвидени в правото на Съюза, за да се избегне едновременното прилагане на различни правила на Съюза, например по отношение на изискванията за отчитане на собствения капитал. Във всички области, в които се установи възможно препокриване на изисквания, Европейският надзорен орган (Европейски банков орган) (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (16), и ЕОЦКП следва да приемат становище за правилното прилагане на актовете на Съюза в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 и от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(49)
В допълнение към капиталовите изисквания, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и в Директива 2013/36/ЕС, за кредитните институции и ЦДЦК следва да се прилага допълнително капиталово изискване, което да отразява рискове, например кредитни и ликвидни рискове, произтичащи от предоставянето на кредит в рамките на деня на - наред с останалото - участници в системи за сетълмент на ценни книжа или други ползватели на предоставяни от ЦДЦК услуги.
(50)
С цел осигуряване на пълното спазване на специфичните мерки, целящи ограничаване на кредитните и ликвидните рискове, компетентните органи, които въз основа да наличните данни могат да докажат, че експозицията на дадена кредитна институция към концентрация от кредитни и ликвидни рискове не е напълно ограничена, следва да могат да изискват от ЦДЦК да определят повече от една кредитна институция. ЦДЦК също следва да могат да определят повече от една кредитна институция.
(51)
Надзорът за спазването от страна на определените кредитни институции или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, на изискванията по Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС и на съответните специални пруденциални изисквания по настоящия регламент следва да бъде поверен на компетентните органи, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013. С цел да се гарантира последователното прилагане на стандартите за надзор, е желателно ЕЦБ да упражнява пряк надзор върху банковите услуги на ЦДЦК, които поради своя мащаб и естество могат да породят значителен риск за финансовата стабилност в Съюза, при условията, предвидени в Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (17) относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции. Настоящият регламент не следва да засяга Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(52)
Кредитна институция или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, следва да спазват всяко настоящо или бъдещо законодателство на Съюза, приложимо към кредитните институции. Настоящият регламент не следва да засяга Директива 2014/59/ЕС, нито евентуалните бъдещи законодателни актове на Съюза относно рамката за възстановяване и преструктуриране на кредитните институции, инвестиционните посредници и другите финансови институции.
(53)
За осигуряването на достатъчна сигурност и на непрекъснатост на предоставяните от ЦДЦК услуги към ЦДЦК следва да се прилагат специални уеднаквени и пряко приложими пруденциални и капиталови изисквания, които ограничават техните правни, операционни и инвестиционни рискове.
(54)
За сигурността на договореностите за връзка между ЦДЦК следва да се прилагат специални изисквания, за да се даде възможност за достъп на съответните участници до други системи за сетълмент на ценни книжа. Предоставянето на спомагателни услуги от банков тип чрез отделен правен субект не следва да възпрепятства ЦДЦК да получават такива услуги, особено когато те участват в система за сетълмент на ценни книжа, управлявана от друг ЦДЦК. Особено важно е да бъдат изцяло ограничени всички потенциални рискове за ЦДЦК, които произтичат от договорености за връзка, включително кредитни, ликвидни, организационни и всички други съответни рискове. При оперативно съвместими връзки е важно свързаните системи за сетълмент на ценни книжа да имат еднакви моменти на въвеждане на нарежданията за прехвърляне в системата и неотменимост на нарежданията за прехвърляне, както и да използват еквивалентни правила относно момента на окончателност на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства. Същите принципи следва да се прилагат за ЦДЦК, които използват обща инфраструктура от информационни технологии (ИТ) за сетълмент.
(55)
С цел компетентните органи да могат да упражняват ефективен надзор върху дейността на ЦДЦК към ЦДЦК следва да се прилагат строги изисквания за съхраняване на данни. ЦДЦК следва да съхранява най-малко 10 години всички данни за извършваните услуги и дейности, включително данни за сделките по услуги за управление на обезпечения, които включват обработване на репо споразумения или на сделки по предоставяне в заем на ценни книжа. Възможно е да се наложи ЦДЦК да определят общ формат, по който клиентите им да предоставят данни за сделките, за да може изискванията за съхраняване на данни да бъдат изпълнени в съответствие с всички съответни регулаторни стандарти и технически стандарти за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
(56)
В много държави членки националното право изисква от емитентите да емитират някои видове ценни книжа, по-специално акции, в рамките на техните национални ЦДЦК. За да се отстрани тази пречка пред безпрепятственото функциониране на пазара за услуги, предоставяни в Съюза след сключване на сделките, и да се даде възможност на емитентите да изберат най-ефективния начин за управление на своите ценни книжа, емитентите следва да имат право да изберат за регистрация на ценните си книжа и ползване на съответните услуги който и да било ЦДЦК, установен в Съюза. Тъй като хармонизацията на националното дружествено право надхвърля обхвата на настоящия регламент, националното дружествено право или друга подобна правна уредба, съгласно която са създадени ценните книжа, следва да продължи да се прилага, като се вземат необходимите мерки, за да се гарантира, че изискванията по това национално дружествено право или друга подобна правна уредба могат да бъдат изпълнени в случаите, в които е упражнено правото на избор на ЦДЦК. Това национално дружествено право и друга подобна правна уредба, съгласно която са създадени ценните книжа, уреждат отношенията между емитента и държателите или трети лица, както и съответните им права и задължения, свързани с ценните книжа, като право на глас, дивиденти и корпоративни действия. Отказ от предоставяне на услуги на емитент следва да се допуска само ако е основан на цялостна оценка на риска или ако съответният ЦДЦК не предоставя услуги, свързани с емитирането на ценни книжа, създадени съгласно дружественото право или друга подобна правна уредба на съответната държава членка. Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК да предоставят своите услуги на емитенти.
(57)
Предвид все по-честите случаи на трансгранично държане и прехвърляне на ценни книжа, което се засилва с настоящия регламент, е изключително неотложно и важно да бъдат установени ясни правила относно приложимото спрямо аспектите на собствеността право във връзка с ценните книжа, държани по сметки на ЦДЦК. Независимо от това, този въпрос е въпрос от по-общ характер, който надхвърля обхвата на настоящия регламент и следва да бъде уреден в бъдещ законодателен акт на Съюза.
(58)
С Европейския кодекс на поведение при клиринг и сетълмент от 7 ноември 2006 г. беше създадена доброволна рамка, позволяваща достъп между ЦДЦК и други пазарни инфраструктури. Секторът на предоставяните след сключване на сделките услуги обаче остава разпокъсан по държави, което ненужно оскъпява трансграничните сделки. Необходимо е да се установят уеднаквени условия за връзките между ЦДЦК, както и за достъпа между ЦДЦК и други пазарни инфраструктури. За да се даде възможност на ЦДЦК да предлагат на своите участници достъп до други пазари, те следва да имат право да участват в друг ЦДЦК или да поискат от друг ЦДЦК да разработи специални функции за достъп до своите системи. Този достъп следва да бъде предоставян съгласно справедливи, разумни и недискриминационни условия и да бъде отказван единствено ако застрашава безпрепятственото и правилно функциониране на финансовите пазари или поражда системен риск. Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК да предостави достъп на друг ЦДЦК. Ако връзки между ЦДЦК могат да породят значителни рискове за сетълмента, те следва да подлежат на лицензиране и засилен надзор от страна на съответните компетентни органи.
(59)
ЦДЦК следва също така да имат достъп до данни за сделки от ЦК или от мястото за търговия, като тези пазарни инфраструктури следва да имат достъп до управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа. Този достъп може да бъде отказан единствено ако застрашава безпрепятственото и правилно функциониране на финансовите пазари или поражда системен риск, като не може да бъде отказан от съображения за загуба на пазарен дял.
(60)
Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК или на пазарните инфраструктури да предоставят достъп до своите услуги. Настоящият регламент допълва правилата за достъп между местата за търговия, ЦК и ЦДЦК, предвидени в регламенти (ЕС) № 648/2012 и (ЕС) № 600/2014, които са необходими за създаването на конкурентен вътрешен пазар за предоставяни след сключване на сделките услуги. ЕОЦКП и Комисията следва да продължат да наблюдават отблизо развитието на инфраструктурите за услуги, предоставяни след сключване на сделките, а Комисията следва при необходимост да се намесва, за да предотврати нарушаване на конкуренцията на вътрешния пазар.
(61)
Надеждната пруденциална рамка и рамка за извършването на стопанска дейност във финансовия сектор следва да се основава на стабилни системи за надзор и налагане на санкции. За тази цел надзорните органи следва да разполагат с достатъчни правомощия за действие и да могат да разчитат на възпиращи санкционни режими, които да се използват при неправомерно поведение. В съобщението на Комисията от 8 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги“, беше извършен преглед на съществуващите правомощия за налагане на санкции и тяхното прилагане на практика с цел да се насърчи уеднаквяването на санкциите в областта на надзорната дейност.
(62)
Следователно, за да се осигури ефективно спазване на изискванията на настоящия регламент от страна на ЦДЦК, кредитните институции, определени за агенти по сетълмента, членовете на техните ръководни органи и всички други лица, които имат действителен контрол върху стопанската им дейност, или всякакви други лица, компетентните органи следва да могат да налагат административни санкции и други мерки, които са ефективни, пропорционални и възпиращи.
(63)
За да се гарантират възпиращият ефект и последователното прилагане на санкциите в държавите членки, в настоящия регламент следва да се предвиди списък с основни административни санкции и други мерки, които да са на разположение на компетентните органи и които те да са оправомощени да налагат на всички физически или юридически лица, които носят отговорност за нарушения, както и списък с ключови критерии за определяне на размера и вида на тези санкции и други мерки и размерите на административните имуществени санкции. При налагането на административни глоби следва да се вземат предвид фактори като установените имуществени ползи в резултат на нарушението, тежестта и продължителността на нарушението, утежняващите или смекчаващите обстоятелства, необходимостта административните глоби да имат възпиращ ефект и, когато е целесъобразно, да включват намаление поради оказано съдействие на компетентните органи. Приемането и публикуването на санкциите следва да се извършва в съответствие с основните права, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-долу „Хартата“), по-специално правото на зачитане на личния и семейния живот (член 7), правото на защита на личните данни (член 8) и правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес (член 47).
(64)
С цел разкриване на потенциални нарушения следва да се въведат ефективни механизми за насърчаване на подаването на сигнали до компетентните органи за действителни или потенциални нарушения на настоящия регламент. Тези механизми следва да включват подходящи гаранции за лицата, които подават сигнали за действителни или потенциални нарушения на настоящия регламент, както и за лицата, обвинени в такива нарушения. Следва да се въведат подходящи процедури за спазване на правото на обвиненото лице на защита на личните данни, на правото му на защита и на правото му да бъде изслушано преди приемането на окончателно решение, което го засяга, както и на правото му на ефективни правни средства за защита по съдебен ред срещу всяко решение или мярка, които го засягат.
(65)
Настоящият регламент не следва да засяга разпоредбите на правото на държавите членки, уреждащи наказателноправните санкции.
(66)
Дейностите по обработка на лични данни, извършвани в държавите членки съгласно настоящия регламент, се уреждат с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18). Всеки обмен или предаване на лични данни от страна на компетентните органи на държавите членки следва да се извършва в съответствие с правилата за предаване на лични данни, предвидени в Директива 95/46/ЕО. Дейностите по обработка на лични данни, извършвани от ЕОЦКП съгласно настоящия регламент, се уреждат с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (19). Всеки обмен или предаване на лични данни от страна на ЕОЦКП следва да се извършва в съответствие с правилата за предаване на лични данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 45/2001.
(67)
Настоящият регламент спазва основните права и съблюдава принципите, признати по-специално в Хартата, а именно правото на зачитане на личния и семейния живот, правото на защита на личните данни, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на всеки да не бъде съден или наказван два пъти за едно и също престъпление и свободата на стопанската инициатива, и следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(68)
ЕОЦКП следва да има основна функция в прилагането на настоящия регламент, като осигурява последователното прилагане на правилата на Съюза от страна на националните компетентни органи и урежда разногласията между тях.
(69)
ЕОЦКП следва да представя на Комисията годишни доклади, в които се оценяват тенденциите и потенциалните рискове на пазарите, попадащи в обхвата на настоящия регламент. Тези доклади следва да включват най-малко оценка на ефикасността на сетълмента, интернализирания сетълмент, трансграничното предоставяне на услуги, мотивите за отказ на право на достъп и всякакви други съществени пречки пред конкуренцията при предоставянето на финансови услуги след сключването на сделки, включително пречки, произтичащи от неправомерно използване на условия за лицензиране, подходящия характер на санкциите за неуспешен сетълмент, по-специално нуждата от допълнителна гъвкавост по отношение на санкциите за неуспешен сетълмент във връзка с неликвидни финансови инструменти, прилагането на правилата на държавите членки за гражданска отговорност за вреди, които могат да се дължат на ЦДЦК, условията за предоставянето на спомагателни услуги от банков тип, изискванията относно защитата на ценните книжа на участниците и ценните книжа на техните клиенти, и санкционния режим; при необходимост докладите могат да съдържат и препоръки за превантивни или коригиращи действия. ЕОЦКП следва да провежда и партньорски проверки, които да обхващат дейността на компетентните органи съгласно настоящия регламент, в рамките на подходящ график и в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010. Предвид системното значение на ЦДЦК и факта, че те се регулират за първи път на равнището на Съюза, е целесъобразно да се изисква в началото тези партньорски проверки да се провеждат най-малко на всеки три години по отношение на надзора над ЦДЦК, които се ползват от свободата на предоставяне на услуги или участват в оперативно съвместими връзки.
(70)
Би било ефикасно и целесъобразно разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и на технически стандарти за изпълнение, които не включват избор, свързан с политиката, да бъде възложено на ЕОЦКП като орган с високоспециализиран експертен опит в областта на ценните книжа и пазарите на ценни книжа, който да ги представя на Комисията. В конкретно определени случаи ЕОЦКП следва да си сътрудничи тясно и с членовете на ЕСЦБ и ЕБО.
(71)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема регулаторни технически стандарти в съответствие с член 290 ДФЕС и с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 и от Регламент (ЕС) № 1095/2010 във връзка с подробните елементи на мерките за дисциплина при сетълмента, отчитането във връзка с интернализирания сетълмент, информацията и други елементи, които да бъдат включени в заявлението на ЦДЦК за лиценз, условията, при които компетентните органи за ЦДЦК могат да одобряват участие на ЦДЦК в капитала на определени правни субекти, информацията, която отделните органи си предоставят при надзора над ЦДЦК, информацията, която подалият заявлението ЦДЦК представя на ЕОЦКП в заявлението за признаване, елементите на правилата за управление за ЦДЦК, подробностите относно данните, които се съхраняват от ЦДЦК, рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК при извършване на цялостна оценка на риска и от компетентните органи при преценката на мотивите за отказ по искания за достъп, елементите на процедурата за достъп на участници и емитенти до ЦДЦК, достъп на ЦДЦК до други ЦДЦК, както и достъп между ЦДЦК и други пазарни инфраструктури, подробностите за мерките, които трябва да се вземат от ЦДЦК с цел да се гарантира целостта на емисиите, ограничаването на оперативните и инвестиционните рискове и рисковете, произтичащи от връзки между ЦДЦК, подробностите относно капиталовите изисквания за ЦДЦК, подробностите относно заявлението за лиценз за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип, допълнителното капиталово изискване и пруденциалните изисквания във връзка с кредитните и ликвидните рискове за ЦДЦК и определените кредитни институции, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип.
(72)
На Комисията следва също така да бъде предоставено правомощието да приема технически стандарти за изпълнение чрез актове за изпълнение съгласно член 291 ДФЕС и в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 във връзка със стандартните формуляри и образци за отчитането във връзка с интернализирания сетълмент, заявленията за лиценз, подавани от ЦДЦК, предоставянето на информация между отделните компетентни органи за целите на надзора над ЦДЦК, съответните договорености за сътрудничество между органите на държавата членка по произход и приемащата държава членка, форматите на данните, които трябва да се съхраняват от ЦДЦК, процедурите за случаи, при които на участници или емитенти е отказан достъп до ЦДЦК или на ЦДЦК е отказан достъп до друг ЦДЦК или до друга пазарна инфраструктура, както и консултациите между отделните органи преди издаване на лиценз на агент по сетълмента.
(73)
За постигане на целите на настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на конкретните подробности във връзка с някои определения, параметрите за определяне на паричните санкции, налагани на участници, които са отговорни за неуспешен сетълмент, критериите, съгласно които операциите на ЦДЦК в приемаща държава членка следва да се считат от съществено значение за тази държава членка. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(74)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия да взема решения относно оценката на правилата на трети държави за целите на признаването на ЦДЦК от трети държави. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (20).
(75)
Оценяването на съответните правила на трети държави се извършва въз основа на пропорционален и основан на резултати подход, като се обръща особено внимание на спазването на приложимите правила на Съюза и, когато е приложимо, на международни стандарти. Условно или временно признаване може да бъде предоставено и в случаи, при които не се наблюдават съществени разлики, които биха довели до предвидими вредни последици за пазарите на Съюза.
(76)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно определяне на уеднаквени изисквания за сетълмент и за ЦДЦК, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно поради обхвата на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(77)
Необходимо е Директива 98/26/ЕО да бъде изменена, за да бъде приведена в съответствие с Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (21), като за определените системи за сетълмент на ценни книжа вече се уведомява не Комисията, а ЕОЦКП.
(78)
Предвид факта, че настоящият регламент хармонизира на равнището на Съюза мерки за предотвратяване и справяне със случаи на неуспешен сетълмент и има по-широко приложно поле спрямо такива мерки от Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета (22), е необходимо член 15 от посочения регламент да бъде отменен.
(79)
ЦДЦК следва да бъдат освободени от прилагането на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, когато предлагат услуги, които са изрично посочени в настоящия регламент. Въпреки това, за да се гарантира, че субектите, извършващи инвестиционни услуги и дейности, спазват Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, и за да не се допусне нарушаване на конкуренцията между отделните видове доставчици на подобни услуги, е необходимо да се въведе изискване ЦДЦК, извършващи инвестиционни услуги и дейности в рамките на спомагателните си услуги, да спазват изискванията на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014.
(80)
Прилагането на изискванията на настоящия регламент за лицензиране и признаване следва да бъде отложено, за да се осигури достатъчно време на ЦДЦК, установени в Съюза или в трети държави, да подадат заявление за лицензиране и признаване на дейностите си, предвидени в настоящия регламент. До вземането на решение съгласно настоящия регламент за лицензирането или признаването на ЦДЦК и на техните дейности, включително на връзките между ЦДЦК, следва да продължават да се прилагат съответните национални правила за лицензиране и признаване на ЦДЦК.
(81)
Необходимо е също така да се отложи прилагането на изискванията за дисциплина при сетълмента и изискванията, свързани с отчетните задължения на интернализаторите на сетълмент, до приемането на всички необходими делегирани актове или актове за изпълнение, с които допълнително се конкретизират посочените изисквания, както и на изискванията за регистриране на някои прехвърлими ценни книжа в безналична форма и за сетълмент на задълженията в системи за сетълмент на ценни книжа най-късно на втория работен ден след сключването на сделката, за да се осигури на участниците на пазара, държащи налични ценни книжа или ползващи по-дълги срокове за сетълмент, достатъчно време, за да се съобразят с тези изисквания,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят уеднаквени изисквания за сетълмент на финансови инструменти в Съюза и правила за организацията и дейността на централните депозитари на ценни книжа (ЦДЦК) с цел да се насърчи сигурен, ефикасен и безпрепятствен сетълмент.
2. Настоящият регламент се прилага при сетълмента на всички финансови инструменти и дейности на ЦДЦК, освен ако в него не е посочено друго.
3. Настоящият регламент не засяга разпоредбите на правото на Съюза относно конкретни финансови инструменти, и по-специално Директива 2003/87/ЕО.
4. Членове 10-20, 22-24 и 27, член 28, параграф 6, член 30, параграф 4 и членове 46 и 47, разпоредбите на дял IV, както и изискванията за отчитане пред компетентните органи или съответните органи или за спазване на разпорежданията на тези органи съгласно настоящия регламент, не се прилагат за членовете на ЕСЦБ, за други национални органи на държавите членки, изпълняващи подобни функции, или за други публични органи на държавите членки, на които е възложено или които участват в управлението на държавния дълг в Съюза, във връзка с всеки ЦДЦК, който горните органи управляват пряко под ръководството на същия ръководен орган, който има достъп до средствата на тези органи и който не е отделен субект.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„централен депозитар на ценни книжа“ или „ЦДЦК“ означава юридическо лице, което управлява система за сетълмент на ценни книжа, посочена в раздел А, точка 3 от приложението, и предоставя най-малко още една от основните услуги, посочени в раздел А от приложението;
2)
„ЦДЦК от трета държава“ означава правен субект, установен в трета държава, който предоставя услуги, подобни на основните услуги, посочени в раздел А, точка 3 от приложението, и изпълнява най-малко още една от основните услуги, посочени в раздел А от приложението;
3)
„обездвижване“ означава действието, с което наличните ценни книжа се събират в ЦДЦК по начин, който позволява последващите прехвърляния да се извършват в безналична форма;
4)
с „дематериализирана форма“ се означава обстоятелството, че финансовите инструменти съществуват само в безналична форма;
5)
„получил искане ЦДЦК“ означава ЦДЦК, който е получил от друг ЦДЦК искане за достъп до своите услуги посредством връзка между ЦДЦК;
6)
„подал искане ЦДЦК“ означава ЦДЦК, който е поискал достъп до услугите на друг ЦДЦК посредством връзка между ЦДЦК;
7)
„сетълмент“ означава приключване на сделка с ценни книжа, без оглед на мястото на сключването ѝ, с цел изпълнение на задълженията на страните по тази сделка чрез прехвърляне на парични средства или ценни книжа, или и на двете;
8)
„финансови инструменти“ или „ценни книжа“ означава финансови инструменти по смисъла на член 4, параграф 1,точка 15 от Директива 2014/65/ЕС;
9)
„нареждане за прехвърляне“ означава нареждане за прехвърляне по смисъла на определението в член 2, буква и), второ тире от Директива 98/26/ЕО;
10)
„система за сетълмент на ценни книжа“ означава система съгласно член 2, буква а), първо, второ и трето тире от Директива 98/26/ЕО, която не се управлява от централен контрагент и чиято дейност се състои в изпълнение на нареждания за прехвърляне;
11)
„интернализатор на сетълмент“ означава всяка институция, включително институциите, лицензирани в съответствие с Директива 2013/36/ЕС или Директива 2014/65/ЕС, която изпълнява нареждания за прехвърляне от името на клиенти или от свое име по начин, различен от система за сетълмент на ценни книжа;
12)
„предвидена дата за сетълмент“ означава датата, вписана в системата за сетълмент на ценни книжа като датата за сетълмент, на която страните по сделката с ценни книжа са се договорили, че трябва да се извърши сетълмент;
13)
„срок за сетълмент“ означава срокът от датата на сключване на сделката до предвидената дата за сетълмент;
14)
„работен ден“ означава работен ден по смисъла на член 2, буква н) от Директива 98/26/ЕО;
15)
„неуспешен сетълмент“ означава липса на сетълмент или частичен сетълмент на сделка с ценни книжа на предвидената дата за сетълмент поради липса на ценни книжа или парични средства, независимо от причината за тази липса;
16)
„централен контрагент“ или „ЦК“ означава ЦК по смисъла на определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
17)
„компетентен орган“ означава органът, който всяка държава членка определя съгласно член 11, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго;
18)
„съответен орган“ означава органът, посочен в член 12;
19)
„участник“ означава всеки участник по смисъла на определението в член 2, буква е) от Директива 98/26/ЕО в система за сетълмент на ценни книжа;
20)
„участие“ означава участие по смисъла на член 2, точка 2, първо изречение от Директива 2013/34/ЕС, или притежанието, пряко или непряко, на 20 % или повече от правата на глас или от капитала на предприятие;
21)
„контрол“ означава връзката между две предприятия, описана в член 22 от Директива 2013/34/ЕС;
22)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие по смисъла на член 2,точка 10 и член 22 от Директива 2013/34/ЕС;
23)
„държава членка по произход“ е държавата членка, в която е установен даден ЦДЦК;
24)
„приемаща държава членка“ означава държава членка, различна от държавата членка по произход, в която ЦДЦК има клон или предоставя услуги като ЦДЦК;
25)
„клон“ означава различно от главното управление място на стопанска дейност, което е част от ЦДЦК, няма юридическа правосубектност и предоставя като ЦДЦК услугите, за които е лицензиран ЦДЦК;
26)
„неизпълнение“ във връзка с участник означава ситуация, при която срещу участник се открива процедура по несъстоятелност по смисъла на определението в член 2, буква й) от Директива 98/26/ЕО;
27)
„доставка срещу плащане“ или „ДСП“ означава механизъм за сетълмент на ценни книжа, свързващ прехвърлянето на ценни книжа с прехвърлянето на парични средства по начин, който гарантира, че доставката на ценни книжа се извършва единствено и само когато се извърши съответното прехвърляне на парични средства, и обратно;
28)
„сметка за ценни книжа“ означава сметка, която се може да се заверява или задължава с ценни книжа;
29)
„връзка между ЦДЦК“ означава договореност между ЦДЦК, съгласно която един ЦДЦК става участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК, за да се улесни прехвърлянето на ценни книжа от участниците във втория ЦДЦК към участниците в първия ЦДЦК, или договореност, съгласно която ЦДЦК придобива достъп до друг ЦДЦК непряко, чрез посредник. Връзките между ЦДЦК могат да бъдат стандартни, персонализирани, непреки и оперативно съвместими;
30)
„стандартна връзка“ означава връзка между ЦДЦК, при която един ЦДЦК става участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК при същия ред и условия като приложимите за всички останали участници в системата за сетълмент на ценни книжа, управлявана от втория ЦДЦК;
31)
„персонализирана връзка“ означава връзка между ЦДЦК, при която един ЦДЦК, който става участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК, получава допълнителни специфични услуги наред с услугите, които обичайно се предоставят от втория ЦДЦК на участниците в системата за сетълмент на ценни книжа;
32)
„непряка връзка“ означава договореност между ЦДЦК и трето лице, което не е ЦДЦК, но е участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК. Подобна връзка се установява от ЦДЦК с цел да се улесни прехвърлянето на ценни книжа към негови участници от участници в друг ЦДЦК;
33)
„оперативно съвместима връзка“ означава връзка между ЦДЦК, при която ЦДЦК се съгласяват да въведат общи технически решения за сетълмент в рамките на системите за сетълмент на ценни книжа, които управляват;
34)
„международни процедури и стандарти за открита комуникация“ означава международно приети стандарти за процедури на комуникация, например стандартизирани формати за съобщения и представяне на данни, които са достъпни на справедлива, открита и недискриминационна основа за всяко заинтересовано лице;
35)
„прехвърлими ценни книжа“ означава прехвърлими ценни книжа по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 44 от Директива 2014/65/ЕС;
36)
„акции“ означава ценните книжа, посочени в член 4, параграф 1, точка 44, буква а) от Директива 2014/65/ЕС;
37)
„инструменти на паричния пазар“ означава инструменти на паричния пазар по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 17 от Директива 2014/65/ЕС;
38)
„дялове в предприятия за колективно инвестиране“ означава дялове в предприятия за колективно инвестиране, посочени в раздел В, точка 3 от приложение I към Директива 2014/65/ЕС;
39)
„квота за емисии“ означава квота за емисии по смисъла на раздел В, точка 11 от приложение I към Директива 2014/65/ЕС, с изключение на дериватите на квоти за емисии;
40)
„регулиран пазар“ означава регулиран пазар по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 21 от Директива 2014/65/ЕС;
41)
„многостранна система за търговия“ или „МСТ“ означава многостранна система за търговия по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 22 от Директива 2014/65/ЕС;
42)
„място за търговия“ означава място за търговия по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 24 от Директива 2014/65/ЕС.
43)
„агент по сетълмента“ означава посредник в сетълмента по смисъла на определението в член 2, буква г) от Директива 98/26/ЕО;
44)
„пазар за растеж на МСП“ означава пазар за растеж на МСП по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 12 от Директива 2014/65/ЕС.
45)
„ръководен орган“ означава органа или органите на даден ЦДЦК, назначен/назначени в съответствие с националното право, който разполага/които разполагат с правомощия за определяне на стратегията, целите и цялостната политика на този ЦДЦК и който осъществява/които осъществяват надзор и наблюдение върху вземането на решения на управленско равнище, и включва лицата, които действително управляват стопанската дейност на ЦДЦК.
Когато съгласно националното право ръководният орган се състои от различни органи със специфични функции, изискванията съгласно настоящия регламент се прилагат само за онези членове на ръководния орган, на които съгласно приложимото национално право е възложена съответната отговорност;
46)
„висше ръководство“ са физическите лица, които упражняват изпълнителни функции в ЦДЦК и които отговарят и се отчитат пред ръководния орган във връзка с текущото управление на този ЦДЦК.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приеме делегирани актове в съответствие с член 67 относно мерки за допълнително определяне на спомагателните услуги от небанков тип, посочени в раздел Б, точки 1-4 от приложението, и спомагателните услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението.
ДЯЛ II
СЕТЪЛМЕНТ НА ЦЕННИ КНИЖА
ГЛАВА I
Безналична форма
Член 3
Безналична форма
1. Без да се засяга параграф 2, всеки установен в Съюза емитент, който емитира или е емитирал прехвърлими ценни книжа, които са допуснати до търговия или се търгуват на места за търговия, осигурява представянето на тези ценни книжа в безналична форма, като ги обездвижва или като емитира пряко ценни книжа в дематериализирана форма.
2. Когато сделка с прехвърлими ценни книжа се извършва на места за търговия, съответните ценни книжа се регистрират в безналична форма в ЦДЦК на предвидената дата за сетълмент или преди нея, освен ако вече са били регистрирани в такава форма.
Когато прехвърлимите ценни книжа се прехвърлят по споразумение за финансово обезпечение съгласно член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2002/47/ЕО, те се регистрират в безналична форма в ЦДЦК на или преди предвидената дата за сетълмент, освен ако вече не са били регистрирани в такава форма.
Член 4
Осигуряване на прилагането
1. Органите на държавата членка, в която е установено дружеството, което емитира ценни книжа, осигуряват прилагането на член 3, параграф 1.
2. Органите, компетентни за надзора над местата за търговия, включително компетентните органи, определени в съответствие с член 21, параграф 1 от Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (23), осигуряват прилагането на член 3, параграф 2, първа алинея от настоящия регламент, когато ценните книжа по член 3, параграф 1 от настоящия регламент се търгуват на места за търговия.
3. Органите на държавите членки, отговарящи за прилагането на Директива 2002/47/ЕО, осигуряват прилагането на член 3, параграф 2, втора алинея от настоящия регламент, когато ценните книжа по член 3, параграф 1 от него се прехвърлят по споразумение за финансово обезпечение по смисъла на определението в член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2002/47/ЕО.
ГЛАВА II
Срокове за сетълмент
Член 5
Предвидена дата за сетълмент
1. Всеки участник в система за сетълмент на ценни книжа, който извършва сетълмент в тази система за своя сметка или за сметка на трето лице на сделки с прехвърлими ценни книжа, инструменти на паричния пазар, дялове в предприятия за колективно инвестиране и квоти за емисии, извършва сетълмента на тези сделки на предвидената дата за сетълмент.
2. По отношение на сделките с прехвърлими ценни книжа, посочени в параграф 1, които се изпълняват на места за търговия, предвидената дата за сетълмент е най-късно вторият работен ден след сключване на сделката. Това изискване не следва да се прилага по отношение на сделки, които се договарят частно, но се изпълняват на места за търговия, на сделки, които се изпълняват двустранно, но се отчитат пред място за търговия, както и на първата сделка, при която съответните прехвърлими ценни книжа подлежат на първоначална регистрация в безналична форма съгласно член 3, параграф 2.
3. Компетентните органи осигуряват прилагането на параграф 1.
Органите, компетентни за надзора над местата за търговия, осигуряват прилагането на параграф 2.
ГЛАВА III
Дисциплина при сетълмента
Член 6
Мерки за предотвратяване на неуспешен сетълмент
1. Местата за търговия установяват процедури, които дават възможност за потвърждение на съответните данни за сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1, на датата, на която е изпълнена сделката.
2. Независимо от изискването по параграф 1 инвестиционните посредници, лицензирани съгласно член 5 от Директива 2014/65/ЕС, вземат, когато е приложимо, мерки за ограничаване на случаите на неуспешен сетълмент.
Тези мерки включват най-малко договорености между инвестиционния посредник и професионалните му клиенти по приложение II към Директива 2014/65/ЕС за гарантиране на своевременно съобщаване на разпределянето на ценни книжа по сделката, потвърждаването на това разпределяне и потвърждаването на приемането или отхвърлянето на условията в достатъчен срок преди предвидената дата за сетълмент.
ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с ЕСЦБ, издава насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 относно стандартизираните процедури и протоколите за съобщения, които да се използват с цел спазване на втора алинея от настоящия параграф.
3. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява процедури, които улесняват сетълмента на сделките с финансовите инструменти по член 5, параграф 1 на предвидената дата за сетълмент с минимална експозиция на участниците към рискове от контрагента и ликвидни рискове, както и с нисък процент на неуспешен сетълмент. Той насърчава чрез подходящи механизми ранния сетълмент на предвидената дата за сетълмент.
4. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК въвежда мерки за насърчаване и осигуряване на стимули за навременен сетълмент на сделки от страна на участниците в него. ЦДЦК изискват от участниците да извършат сетълмент на сделките си на предвидената дата за сетълмент.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи мерките, които трябва да бъдат предприети от инвестиционните посредници в съответствие с параграф 2, първа алинея, подробностите относно процедурите, които улесняват сетълмента, посочени в параграф 3, и подробностите за мерките за насърчаване и осигуряване на стимули за навременен сетълмент на сделките, посочени в параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 7
Мерки за справяне с неуспешен сетълмент
1. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява система за наблюдение на случаите на неуспешен сетълмент на сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1. Той представя на компетентния орган и на съответните органи редовни доклади относно броя на случаите на неуспешен сетълмент и свързаните с тях данни, както и всяка друга информация от значение, включително мерките, които ЦДЦК и неговите участници планират да вземат за подобряване на ефективността на сетълмента. Тези доклади се оповестяват от ЦДЦК ежегодно в обобщен вид и на анонимна основа. Компетентните органи предават на ЕОЦКП всякаква информация от значение във връзка със случаи на неуспешен сетълмент.
2. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява процедури, които улесняват сетълмента на сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1, за които не е бил извършен сетълмент на предвидената дата за сетълмент. Тези процедури включват механизъм за санкции, който служи като ефективна възпираща мярка за участници, причиняващи неуспешен сетълмент.
Преди да установи процедурите по първа алинея, ЦДЦК се консултира със съответните места за търговия и ЦК, на които предоставя услуги по сетълмент.
Механизмът за санкции, посочен в първа алинея, включва парични санкции за участници, причинили неуспешен сетълмент (наричани по-долу „неизправни участници“). Паричните санкции се начисляват на дневна база за всеки работен ден, в който по дадена сделка не е бил извършен сетълмент, след предвидената дата за сетълмент до края на процеса на изкупуване по параграф 3, но не по-късно от датата на действителния сетълмент. Паричните санкции не може да съставляват източник на приходи за ЦДЦК.
3. Без да се засяга механизмът за санкции, посочен в параграф 2, и правото сделката да бъде отменена двустранно, когато неизправен участник не достави финансовите инструменти по член 5, параграф 1 на получаващия участник в срок от 4 работни дни след предвидената дата за сетълмент (наричан по-долу „удължен срок“), започва процес на изкупуване, при което съответните инструменти се предоставят за сетълмент и се доставят на получаващия участник в рамките на подходящ срок.
Когато сделката е свързана с финансови инструменти, търгувани на пазар за растеж на МСП, удълженият срок е 15 дни, освен ако пазарът за растеж на МСП не реши да прилага по-кратък срок.
4. Прилагат се следните изключения от изискването по параграф 3:
а)
въз основа на вида актив и ликвидността на съответните финансови инструменти удълженият срок може да бъде удължен от четири работни дни на максимум седем работни дни, когато по-кратък удължен срок би засегнал безпрепятственото и нормално функциониране на съответните финансови пазари;
б)
за операции, съставени от няколко транзакции, включително репо споразумения или сделки по предоставяне в заем на ценни книжа, процесът на изкупване по параграф 3 не се прилага, когато срокът на изпълнение на тези операции е достатъчно кратък и води до неефективност на процеса на изкупуване.
5. Без да се засяга параграф 7, изключенията по параграф 4 не се прилагат за сделки с акции, когато сделките подлежат на клиринг от ЦК.
6. Без да се засяга механизмът за санкции, посочен в параграф 2, когато цената на акциите, договорена към момента на сключване на сделката, е по-висока от цената, заплатена при изкупуването, съответната разлика се изплаща на получаващия участник от неизправния участник най-късно на втория работен ден от доставянето на финансовите инструменти след изкупуването.
7. Ако изкупуването е неуспешно или невъзможно, получаващият участник може да избере заплащане на парично обезщетение или отлагане на изкупуването за подходяща по-късна дата (наричана по-долу „срок на отлагане“). Ако съответните финансови инструменти не бъдат доставени на получаващия участник в края на срока на отлагане, се изплаща парично обезщетение.
Паричното обезщетение се изплаща на получаващия участник най-късно на втория работен ден след приключването на процеса на изкупуване по параграф 3 или след изтичането на срока на отлагане, когато е бил избран срок на отлагане.
8. Неизправният участник възстановява на субекта, извършващ изкупуването, всички платени от него суми в съответствие с параграфи 3, 4 и 5, включително всички такси по изпълнението, произтичащи от изкупуването. Тези такси се оповестяват по ясен начин на всички участници.
9. ЦДЦК, ЦК и местата за търговия установяват процедури, позволяващи им, след консултация със съответните компетентни за тях органи, да отстранят всеки участник, който многократно и системно не доставя на предвидената дата за сетълмент финансовите инструменти по член 5, параграф 1, и да оповестят публично идентификационни му данни само след като му дадат възможност да представи своето становище и при условие че компетентните органи на ЦДЦК, ЦК и местата за търговия, както и на посочения участник, са били надлежно информирани. Освен че провеждат консултации преди отстраняването на участник, ЦДЦК, ЦК и местата за търговия незабавно уведомяват заинтересованите компетентни органи за всеки случай на отстраняване на участник. Компетентният орган незабавно информира съответните органи за отстраняването на участник.
Публичното оповестяване на случаи на отстраняване на участник не може да съдържа лични данни по смисъла на член 2, буква а) от Директива 95/46/ЕО.
10. Параграфи 2-9 се прилагат за всички сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1, които са допуснати до търговия или се търгуват на място за търговия или подлежат на клиринг от ЦК, както следва:
а)
при сделки, подлежащи на клиринг от ЦК, ЦК е субектът, изпълняващ изкупуването съгласно параграфи 3-8;
б)
при сделки, които не подлежат на клиринг от ЦК, но се изпълняват на място за търговия, мястото за търговия включва във вътрешните си правила задължение за своите членове и участници да прилагат мерките по параграфи 3-8;
в)
при всички сделки, различни от изброените в букви а) и б) от настоящата алинея, ЦДЦК включват във вътрешните си правила задължение за своите участници да прилагат мерките по параграфи 3-8.
ЦДЦК предоставят на ЦК и местата за търговия информацията за сетълмента, която им е нужна за изпълнението на задълженията им съгласно настоящия параграф.
Без да се засяга първа алинея, букви а), б) и в) и с цел да се сведе до минимум броят на изкупуванията, които трябва да бъдат изпълнени, а по този начин - и въздействието върху цените на съответните финансови инструменти, ЦДЦК могат да наблюдават изпълнението на изкупуванията, посочени в тези букви, по отношение на много на брой инструкции за сетълмент на едни и същи финансови инструменти, с една и съща дата на изтичане на срока за изпълнение.
11. Параграфи 2-9 не се прилагат за неизправни участници, които са ЦК.
12. Параграфи 2-9 не се прилагат, ако срещу неизправен участник е открито производство по несъстоятелност.
13. Настоящият член не се прилага, когато основното място за търговия на акции се намира в трета държава. Местоположението на основното място за търговия на акции се определя в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
14. На Комисията се предоставя правомощието да приеме делегирани актове в съответствие с член 67, с които да конкретизира параметрите за определяне на възпиращ и пропорционален размер на паричните санкции по параграф 2, трета алинея въз основа на вида актив, ликвидността на финансовия инструмент и вида сделка, така че този размер да гарантира добра дисциплина при сетълмента и безпрепятственото и нормално функциониране на съответните финансови пазари.
15. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи:
а)
подробните характеристики на системата за наблюдение и отчитане на случаите на неуспешен сетълмент, посочена в параграф 1;
б)
процесите на събиране и преразпределяне на паричните санкции и други евентуални приходи от тези санкции в съответствие с параграф 2;
в)
подробностите относно действието на подходящия процес на изкупуване по параграфи 3-8, включително сроковете за доставяне на финансовия инструмент след процеса на изкупуване, посочен в параграф 3. Тези срокове се калибрират в зависимост от вида на актива и ликвидността на финансовите инструменти;
г)
обстоятелствата, при които удълженият срок може да бъде допълнително удължен съобразно вида на актива и ликвидността на финансовите инструменти, в съответствие с условията по параграф 4, буква а), като се отчитат критериите за оценка на ликвидността съгласно член 2, параграф 1, буква 17 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
д)
вида на операциите и конкретните им срокове на изпълнение, посочени в параграф 4, буква б), които водят до неефективност на изкупуването;
е)
методология за изчисляване на паричното обезщетение, посочено в параграф 7;
ж)
условията, при които се счита, че даден участник многократно и системно не успява да достави финансовите инструменти, както е посочено в параграф 9; както и
з)
необходимата информация за сетълмента, посочена в параграф 10, втора алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 8
Осигуряване на прилагането
1. Компетентният орган за ЦДЦК, който управлява система за сетълмент на ценни книжа, органът, отговорен за надзора над съответната система за сетълмент на ценни книжа, както и компетентните органи за надзора над местата за търговия, инвестиционните посредници и ЦК, са компетентни във връзка с осигуряването на прилагането членове 6 и 7 от институциите под техен надзор и на наблюдението на наложените санкции. При необходимост тези компетентни органи работят в тясно сътрудничество. Държавите членки уведомяват ЕОЦКП за определените компетентни органи, които са част от структурата за надзор на национално равнище.
2. С цел осигуряването на последователни, ефикасни и ефективни надзорни практики в рамките на Съюза във връзка с членове 6 и 7 от настоящия регламент, ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, може да издава насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Нарушението на правилата по настоящия дял не засяга действителността на частно сключен договор с предмет финансови инструменти или възможността страните да осигурят изпълнението на разпоредбите на частно сключен договор с предмет финансови инструменти.
ГЛАВА IV
Интернализиран сетълмент
Член 9
Интернализатори на сетълмент
1. На всяко тримесечие интернализаторите на сетълмент отчитат пред компетентните органи по тяхното място на установяване агрегирания обем и стойност на всички сделки с ценни книжа, по които извършват сетълмент извън системите за сетълмент на ценни книжа.
Компетентните органи незабавно предават на ЕОЦКП информацията, получена съгласно първа алинея, и уведомят ЕОЦКП за всякакви потенциални рискове, произтичащи от подобни дейности по сетълмент.
2. ЕОЦКП може, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, да разработи проекти на регулаторни технически стандарти, допълнително определящи съдържанието на тези отчети.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за отчитането и предаването на информацията, посочена в параграф 1.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ III
ЦЕНТРАЛНИ ДЕПОЗИТАРИ НА ЦЕННИ КНИЖА
ГЛАВА I
Лицензиране и надзор на ЦДЦК
Раздел 1
Органи, отговарящи за лицензирането и надзора на ЦДЦК
Член 10
Компетентен орган
Без да се засяга надзорът, упражняван от членовете на ЕСЦБ съгласно член 12, параграф 1, ЦДЦК подлежи на лицензиране и надзор от страна на компетентния орган на държавата членка по произход.
Член 11
Определяне на компетентния орган
1. Всяка държава членка определя компетентния орган, който отговаря за изпълнението на произтичащите от настоящия регламент задължения за лицензиране и надзор на установените на нейната територия ЦДЦК, и уведомява за това ЕОЦКП.
Когато държава членка определи повече от един компетентен орган, тя посочва съответните им функции и определя един орган, който отговаря за сътрудничеството с компетентните органи на останалите държави членки, съответните органи, ЕОЦКП и ЕБО, когато това е изрично посочено в настоящия регламент.
2. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница списъка на компетентните органи, определени в съответствие с параграф 1.
3. Компетентните органи трябва да разполагат с необходимите за изпълнение на своите функции правомощия за упражняване на надзор и провеждане на разследвания.
Член 12
Съответни органи
1. Когато това е изрично посочено в настоящия регламент, в лицензирането и надзора на ЦДЦК участват следните органи:
а)
органът, отговарящ за надзора над управляваната от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа в държавата членка, чието право се прилага към тази система за сетълмент на ценни книжа;
б)
централните банки в Съюза, емитиращи валутите, в които най-често се извършва сетълмент;
в)
когато е приложимо - централната банка в Съюза, в чиито сметки се извършва сетълмент на паричното рамо от управляваната от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа.
2. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница списъка на съответните органи по параграф 1.
3. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи условията, при които валутите в Съюза, посочени в параграф 1, буква б), се считат за валути, в които най-често се извършва сетълмент, и на ефикасните практически правила за консултации със съответните органи, посочени в букви б) и в) от същия параграф.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 13
Обмен на информация
1. При постъпило искане компетентните органи, съответните органи и ЕОЦКП своевременно си предоставят информацията, необходима за изпълнение на задълженията им съгласно настоящия регламент.
2. Компетентните органи, съответните органи, ЕОЦКП и други органи или физически и юридически лица, които получават поверителна информация при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент, могат да използват тази информация само в хода на изпълнение на задълженията си.
Член 14
Сътрудничество между органите
1. Компетентните органи, съответните органи и ЕОЦКП си сътрудничат тясно, включително като обменят всяка информация от значение за прилагането на настоящия регламент. Когато е целесъобразно и приложимо, това сътрудничество включва и други публични органи и организации и по-специално тези, които са създадени или определени като такива съгласно Директива 2003/87/ЕО.
С цел осигуряване на последователни, ефикасни и ефективни надзорни практики в рамките на Съюза, включително сътрудничество между компетентните органи и съответните органи при различните оценки, необходими за прилагането на настоящия регламент, ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, може да издава предназначени за компетентните органи насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. При изпълнение на общите си задължения компетентните органи отчитат надлежно въз основа на наличната информация потенциалното въздействие на своите решения върху стабилността на финансовата система във всички останали заинтересовани държави членки, по-специално при посочените в член 15 извънредни ситуации.
Член 15
Извънредни ситуации
Без да се засяга процедурата по уведомяване, предвидена в член 6, параграф 3 от Директива 98/26/ЕО, компетентните органи и съответните органи, уведомяват незабавно ЕОЦКП и Европейския съвет за системен риск, създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (24), а също така се уведомяват взаимно за всякакви извънредни ситуации, свързани с ЦДЦК, включително за всички събития на финансовите пазари, които могат да окажат неблагоприятно въздействие върху ликвидността на пазара, стабилността на валутата, в която се извършва сетълментът, интегритета на паричната политика или стабилността на финансовата система в някоя от държавите членки, в които е установен ЦДЦК или някой от участниците в него.
Раздел 2
Условия и процедури за лицензиране на ЦДЦК
Член 16
Лицензиране на ЦДЦК
1. Преди да започне да извършва дейността си, всяко юридическо лице, отговарящо на определението за ЦДЦК, трябва да получи лиценз от компетентния орган на държавата членка, в която е установено.
2. В лиценза се посочват основните услуги, посочени в раздел А от приложението, и спомагателните услуги от небанков тип, разрешени съгласно раздел Б от приложението, които ЦДЦК е лицензиран да предоставя.
3. ЦДЦК трябва във всеки един момент да отговаря на условията за лицензиране.
4. ЦДЦК и независимите му одитори уведомяват без неоправдано забавяне компетентния орган за всякакви съществени промени, засягащи спазването на условията за лицензиране.
Член 17
Процедура за издаване на лиценз
1. Кандидатстващият за лиценз ЦДЦК подава заявление за лиценз до своя компетентен орган.
2. Заявлението за лиценз се придружава от цялата информация, необходима на компетентния орган да се увери, че към момента на издаване на лиценза подалият заявление ЦДЦК е взел всички мерки за изпълнение на задълженията си, предвидени в настоящия регламент. Заявлението за лиценз включва план за дейността, в който се посочват планираните видове дейности и организационната структура на ЦДЦК.
3. В срок от 30 работни дни от получаване на заявлението компетентният орган преценява дали то е пълно. Ако заявлението е непълно, компетентният орган определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦДЦК трябва да предостави допълнителна информация. Когато заявлението бъде счетено за пълно, компетентният орган уведомява за това подалия заявление ЦДЦК.
4. От момента, в който заявлението бъде счетено за пълно, компетентният орган предава включената в него информация на съответните органи и се консултира с тях относно характеристиките на системата за сетълмент на ценни книжа, управлявана от подалия заявлението ЦДЦК. Всеки съответен орган може да информира компетентния орган за своето становище в рамките на 3 месеца от получаване на информацията от съответния орган.
5. Когато подалият заявление ЦДЦК възнамерява да предоставя услугите по член 4, параграф 1, точка 2 от Директива 2014/65/ЕС в допълнение към предоставянето на спомагателни услуги от небанков тип, изрично посочени в раздел Б от приложението, компетентният орган предава цялата информация, съдържаща се в заявлението, на органа, посочен в член 67 от Директива 2014/65/ЕС, и се консултира с този орган относно способността на подалия заявление ЦДЦК да спазва изискванията на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014.
6. Преди да издаде лиценз на подалия заявление ЦДЦК, компетентният орган провежда консултации с компетентните органи на останалите заинтересовани държави членки в следните случаи:
а)
когато ЦДЦК е дъщерно предприятие на ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка;
б)
когато ЦДЦК е дъщерно предприятие на предприятието майка на ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка;
в)
когато ЦДЦК се контролира от същите физически или юридически лица, които контролират друг ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка.
7. Консултацията, посочена в параграф 6, обхваща следните въпроси:
а)
доколко са подходящи акционерите и лицата, посочени в член 27, параграф 6, както и какви са репутацията и опитът на лицата, които действително управляват стопанската дейност на ЦДЦК, посочени в член 27, параграфи 1 и 4, когато тези акционери и лица са общи за ЦДЦК и ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка;
б)
дали посочените в параграф 6, букви а), б) и в) взаимоотношения между лицензирания в друга държава членка ЦДЦК и подалия заявление ЦДЦК влияят върху способността на последния да спазва изискванията на настоящия регламент.
8. В срок от шест месеца от подаване на пълното заявление компетентният орган уведомява писмено подалия заявление ЦДЦК за решението си да издаде или да откаже да издаде лиценз, като изчерпателно мотивира това решение.
9. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи информацията, която ЦДЦК предоставя на компетентния орган в заявлението за лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
10. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за подаване на заявление за лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 18
Последици от лицензирането
1. Дейностите на лицензиран ЦДЦК се ограничават до предоставянето на услугите, които са включени в лиценза или в уведомлението в съответствие с член 19, параграф 8.
2. Само лицензирани ЦДЦК, включително централни банки, действащи като ЦДЦК, могат да управляват системи за сетълмент на ценни книжа.
3. Лицензиран ЦДЦК може да има участие само в юридическо лице, чиято дейност се ограничава до предоставянето на услугите, посочени в раздели А и Б от приложението, освен ако това участие е одобрено от компетентния орган на този ЦДЦК, тъй като не води до значително влошаване на рисковия профил на ЦДЦК.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи критериите, които трябва да бъдат взети предвид от компетентните органи при одобряването на участието на ЦДЦК в юридически лица, различни от лицата, предоставящи услугите по раздели А и Б от приложението. Тези критерии могат да включват преценка на обстоятелството дали услугите, предоставяни от това юридическо лице, допълват услугите, предоставяни от ЦДЦК, и степента на експозиция на ЦДЦК към произтичащи от това участие задължения.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Разширяване на обхвата и възлагане на външни подизпълнители на дейностите и услугите
1. Лицензиран ЦДЦК подава заявление за лиценз до компетентния орган на своята държава членка по произход, когато желае да възложи на трето лице изпълнението на основна услуга по член 30 или да разшири дейностите си с една или повече от следните дейности:
а)
допълнителни основни услуги, изброени в раздел А от приложението, които не са включени в първоначалния лиценз;
б)
спомагателни услуги, които са разрешени съгласно раздел Б от приложението, но не са изрично посочени в него, които не са включени в първоначалния лиценз;
в)
управление на друга система за сетълмент на ценни книжа;
г)
цялостен или частичен сетълмент на паричното рамо от своята система за сетълмент на ценни книжа в счетоводните книги на друг агент по сетълмента;
д)
установяване на оперативно съвместима връзка, включително на връзка с ЦДЦК от трети държави.
2. Издаването на лиценз съгласно параграф 1 се извършва в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
Компетентният орган уведомява подалия заявление ЦДЦК за решението си да издаде или да откаже да издаде лиценз в срок от три месеца от подаване на пълното заявление.
3. Установени в Съюза ЦДЦК, които възнамеряват да установят оперативно съвместима връзка, подават заявление за лиценз съгласно изискванията по параграф 1, буква д) до своите компетентни органи. Тези органи се консултират помежду си относно одобряването на връзката между ЦДЦК. При противоречиви решения и със съгласието на двата компетентни органа въпросът може да бъде отнесен до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Органите, посочени в параграф 3, отказват да лицензират връзка само ако такава връзка между ЦДЦК би застрашила безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би породила системен риск.
5. Оперативно съвместимите връзки между ЦДЦК, които възлагат на външни подизпълнители някои от своите услуги, свързани с тези оперативно съвместими връзки, на публичен орган в съответствие с член 30, параграф 5, и връзките между ЦДЦК, които не са посочени в параграф 1, буква д), не подлежат на лицензиране съгласно тази буква, но за тях се уведомяват компетентните и съответните органи на съответния ЦДЦК преди въвеждането им, като се предоставя цялата информация от значение, за да могат тези органи да преценят доколко са спазени изискванията по член 48.
6. ЦДЦК, който е установен и лицензиран в Съюза, може да поддържа или установи връзка с ЦДЦК от трета държава в съответствие с условията и процедурите по настоящия член. При установяване на връзки с ЦДЦК от трета държава информацията, предоставена от подалия заявление ЦДЦК, трябва да позволява на компетентния орган да прецени дали тези връзки отговарят на изискванията по член 48 или на изисквания, които са еквивалентни на предвидените в член 48.
7. Компетентният орган на подалия заявлението ЦДЦК изисква от ЦДЦК да прекъсне връзка между ЦДЦК, за която е бил уведомен, когато тази връзка не отговаря на изискванията по член 48 и поради това би застрашила безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би породила системен риск. Когато компетентният орган изисква от ЦДЦК да прекъсне връзка между ЦДЦК, той прилага процедурата, предвидена в член 20, параграфи 2 и 3.
8. Допълнителните спомагателни услуги, които са посочени изрично в раздел Б от приложението, не подлежат на лицензиране, но преди предоставянето им за тях се уведомява компетентният орган.
Член 20
Отнемане на лиценз
1. Без да се засягат коригиращите действия или мерки съгласно дял V, компетентният орган на държавата членка по произход отнема лиценза при някое от следните обстоятелства, когато ЦДЦК:
а)
не е използвал лиценза в продължение на 12 месеца, изрично се е отказал от лиценза или през предходните шест месеца не е предоставял услуги или извършвал дейност;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг неправомерен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лицензът, и не е предприел в определения за това срок коригиращите действия, поискани от компетентния орган;
г)
е извършил груби или системни нарушения на изискванията, предвидени в настоящия регламент или когато е приложимо, в Директива 2014/65/ЕС или Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Когато узнае за настъпването на някое от обстоятелствата, посочени в параграф 1, компетентният орган незабавно провежда консултации със съответните органи и когато е приложимо, с органа по член 67 от Директива 2014/65/ЕС относно необходимостта лицензът да бъде отнет.
3. ЕОЦКП и всеки съответен орган, и когато е приложимо, органът по член 67 от Директива 2014/65/ЕС могат по всяко време да поискат от компетентния орган на държавата членка по произход да провери дали ЦДЦК все още отговаря на условията, при които е издаден лицензът.
4. Компетентният орган може да ограничи отнемането на лиценза до определена услуга, дейност или финансов инструмент.
5. ЦДЦК установява, прилага и поддържа подходящи процедури за осигуряване на навременния и организиран сетълмент и прехвърляне на активите на клиентите и участниците към друг ЦДЦК в случаите на отнемане на лиценз съгласно параграф 1.
Член 21
Регистър на ЦДЦК
1. Решенията, взети от компетентните органи съгласно членове 16, 19 и 20, се съобщават незабавно на ЕОЦКП.
2. Централните банки уведомяват ЕОЦКП без неоправдано забавяне за всяка система за сетълмент на ценни книжа, която управляват.
3. Наименованието на всеки ЦДЦК, който извършва дейност в съответствие с настоящия регламент и е лицензиран или признат съгласно член 16, 19 или 25, се вписва в регистър, посочващ услугите, и, когато е приложимо, класовете финансови инструменти, за които е получил лиценз. Регистърът включва клоновете на ЦДЦК в други държави членки, връзките с други ЦДЦК и информацията, изисквана съгласно член 31, когато държавите членки са използвали предвидената в посочения член възможност. ЕОЦКП помества регистъра на своята специална интернет страница и редовно го актуализира.
Раздел 3
Надзор над ЦДЦК
Член 22
Преглед и оценка
1. Най-малко веднъж годишно компетентният орган прави преглед на мерките, стратегиите, процедурите и механизмите, прилагани от ЦДЦК с цел спазване на настоящия регламент, и оценява рисковете, на които ЦДЦК е или може да бъде изложен или които поражда за безпрепятственото функциониране на пазарите на ценни книжа.
2. Компетентният орган изисква от ЦДЦК да му представи подходящ план за възстановяване, с който да се обезпечи непрекъснатост на критичните си операции.
3. Компетентният орган гарантира, че за всеки ЦДЦК се изготвя и поддържа подходящ план за преструктуриране, за да се обезпечи най-малко непрекъснатост на основните му функции, като се вземат предвид размерът, системното значение, естеството, обхвата и сложността на дейностите на съответния ЦДЦК и приложимият план за преструктуриране, ако има такъв, изготвен съгласно Директива 2014/59/ЕС.
4. Компетентният орган определя честотата и обхвата на прегледа и оценката по параграф 1, като взема предвид размера, системното значение, естеството, обхвата и сложността на дейностите на съответния ЦДЦК. Прегледът и оценката се актуализират най-малко веднъж годишно.
5. Компетентният орган извършва проверки на място в ЦДЦК.
6. При извършване на прегледа и оценката по параграф 1 компетентният орган провежда консултации на ранен етап със съответните органи, по-специално относно функционирането на управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа, и, когато е приложимо, с органа по член 67 от Директива 2014/65/ЕС.
7. Компетентният орган уведомява редовно и най-малко веднъж годишно съответните органи и, когато е приложимо, органа по член 67 от Директива 2014/65/ЕС за резултатите от прегледа и оценката по параграф 1, включително за коригиращите мерки или санкциите.
8. При извършване на прегледа и оценката по параграф 1 компетентните органи, отговарящи за надзора над ЦДЦК, които поддържат отношения, посочени в член 17, параграф 6, букви а), б) и в), си предоставят цялата информация от значение, която би могла да улесни изпълнението на задачите им.
9. Компетентният орган изисква от ЦДЦК, който не отговаря на изискванията на настоящия регламент, да предприеме на ранен етап необходимите действия или мерки за справяне с това положение.
10. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи следното:
а)
информацията, която ЦДЦК предоставя на компетентния орган за целите на прегледа и оценката по параграф 1;
б)
информацията, която компетентният орган предоставя на съответните органи по параграф 7;
в)
информацията, която компетентните органи по параграф 8 си предоставят взаимно.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за предоставяне на информацията по параграф 10, първа алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 4
Предоставяне на услуги в друга държава членка
Член 23
Свобода на предоставяне на услуги в друга държава членка
1. Лицензиран ЦДЦК може да предоставя услугите, посочени в приложението, на цялата територия на Съюза, включително чрез създаване на клон, при условие че тези услуги са включени в лиценза.
2. За лицензиран ЦДЦК, който възнамерява да предоставя основните услуги, посочени в раздел А, точки 1 и 2 от приложението, по отношение на финансови инструменти, създадени съгласно правото на друга държава членка съгласно член 49, параграф 1, или да създаде клон в друга държава членка, се прилага процедурата по параграфи 3-7.
3. Всеки ЦДЦК, който желае да предостави услугите по параграф 2 за първи път на територията на друга държава членка или да промени обхвата на предоставяните услуги, съобщава следната информация на компетентния орган на държавата членка по произход:
а)
държавата членка, в която ЦДЦК възнамерява да извършва дейност;
б)
план за дейността, в който се посочват по-специално услугите, които ЦДЦК възнамерява да предоставя;
в)
валутата или валутите, с които възнамерява да работи ЦДЦК;
г)
при наличието на клон - организационната структура на клона и имената на отговарящите за управлението му лица;
д)
когато е приложимо - оценка на мерките, които ЦДЦК възнамерява да предприеме, за да даде възможност на ползвателите си да спазват националното право, посочено в член 49, параграф 1.
4. В срок от три месеца от получаване на информацията по параграф 3 компетентният орган на държавата членка по произход я съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, освен ако с оглед на предвидените услуги има основания да се съмнява в подходящия характер на административната структура или финансовото състояние на ЦДЦК, който желае да предоставя услугите си в приемащата държава членка.
Компетентният орган на приемащата държава членка уведомява незабавно съответните органи на тази държава членка за всякаква информация, получена съгласно първа алинея.
5. Когато компетентният орган на държавата членка по произход вземе решение в съответствие с параграф 4 да не съобщава цялата информация по параграф 3 на компетентния орган на приемащата държава членка, той съобщава на съответния ЦДЦК мотивите за отказа си в срок от три месеца от получаване на цялата информация и уведомява компетентния орган на приемащата държава членка за решението си във връзка с параграф 6, буква а). Когато информацията се предава в отговор на такова искане, компетентният орган на приемащата държава членка не изпраща съобщението по параграф 6, буква а).
6. ЦДЦК може да започне да предоставя услугите по параграф 2 в приемащата държава членка при следните условия:
а)
след получаване на съобщение от компетентния орган на приемащата държава членка, с което той потвърждава, че е получил информацията по параграф 4, и когато е приложимо, одобрява оценката по параграф 3, буква д);
б)
при липса на съобщение - след три месеца, считано от датата на предаване на информацията по параграф 4.
7. При промяна на данни, съобщени в съответствие с параграф 3, ЦДЦК уведомява писмено за това компетентния орган на държавата членка по произход най-малко един месец преди въвеждането на промяната. Компетентният орган на държавата членка по произход незабавно уведомява за промяната и компетентния орган на приемащата държава членка.
Член 24
Сътрудничество между органите на държавата членка по произход и на приемащата държава членка и партньорска проверка
1. Когато ЦДЦК, лицензиран в една държава членка, е създал клон на територията на друга държава членка, компетентният орган на държавата членка по произход и компетентният орган на приемащата държава членка работят в тясно сътрудничество при изпълнение на задълженията си по настоящия регламент, по-специално когато извършват проверки на място в този клон. Компетентният орган на държавата членка по произход и компетентният орган на приемащата държава членка могат при изпълнение на отговорностите си да извършват проверки на място в този клон, след като уведомят съответно компетентния орган на приемащата държава членка или компетентния орган на държавата членка по произход.
2. Компетентният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да изисква от ЦДЦК, които предоставят услуги в съответствие с член 23, периодично да му докладват за дейността си в приемащата държава членка, включително за целите на събирането на статистически данни. По искане на компетентния орган на държавата членка по произход компетентният орган на приемащата държава членка му предоставя тези периодични доклади.
3. По искане на компетентния орган на приемащата държава членка компетентният орган на държавата членка по произход на ЦДЦК незабавно съобщава идентификационните данни на емитентите и участниците в системите за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК, който предоставя услуги на територията на тази приемаща държава членка, както и всяка друга информация от значение относно дейността на ЦДЦК в приемащата държава членка.
4. Когато с оглед на състоянието на пазарите на ценни книжа в приемащата държава членка дейността на ЦДЦК е придобила съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, компетентният орган на държавата членка по произход и на приемащата държава членка и съответните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка сключват договорености за сътрудничество във връзка с надзора върху дейността на съответния ЦДЦК в приемащата държава членка.
Когато ЦДЦК е придобил съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в повече от една приемаща държава членка, държавата членка по произход може да реши тези договорености за сътрудничество да включват създаването на колегии от надзорници.
5. Когато компетентният орган на приемащата държава членка има ясни и доказуеми основания да счита, че ЦДЦК, който предоставя услуги на територията на тази държава членка в съответствие с член 23, не изпълнява задълженията, произтичащи от разпоредбите на настоящия регламент, той съобщава констатациите си на компетентния орган на държавата членка по произход и ЕОЦКП.
Когато въпреки мерките, взети от компетентния орган на държавата членка по произход, или поради техния неподходящ характер ЦДЦК продължава да не изпълнява задълженията, произтичащи от разпоредбите на настоящия регламент, компетентният орган на приемащата държава членка, след като уведоми компетентния орган на държавата членка по произход, предприема всички необходими мерки, за да осигури спазването на разпоредбите на настоящия регламент на територията на приемащата държава членка. ЕОЦКП се уведомява незабавно за тези мерки.
Компетентният орган на приемащата държава членка и на държавата членка по произход може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. Без да се засяга член 30 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, ЕОЦКП, след консултация с членовете на ЕСЦБ, организира и провежда най-малко на всеки три години партньорска проверка на надзора над ЦДЦК, които се ползват от свободата да предоставят услуги в друга държава членка в съответствие с член 23 или участват в оперативно съвместима връзка.
В рамките на партньорската проверка по първа алинея, когато е целесъобразно, ЕОЦКП иска становища или съвети и от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, посочена в член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 67 относно мерки за определяне на критериите, въз основа на които операциите на ЦДЦК в приемащата държава членка може да бъдат считани от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка.
8. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за сътрудничество съгласно параграфи 1, 3 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 5
Отношения с трети държави
Член 25
Трети държави
1. ЦДЦК от трета държава може да предоставят услугите, посочени в приложението, на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон.
2. Независимо от параграф 1, за ЦДЦК от трета държава, който възнамерява да предоставя основните услуги, посочени в раздел А, точки 1 и 2 от приложението, по отношение на финансови инструменти, създадени съгласно правото на държава членка съгласно член 49, параграф 1, втора алинея, или да създаде клон в държава членка, се прилага процедурата по параграфи 4-11 от настоящия член.
3. ЦДЦК, който е установен и лицензиран в Съюза, може да поддържа или установи връзка с ЦДЦК от трета държава в съответствие с член 48.
4. След консултация с органите по параграф 5 ЕОЦКП може да признае ЦДЦК от трета държава, подал заявление за признаване с цел предоставяне на услугите по параграф 2, когато са изпълнени следните условия:
а)
Комисията е приела решение в съответствие с параграф 9;
б)
за ЦДЦК от трета държава се прилага ефективен режим на лицензиране и надзор или, в случай че системата за сетълмент на ценни книжа се управлява от централна банка - надзор, осигуряващ пълно съответствие с пруденциалните изисквания, приложими в тази трета държава;
в)
между ЕОЦКП и отговорните органи в тази трета държава (наричани по-долу „отговорните органи на трета държава“) са сключени договорености за сътрудничество съгласно параграф 10;
г)
когато е приложимо, ЦДЦК от трета държава взема необходимите мерки, за да даде възможност на ползвателите си да спазват съответното национално право на държавата членка, в която този ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК, включително правото, посочено в член 49, параграф 1, втора алинея, и подходящият характер на тези мерки е бил потвърден от компетентните органи на държавата членка, в която ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК.
5. Когато преценява дали са спазени посочените в параграф 4 условия, ЕОЦКП се консултира със:
а)
компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК, по-специално относно начините, по които ЦДЦК от трета държава възнамерява да спазва изискването по параграф 4, буква г);
б)
съответните органи;
в)
отговорните органи на третата държава, на които е възложено лицензирането и надзора на ЦДЦК.
6. Посоченият в параграф 2 ЦДЦК от трета държава подава заявлението си за признаване до ЕОЦКП.
Подалият заявление ЦДЦК предоставя на ЕОЦКП цялата информация, която се счита за необходима за неговото признаване. В срок от 30 работни дни от получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦДЦК трябва да предостави допълнителна информация.
Компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК, преценяват доколко ЦДЦК от трета държава спазва правото, посочено в параграф 4, буква г), и в рамките на три месеца от получаване на цялата необходима информация от ЕОЦКП уведомяват ЕОЦКП с изчерпателно мотивирано решение дали правото е спазено.
Решението за признаване се основава на критериите, предвидени в параграф 4.
В рамките на шест месеца от подаването на пълно заявление ЕОЦКП уведомява писмено подалия заявление ЦДЦК с изчерпателно мотивирано решение дали предоставя или отказва признаване.
7. Компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК от трета държава, надлежно признат съгласно параграф 4, предоставя услуги като ЦДЦК, могат, като работят в тясно сътрудничество с ЕОЦКП, да отправят към отговорните органи на третата държава искане:
а)
да докладват периодично относно дейността на ЦДЦК от трета държава в приемащите държави членки, включително с оглед събиране на статистически данни;
б)
да съобщават в рамките на разумен срок идентификационните данни на емитентите и участниците в системите за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК от трета държава, който предоставя услуги в приемащата държава членка, както и всяка друга информация от значение относно дейността на ЦДЦК от трета държава в приемащата държава членка.
8. ЕОЦКП, след консултация с органите, посочени в параграф 5, прави преглед на решението за признаване на ЦДЦК от трета държава, когато този ЦДЦК разширява в рамките на Съюза обхвата на своите услуги, в съответствие с процедурата, предвидена в параграфи 4, 5 и 6.
ЕОЦКП отнема признаването на посочения ЦДЦК, когато условията, предвидени в параграф 4, вече не се изпълняват или когато настъпят обстоятелствата по член 20.
9. Комисията може да приема актове за изпълнение, с които констатира, че правната и надзорната уредба на трета държава гарантират, че ЦДЦК, лицензирани в тази трета държава, спазват правно обвързващи изисквания, които на практика са еквивалентни на изискванията, предвидени в настоящия регламент, че тези ЦДЦК подлежат на ефективен текущ надзор и режим на осигуряване на прилагането в тази трета държава, както и че правната рамка на посочената трета държава предвижда ефективна еквивалентна система за признаване на ЦДЦК, лицензирани в съответствие с правен режим на трети държави. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата за разглеждане, посочена в член 68, параграф 2.
Когато прави констатацията по първа алинея, Комисията може също така да разгледа въпроса дали правната и надзорна уредба на трета държава отразява международно приетите стандарти, разработени от КПССС - МОКЦК, доколкото последните не противоречат на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
10. В съответствие с член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП сключва договорености за сътрудничество с отговорните органи на трети държави, чиито правни и надзорни рамки са били признати за еквивалентни на настоящия регламент в съответствие с параграф 9. В тези договорености се определят най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП, компетентните органи на приемащата държава членка и отговорните органи на третата държава, включително достъпът до цялата информация относно ЦДЦК, лицензирани в трети държави, поискана от ЕОЦКП, и по-специално достъпът до информация в случаите по параграф 7;
б)
механизмът за своевременно уведомяване на ЕОЦКП, когато отговорният орган на трета държава счете, че ЦДЦК, върху който той упражнява надзор, нарушава условията на лиценза си или друго приложимо право;
в)
процедурите за координация на надзорните дейности, включително при необходимост проверките на място.
Когато в договореност за сътрудничество се предвижда предаване на лични данни от държава членка, това предаване се осъществява при спазване на разпоредбите на Директива 95/46/ЕО, а когато в договореност за сътрудничество се предвижда предаване на лични данни от ЕОЦКП, това предаване се осъществява при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
11. Когато ЦДЦК от трета държава е признат в съответствие с параграфи 4-8, той може да предоставя услугите, посочени в приложението, на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон.
12. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи информацията, която ЦДЦК предоставя на ЕОЦКП в заявлението си за признаване съгласно параграф 6.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА II
Изисквания към ЦДЦК
Раздел 1
Организационни изисквания
Член 26
Общи разпоредби
1. ЦДЦК трябва да разполага с надеждни правила за управление, включващи ясна организационна структура с добре определена, прозрачна и съгласувана йерархия на отговорностите, ефективни процеси за установяване, управление, наблюдение и отчитане на рисковете, на които ЦДЦК е изложен или може да бъде изложен, и подходящи политики на възнаграждение и механизми за вътрешен контрол, включително надеждни административни и счетоводни процедури.
2. ЦДЦК приема политики и процедури, които са достатъчно ефективни, за да осигурят спазването на изискванията на настоящия регламент, включително от страна на неговите управляващи и служители.
3. ЦДЦК поддържа и прилага ефективни, изготвени в писмена форма организационни и административни мерки за установяване и справяне с потенциални конфликти на интереси между него, включително неговите управляващи, служители, членове на ръководния орган или всяко лице, пряко или непряко свързано с тях, и неговите членове или техните клиенти. Той поддържа и прилага подходящи процедури за уреждане на потенциални конфликти на интереси.
4. ЦДЦК оповестява публично правилата си за управление и правилата, уреждащи неговата дейност.
5. ЦДЦК въвежда подходящи процедури, позволяващи на неговите служители да подават сигнали в рамките на ЦДЦК за възможни нарушения на настоящия регламент по определен ред.
6. ЦДЦК подлежи на редовни и независими одити. Резултатите от тези одити се съобщават на ръководния орган и се предоставят на компетентния орган и, когато е целесъобразно, предвид потенциални конфликти на интереси между членовете на комитета на ползвателите и ЦДЦК - на комитета на ползвателите.
7. Когато ЦДЦК е част от група предприятия, която включва други ЦДЦК или кредитни институции, посочени в дял IV, ЦДЦК приема подробни политики и процедури, определящи начина, по който предвидените в настоящия член изисквания се прилагат спрямо групата и спрямо отделните субекти в групата.
8. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи на нивото на ЦДЦК и на нивото на групата съгласно посоченото в параграф 7:
а)
инструментите за наблюдение на рисковете за ЦДЦК, посочени в параграф 1,
б)
отговорностите на ключовия персонал във връзка с рисковете за ЦДЦК, посочени в параграф 1;
в)
потенциалните конфликти на интереси, посочени в параграф 3,
г)
методите за одит, посочени в параграф 6; и
д)
обстоятелствата, при които би било целесъобразно, предвид потенциални конфликти на интереси между членовете на комитета на ползвателите и ЦДЦК, резултатите от одитите да се съобщят на комитета на ползвателите в съответствие с параграф 6.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 27
Висше ръководство, ръководен орган и акционери
1. Членовете на висшето ръководство на ЦДЦК трябва да имат достатъчно добра репутация и опит, за да се осигури стабилното и разумно управление на ЦДЦК.
2. ЦДЦК има ръководен орган, като най-малко една трета, но не по-малко от двама от неговите членове са независими.
3. Възнаграждението на независимите членове и на другите членове на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции, не е обвързано с резултатите от дейността на ЦДЦК.
4. Ръководният орган се състои от подходящи членове с достатъчно добра репутация, притежаващи необходимото съчетание от умения, опит и познания по отношение на субекта и на пазара. Членовете на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции, определят целево равнище на участието на по-слабо представения пол в ръководния орган и разработват политика за увеличаване броя на представителите на по-слабо представения пол за постигане на посоченото целево равнище. Целевото равнище, съответната политика и нейното прилагане се оповестяват публично.
5. ЦДЦК определя ясно функциите и отговорностите на ръководния орган съгласно приложимото национално право. По искане на компетентния орган и на одитора ЦДЦК им предоставя протоколите от заседанията на ръководния орган.
6. Акционерите в ЦДЦК и лицата, които са в състояние да упражняват пряко или косвено контрол върху управлението на ЦДЦК, трябва да са подходящи за осигуряването на стабилното и разумно управление на ЦДЦК.
7. ЦДЦК:
а)
предоставя на компетентния орган и оповестява публично информацията относно собствеността в ЦДЦК, и по-специално идентификационните данни и мащаба на интересите на всички лица, които са в състояние да упражняват контрол върху дейността на ЦДЦК;
б)
съобщава на своя компетентен орган и иска неговото одобрение за всяко решение за прехвърляне на права на собственост, което води до промяна в лицата, упражняващи контрол върху дейността на ЦДЦК. След като получи одобрение от компетентния орган, ЦДЦК оповестява публично прехвърлянето на правата на собственост.
Всяко физическо или юридическо лице информира без неоправдано забавяне ЦДЦК и компетентния орган за решението да придобие или да продаде правата си на собственост, което води до промяна в лицата, упражняващи контрол върху дейността на ЦДЦК.
8. В рамките на 60 работни дни от датата на получаване на информацията, посочена в параграф 7, компетентният орган взема решение по предложените промени в контрола на ЦДЦК. Компетентният орган отказва да одобри предложените промени в контрола на ЦДЦК, когато са налице обективни и доказуеми основания да се счита, че те биха представлявали заплаха за стабилното и разумно управление на ЦДЦК или за способността на ЦДЦК да спазва настоящия регламент.
Член 28
Комитет на ползвателите
1. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК учредява комитет на ползвателите, който се състои от представители на емитентите и от участници в тези системи за сетълмент на ценни книжа. Комитетът на ползвателите отправя препоръки, като действа независимо от прякото влияние на ръководството на ЦДЦК.
2. Без да допуска дискриминация, ЦДЦК определя мандата на всеки учреден комитет на ползвателите, правилата за управление, необходими за гарантиране на неговата независимост, и работните му процедури, както и критериите за прием и механизма за избор на членовете на комитета на ползвателите. Правилата за управление се оповестяват публично и гарантират, че комитетът на ползвателите се отчита пряко пред ръководния орган и провежда редовни заседания.
3. Комитетите на ползвателите консултират ръководния орган по ключови мерки, които засягат техните членове, включително критерии за допускане на емитенти или участници в техните системи за сетълмент на ценни книжа и на ниво на обслужване.
4. Комитетите на ползвателите могат да представят на ръководния орган необвързващо становище, съдържащо изчерпателни мотиви за ценовата структура на ЦДЦК.
5. Без да се засяга правото на компетентните органи да бъдат надлежно информирани, членовете на комитетите на ползвателите съблюдават изискванията за поверителност. Когато председателят на комитета на ползвателите счита, че даден член е или може да бъде в конфликт на интереси по определен въпрос, не се допуска този член да гласува по този въпрос.
6. ЦДЦК своевременно уведомява компетентния орган и комитета на ползвателите за всяко решение, при което ръководният орган не се е съобразил с препоръката на комитета на ползвателите. Комитетът на ползвателите може да уведоми компетентния орган за всички области, в които според него препоръката му не е била взета предвид.
Член 29
Съхраняване на данни
1. ЦДЦК съхранява за срок от най-малко десет години всички свои данни за услуги и дейности, включително за спомагателните услуги, посочени в раздели Б и В от приложението, за да може компетентният орган да наблюдава спазването на изискванията на настоящия регламент.
2. При поискване ЦДЦК предоставя достъп до данните, посочени в параграф 1, на компетентния орган и на съответните органи, както и на всеки друг публичен орган, който съгласно правото на Съюза или националното право на държавата членка по произход на ЦДЦК има правомощието да изисква достъп до такива данни, с оглед изпълнение на мандатите на тези органи.
3. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи елементите на посочените в параграф 1 данни, които трябва да бъдат съхранявани за целите на наблюдението на спазването от страна на ЦДЦК на разпоредбите на настоящия регламент.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи формàта на посочените в параграф 1 данни, които трябва да бъдат съхранявани за целите на наблюдението на спазването от страна на ЦДЦК на разпоредбите на настоящия регламент.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 30
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
1. Когато ЦДЦК възлага на трето лице услуги или дейности, той остава изцяло отговорен за изпълнението на всички свои задължения съгласно настоящия регламент и спазва във всеки един момент следните условия:
а)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до делегиране на неговите отговорности;
б)
отношенията и задълженията на ЦДЦК към неговите участници или емитенти остават непроменени;
в)
условията за лицензиране на ЦДЦК на практика не се променят;
г)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не възпрепятства упражняването на надзорни функции, включително достъпа на място за придобиване на цялата информация от значение, необходима за изпълнението на тези функции;
д)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до лишаването на ЦДЦК от системите и контролните механизми, необходими за управление на рисковете, пред които той е изправен;
е)
ЦДЦК запазва експертните познания и средствата, необходими за оценка на качеството на предоставяните услуги, на организационната структура и на капиталовата адекватност на доставчика на услуги, както и за ефективен контрол на възложените на външни подизпълнители услуги и за управление на рисковете, свързани с текущото възлагане на дейности на външни подизпълнители;
ж)
ЦДЦК има пряк достъп до съответната информация за възложените на външни подизпълнители услуги;
з)
доставчикът на услуги оказва съдействие на компетентния орган и на съответните органи във връзка с възложените на външни подизпълнители дейности;
и)
ЦДЦК гарантира, че доставчикът на услуги отговаря на стандартите, определени в съответното право в областта на защитата на данните, което би се прилагало, ако доставчиците на услуги бяха установени в Съюза. ЦДЦК е отговорен за установяването на тези стандарти чрез договор между страните, както и за тяхното спазване.
2. ЦДЦК определя с писмено споразумение своите права и задължения и тези на доставчика на услуги. Споразумението за възлагане на дейности на външни подизпълнители допуска прекратяването на споразумението от страна на ЦДЦК.
3. При поискване ЦДЦК и доставчикът на услуги предоставят на компетентния орган и на съответните органи цялата информация, която им е необходима, за да преценят дали при изпълнението на възложените дейности са спазени изискванията на настоящия регламент.
4. Възлагането на основни услуги на външни подизпълнители подлежи на лицензиране от компетентния орган в съответствие с член 19.
5. Параграфи 1-4 не се прилагат, когато ЦДЦК възлага някои от своите услуги или дейности на публичен орган и когато възлагането на дейности на външни подизпълнители се урежда от специална правна, регулаторна и оперативна рамка, която е била приета и формализирана съвместно от публичния орган и съответния ЦДЦК и одобрена от компетентните органи съгласно изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 31
Услуги, предоставяни от лица, различни от ЦДЦК
1. Независимо от член 30, когато това се изисква от националното право, за вписванията по сметки с ценни книжа, поддържани от ЦДЦК, може да отговаря лице, различно от ЦДЦК.
2. Държавите членки, които допускат лица, различни от ЦДЦК да предоставят определени основни услуги, посочени в раздел А от приложението в съответствие с параграф 1, определят в националното си право изискванията, които се прилагат в такива случаи. Тези изисквания включват разпоредбите на настоящия регламент, които се прилагат за ЦДЦК и в зависимост от случая, за съответното друго лице.
3. Държавите членки, които допускат лица, различни от ЦДЦК да предоставят основни услуги, посочени в раздел А от приложението, в съответствие с параграф 1, съобщават на ЕОЦКП цялата информация от значение, свързана с предоставянето на такива услуги, включително приложимото национално право.
ЕОЦКП включва тази информация в регистъра на ЦДЦК, посочен в член 21.
Раздел 2
Правила за извършване на стопанска дейност
Член 32
Общи разпоредби
1. ЦДЦК трябва да има ясно определени и постижими цели и задачи, като например по отношение на минималното ниво на обслужване, очакванията във връзка с управлението на риска и стопанските приоритети.
2. ЦДЦК трябва да има прозрачни правила за разглеждане на жалби.
Член 33
Изисквания за участие
1. ЦДЦК оповестява публично критериите за участие във всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, с които се осигурява справедлив и открит достъп за всички юридически лица, които желаят да станат участници. Тези критерии трябва да са прозрачни, обективни и недискриминационни, така че да гарантират справедлив и открит достъп до ЦДЦК при надлежно отчитане на рисковете за финансовата стабилност и за нормалното функциониране на пазарите. Критерии, с които се ограничава достъпът, се допускат само ако тяхната цел е упражняване на оправдан контрол върху конкретен риск за ЦДЦК.
2. ЦДЦК разглежда своевременно исканията за достъп, като им дава отговор най-късно в рамките на един месец, и оповестява публично процедурите за разглеждане на исканията за достъп.
3. ЦДЦК отказва достъп на участници, които отговарят на посочените в параграф 1 критерии, само като се мотивира надлежно в писмена форма и като се основава на цялостна оценка на риска.
В случай на отказ подалият искане участник има право да отправи жалба до компетентния орган за ЦДЦК, който е отказал достъпа.
Този компетентен орган надлежно разглежда жалбата, като прави преценка на мотивите за отказа, и дава мотивиран отговор на подалия искането участник.
При преценката на жалбата компетентният орган се консултира с компетентния орган по мястото на установяване на подалия искането участник. Когато компетентният орган по отношение на подалия искането участник не е съгласен с направената преценка, всеки от двата компетентни органа може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането участник е необоснован, компетентният орган на ЦДЦК, който е отказал достъп, издава разпореждане, задължаващо ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането участник.
4. ЦДЦК трябва да има обективни и прозрачни процедури за отстраняване и организирано напускане на тези участници, които вече не отговарят на посочените в параграф 1 критерии за участие.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграф 3, и елементите на процедурата по параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически регулаторни стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурата по параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 34
Прозрачност
1. ЦДЦК оповестява публично цените и таксите, свързани с предоставяните основни услуги, посочени в раздел А от приложението, за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, както и за всяка друга предоставяна от него основна услуга. Той оповестява цените и таксите поотделно за всяка предоставяна услуга и дейност, включително отстъпки и рабати и условия за ползване на тези намаления. ЦДЦК дава на клиентите си отделен достъп до предоставяните конкретни услуги.
2. ЦДЦК публикува ценовата си листа с цел да улесни сравняването на офертите и да позволи на клиентите да предвидят цената, която трябва да заплатят за ползването на услугите.
3. ЦДЦК е длъжен да прилага публикуваната ценова политика за основните си услуги.
4. ЦДЦК предоставя на клиентите си информация, която позволява съпоставяне на фактурите с публикуваните ценови листи.
5. ЦДЦК оповестява пред всички клиенти информация, която им позволява да преценят рисковете, свързани с предоставяните услуги.
6. ЦДЦК води отделно счетоводно отчитане на разходите и приходите от предоставяните основни услуги и оповестява тази информация пред компетентния орган.
7. ЦДЦК води счетоводно отчитане на разходите и приходите от предоставяните спомагателни услуги в тяхната съвкупност и оповестява тази информация пред компетентния орган.
8. За да се осигури ефективното прилагане на правилата на Съюза в областта на конкуренцията и да се даде възможност за установяване, наред с другото, на случаи на кръстосано субсидиране на спомагателните услуги от основните услуги, ЦДЦК поддържа аналитично счетоводство за своите дейности. В тези аналитични сметки се отделят най-малко разходите и приходите, свързани с всяка от предоставяните от него основни услуги, от тези, свързани със спомагателните услуги.
Член 35
Процедури за комуникация с участниците и с други пазарни инфраструктури
За да се улесни ефективното вписване на данни, плащане и сетълмент, ЦДЦК използват в процедурите си за комуникация с участниците в управлявани от тях системи за сетълмент на ценни книжа и с пазарните инфраструктури, с които имат интерфейс, международни процедури и стандарти за открита комуникация за изпращане на съобщения и референтни данни.
Раздел 3
Изисквания към предоставяните от ЦДЦК услуги
Член 36
Общи разпоредби
ЦДЦК трябва да има подходящи правила и процедури за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, включително надеждни счетоводни практики и контрол, с което се цели осигуряване на целостта на емисиите от ценни книжа и намаляване и управляване на рисковете, свързани със съхранението и сетълмента на сделките с ценни книжа.
Член 37
Цялост на емисиите
1. ЦДЦК предприема подходящи мерки за равнение, целящи да се провери дали броят на предоставените на ЦДЦК ценни книжа, съставляващи емисия или част от емисия от ценни книжа, е равен на сумата от ценните книжа, регистрирани по сметките за ценни книжа на участниците в управляваната от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа и, когато е приложимо, по собствените сметки на титулярите, поддържани от ЦДЦК. Тези мерки за равнение се прилагат най-малко ежедневно.
2. Ако е целесъобразно и ако в процеса на равнение за определена емисия от ценни книжа участват други субекти, като например емитентът, регистрационните системи, емисионните агенти, агентите по прехвърлянето, общите депозитари, други ЦДЦК или други субекти, ЦДЦК и всички тези субекти предприемат подходящи мерки за сътрудничество и обмен на информация помежду си, за да се запази целостта на емисията.
3. В системата за сетълмент на ценни книжа, управлявана от ЦДЦК, не се разрешават овърдрафти с ценни книжа, дебитни салда или създаване на ценни книжа.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи мерките за равнение, които ЦДЦК предприема съгласно параграфи 1, 2 и 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 38
Защита на ценните книжа на участниците и на ценните книжа на техните клиенти
1. ЦДЦК води записи и сметки за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, които във всеки един момент му позволяват незабавно да отдели по сметките при ЦДЦК ценните книжа на даден участник от тези на всеки друг участник и, ако е приложимо, от собствените активи на ЦДЦК.
2. ЦДЦК води записи и сметки, позволяващи на всеки участник да отдели своите ценни книжа от ценните книжа на клиентите си.
3. ЦДЦК води записи и сметки, позволяващи на всеки участник да държи по една сметка за ценни книжа ценните книжа, които принадлежат на различните клиенти на този участник (наричано по-долу „отделяне на клиентските активи по общи сметки“).
4. ЦДЦК води записи и сметки, позволяващи на даден участник да отдели ценните книжа на всеки един от своите клиенти, ако това бъде поискано от съответния участник и според изискванията му (наричано по-долу „отделяне на клиентските активи по индивидуални сметки“).
5. Участниците предлагат на своите клиенти най-малко избор между отделянето на клиентските активи по общи сметки и отделянето им по индивидуални сметки и ги информират за разходите и рисковете, свързани с всяка една от тези възможности.
Независимо от това, ЦДЦК и участниците в него предоставят отделяне на клиентските активи по индивидуални сметки за гражданите, пребиваващите и юридическите лица, установени в държава членка, когато това се изисква от националното право на държавата членка, съгласно което са създадени ценните книжа, в редакцията му към 17 септември 2014 г. Това задължение се прилага, докато националното право не бъде изменено или отменено и целите му продължават да са актуални.
6. ЦДЦК и участниците в него оповестяват публично нивото на защита и разходите, свързани с различните нива на отделяне, които предлагат, и предоставят тези услуги при подходящи търговски условия. Подробностите относно различните нива на отделяне включват описание на основните правни последици от предлаганите нива на отделяне, включително информация относно приложимото право в областта на несъстоятелността в съответните юрисдикции.
7. ЦДЦК не може да използва за каквато и да е цел ценните книжа, които не му принадлежат. ЦДЦК може обаче да използва ценните книжа на участник, ако предварително е получил изричното съгласие на този участник. ЦДЦК изисква от участниците в него да получат необходимото предварително съгласие на своите клиенти.
Член 39
Окончателност на сетълмента
1. ЦДЦК гарантира, че управляваната от него система за сетълмент на ценни книжа предлага подходяща защита на участниците. Държавите членки определят и изпращат уведомление за управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа в съответствие с процедурите, посочени в член 2, буква а) от Директива 98/26/ЕО.
2. ЦДЦК гарантира, че всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа определя приложимите за нея моменти на въвеждане и неотменимост на нарежданията за прехвърляне в съответствие с членове 3 и 5 от Директива 98/26/ЕО.
3. ЦДЦК оповестява правилата, уреждащи окончателността на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства в рамките на система за сетълмент на ценни книжа.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат, без да се засягат разпоредбите, приложими към връзките между ЦДЦК, и член 48, параграф 8.
5. ЦДЦК взема всички разумни мерки, за да гарантира, в съответствие с правилата по параграф 3, че окончателността на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства по параграф 3 се постига в реално време или в рамките на същия ден, и във всички случаи не по-късно от края на работния ден на действителната дата на сетълмент.
6. Когато ЦДЦК предлага услугите по член 40, параграф 2, той гарантира, че паричните постъпления от сетълмент на ценни книжа са на разположение за използване от получателите най-късно в края на работния ден на предвидената дата на сетълмент.
7. Всички сделки с ценни книжа срещу парични средства между преки участници в управлявана от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа, чийто сетълмент се извършва в тази система, се уреждат на принципа „доставка срещу плащане“.
Член 40
Паричен сетълмент
1. За сделки във валутата на държавата, в която се извършва сетълментът, ЦДЦК извършва сетълмент на паричните плащания по системата си за сетълмент на ценни книжа чрез сметки, открити при централна банка, емитираща съответната валута, когато това е целесъобразно и възможно.
2. Когато не е целесъобразно и възможно сетълментът да се извършва по сметки при централна банка съгласно предвиденото в параграф 1, ЦДЦК може да предложи сетълмент на паричните плащания за всички или за част от системите си за сетълмент на ценни книжа чрез сметки, открити при кредитна институция, или чрез собствените си сметки. Ако ЦДЦК предлага сетълмент по сметки, открити при кредитна институция, или чрез собствените си сметки, той го извършва в съответствие с разпоредбите на дял IV.
3. ЦДЦК гарантира, че всяка предоставяна на участниците на пазара информация за рисковете и разходите, свързани със сетълмент по сметки, открити при кредитни институции, или чрез собствените му сметки, е ясна, точна и не е подвеждаща. При поискване ЦДЦК предоставя на клиентите или потенциалните клиенти достатъчно информация, която им позволява да установят и оценят рисковете и разходите, свързани със сетълмент по сметки, открити при кредитни институции, или чрез собствените му сметки.
Член 41
Правила и процедури при неизпълнение от страна на участник
1. ЦДЦК трябва да има ефективни и ясно определени правила и процедури за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, уреждащи неизпълнението от страна на един или повече участници в него и гарантиращи, че ЦДЦК може да предприеме своевременни действия за ограничаване на загубите и влиянието върху ликвидността и да продължи да изпълнява задълженията си.
2. ЦДЦК оповестява публично своите правила при неизпълнение и съответни процедури.
3. ЦДЦК провежда със своите участници и други заинтересовани страни периодични тестове и преглед на процедурите си при неизпълнение, за да гарантира тяхната целесъобразност и ефективност.
4. С цел осигуряване на последователното прилагане на настоящия член ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, може да издаде насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 4
Пруденциални изисквания
Член 42
Общи изисквания
ЦДЦК приема надеждна рамка за управление на риска, позволяваща цялостното управление на правните, стопанските, операционните и други преки или косвени рискове, включително мерки за ограничаване на случаите на измами и небрежност.
Член 43
Правни рискове
1. За целите на лицензирането и надзора, както и с цел информиране на клиентите си ЦДЦК трябва да има правила, процедури и договори, които са ясни и разбираеми, по отношение на всички управлявани от него системи за сетълмент на ценни книжа и всички останали услуги, които предоставя.
2. ЦДЦК изготвя своите правила, процедури и договори, така че те да са изпълними във всички съответни юрисдикции, включително в случай на неизпълнение от страна на участник.
3. ЦДЦК, който извършва дейност в различни юрисдикции, взема всички разумни мерки с цел установяване и ограничаване на рисковете, произтичащи от потенциални стълкновения на закони между различните юрисдикции.
Член 44
Общ стопански риск
ЦДЦК трябва да разполага с надеждни системи за управление и контрол, както и с инструменти на информационните технологии (наричани по-долу „ИТ инструменти“), за да установява, наблюдава и управлява общите стопански рискове, включително загубите поради лошо изпълнение на бизнес стратегията, паричните потоци и оперативните разходи.
Член 45
Операционни рискове
1. ЦДЦК установява източниците на операционен риск - както вътрешни, така и външни - и свежда до минимум тяхното въздействие чрез прилагането на подходящи ИТ инструменти, контролни механизми и процедури, включително за всички управлявани от него системи за сетълмент на ценни книжа.
2. ЦДЦК поддържа подходящи ИТ инструменти, които осигуряват висока степен на сигурност и оперативна надеждност и имат подходящ капацитет. ИТ инструментите трябва да съответстват в достатъчна степен на сложността, разнообразието и вида на извършваните услуги и дейности, за да осигурят високи стандарти за сигурност, както и целостта и поверителността на съхраняваната информация.
3. За услугите, които предоставя, както и за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява, прилага и поддържа подходяща политика за осигуряване на непрекъснатост на дейността и план за възстановяване при катастрофично събитие, които имат за цел да осигурят поддържане на неговите услуги, своевременно възстановяване на операциите и изпълнение на задълженията на ЦДЦК в случай на събития, които пораждат значителен риск от прекъсване на операциите.
4. Посоченият в параграф 3 план предвижда възстановяване на всички сделки и позиции на участниците към момента на прекъсването, за да могат участниците в ЦДЦК да продължат по надежден начин дейността си и да приключат сетълмента на определената дата, включително като се гарантира, че критичните ИТ системи могат бързо да възобновят операциите си от момента на прекъсването. Планът включва изграждането на втори център за обработка, разполагащ с достатъчно ресурси, капацитет, функционални възможности и подходящ персонал.
5. ЦДЦК планира и прилага програма за провеждане на тестове на мерките, посочени в параграфи 1-4.
6. ЦДЦК установява, наблюдава и управлява рисковете, които ключовите участници в управляваните от него системи за сетълмент на ценни книжа, доставчиците на услуги и на комунални услуги, другите ЦДЦК или другите пазарни инфраструктури биха могли да представляват за неговите операции. При поискване той предоставя на компетентните и съответните органи информация за всички открити рискове.
Освен това ЦДЦК уведомява незабавно компетентния орган и съответните органи за всички оперативни инциденти, произтичащи от такива рискове.
7. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи операционните рискове, посочени в параграфи 1 и 6, и методите за провеждане на тестове за тези рискове, както и за тяхното преодоляване или свеждане до минимум, включително политиките за непрекъснатост на стопанската дейност и плановете за възстановяване при катастрофично събитие, посочени в параграфи 3 и 4, както и методите за тяхната оценка.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 46
Инвестиционна политика
1. ЦДЦК държи своите финансови активи в централни банки, лицензирани кредитни институции или лицензирани ЦДЦК.
2. ЦДЦК трябва да разполага с бърз достъп до активите си при необходимост.
3. ЦДЦК инвестира своите финансови ресурси единствено в парични средства или във високоликвидни финансови инструменти с минимален пазарен и кредитен риск. Тези инвестиции трябва да могат да бъдат реализирани бързо с минимален отрицателен ценови ефект.
4. За целите на член 47, параграф 1 не се взема предвид капиталът на ЦДЦК, включително неразпределената печалба и резервите, който не е бил инвестиран в съответствие с параграф 3.
5. ЦДЦК гарантира, че съвкупната му рискова експозиция към всяка отделна лицензирана кредитна институция или лицензиран ЦДЦК, в които държи свои финансови активи, остава в приемливи граници на концентрация.
6. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с ЕБО и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи финансовите инструменти, които могат да бъдат считани за високоликвидни с минимален пазарен и кредитен риск съгласно параграф 3, подходящите срокове за достъп до активите, посочен в параграф 2, и границите на концентрация, посочени в параграф 5. Тези проекти на регулаторни технически стандарти се привеждат в съответствие, когато е целесъобразно, с регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 47, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 47
Капиталови изисквания
1. Капиталът на ЦДЦК, включително неразпределената печалба и резервите, трябва да е пропорционален на рисковете, произтичащи от дейностите на ЦДЦК. Във всеки един момент той трябва да е достатъчен, за да:
а)
гарантира, че ЦДЦК е достатъчно защитен срещу операционните, правните, попечителските, инвестиционните и стопанските рискове, за да може да продължи да предоставя услугите си като действащо предприятие;
б)
осигури организираната ликвидация или реорганизацията на дейността на ЦДЦК в рамките на подходящ срок от най-малко шест месеца при настъпване на различни кризисни сценарии.
2. ЦДЦК трябва да поддържа план за:
а)
набиране на допълнителен капитал, ако неговият капитал наближи или падне под изискванията, предвидени в параграф 1;
б)
осигуряване на организираната ликвидация или реорганизацията на операциите и услугите си, когато ЦДЦК не е в състояние да привлече нов капитал.
Планът се одобрява от ръководния орган или от подходящ комитет към ръководния орган и се актуализира редовно. След всяко актуализиране планът се представя на компетентния орган. Компетентният орган може да поиска от ЦДЦК да вземе допълнителни мерки или да включи други разпоредби, ако счете, че планът на ЦДЦК е недостатъчен.
3. ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи изискванията относно капитала, неразпределената печалба и резервите на ЦДЦК, посочени в параграф 1.
ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
Раздел 5
Изисквания към връзките между ЦДЦК
Член 48
Връзки между ЦДЦК
1. Преди установяването на връзка между ЦДЦК, както и постоянно, след като връзката между ЦДЦК бъде установена, всички съответни ЦДЦК установяват, оценяват, наблюдават и управляват всички възможни източници на рискове, произтичащи от връзката между тях, и вземат подходящи мерки за ограничаване на тези рискове.
2. ЦДЦК, които възнамеряват да установят връзка, подават заявление за лиценз до компетентния орган на подалия искане ЦДЦК съгласно изискванията по член 19, параграф 1, буква д) или уведомяват компетентните и съответните органи на подалия искане ЦДЦК съгласно изискванията по член 19, параграф 5.
3. Връзката осигурява подходяща защита на свързаните ЦДЦК и на техните участници, по-специално по отношение на евентуалните заеми, взети от ЦДЦК, и рисковете от концентрация и ликвидните рискове, възникнали вследствие на договореностите за връзка.
Връзката се основава на подходяща договореност под формата на договор, в който се определят съответните права и задължения на свързаните ЦДЦК и при необходимост - на участниците в ЦДЦК. В договореностите, които пораждат последици в повече от една юрисдикция, се посочва недвусмислено съответното право, което урежда всеки отделен аспект на свързаните с връзката операции.
4. При временно прехвърляне на ценни книжа между свързани ЦДЦК е забранено обратното прехвърляне на ценни книжа преди първоначалното прехвърляне да стане окончателно.
5. ЦДЦК, който използва непряка връзка или посредник за осъществяване на връзка с друг ЦДЦК, измерва, наблюдава и управлява допълнителните рискове, произтичащи от използването на въпросната непряка връзка или посредник, и взема необходимите мерки за ограничаване на тези рискове.
6. Свързаните ЦДЦК трябва да разполагат с надеждни процедури за равнение, за да гарантират точността на съхраняваните от тях данни.
7. Връзките между ЦДЦК трябва да позволяват сетълмент на принципа „доставка срещу плащане“ при сделки между участниците в свързаните ЦДЦК, когато това е целесъобразно и осъществимо. Изчерпателните основания за това дадена връзка между ЦДЦК да не позволява сетълмент на принципа „доставка срещу плащане“ се съобщават на съответните и на компетентните органи.
8. Оперативно съвместимите системи за сетълмент на ценни книжа и ЦДЦК, които използват обща инфраструктура за сетълмент, установяват еднакви моменти на:
а)
въвеждане на нарежданията за прехвърляне в системата;
б)
неотменимост на нарежданията за прехвърляне.
Системите за сетълмент на ценни книжа и ЦДЦК, посочени в първа алинея, прилагат еквивалентни правила за момента на окончателност на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства.
9. До 18 септември 2019 г. всички оперативно съвместими връзки между ЦДЦК, извършващи дейност в държавите членки, трябва да са връзки, поддържащи сетълмент на принципа „доставка срещу плащане“, когато е приложимо.
10. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи посочените в параграф 3 условия, при които всеки вид договореност за връзка осигурява подходяща защита на свързаните ЦДЦК и на техните участници, особено когато ЦДЦК възнамерява да участва в система за сетълмент на ценни книжа, управлявана от друг ЦДЦК, наблюдението и управлението на посочените в параграф 5 допълнителни рискове, произтичащи от използването на посредници, посочените в параграф 6 методи за равнение, случаите, при които сетълментът на принципа „доставка срещу плащане“ посредством връзки между ЦДЦК е целесъобразен и осъществим съгласно посоченото в параграф 7, както и методите за тяхната оценка.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА III
Достъп до ЦДЦК
Раздел 1
Достъп на емитенти до ЦДЦК
Член 49
Свобода на емитиране в ЦДЦК, лицензирани в Съюза
1. Емитентът има право да организира регистрацията на своите ценни книжа, допуснати до търговия на регулирани пазари или на МСТ, или търгувани на места за търговия, в ЦДЦК, установен в която и да е държава членка, ако този ЦДЦК спазва условията по член 23.
Без да се засяга правото на емитента, посочено в първа алинея, продължават да се прилага дружественото право или друга подобна правна уредба на държавата членка, съгласно която са създадени ценните книжа.
Държавите членки осигуряват изготвянето на списък с техните основни приложими правни норми по втора алинея. Компетентните органи предават този списък на ЕОЦКП до 18 декември 2014 г. ЕОЦКП публикува списъка до 18 януари 2015 г.
ЦДЦК може да начисли на емитентите разумна, основана на разходите търговска такса за услугите, освен ако между двете страни не е договорено друго.
2. Когато емитент подава искане за регистриране на своите ценни книжа до ЦДЦК, последният разглежда искането своевременно и без да допуска дискриминация, като дава отговор на подалия искането емитент в рамките на три месеца.
3. ЦДЦК може да откаже да предоставя услуги на емитент. Отказът може да се основава единствено на цялостна оценка на риска или на факта, че съответният ЦДЦК не предоставя услугите, посочени в раздел А, точка 1 от приложението, по отношение на ценните книжа, създадени съгласно дружественото право или друга подобна правна уредба на съответната държава членка.
4. Без да се засягат Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (25) и Директива 2006/70/ЕО на Комисията (26), когато ЦДЦК откаже да предостави услуги на даден емитент, той мотивира писмено и изчерпателно отказа си пред подалия искането емитент.
При отказ подалият искането емитент има право да подаде жалба до компетентния орган на ЦДЦК, който отказва да предоставя услугите си.
Компетентният орган на съответния ЦДЦК разглежда надлежно жалбата, като прави преценка на мотивите за отказа, посочени от ЦДЦК, и дава мотивиран отговор на емитента.
При преценката на жалбата компетентният орган на ЦДЦК се консултира с компетентния орган по мястото на установяване на подалия искането емитент. Когато компетентният орган по мястото на установяване на подалия искането емитент не е съгласен с направената преценка, всеки от двата компетентни органа може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на ЦДЦК да предоставя услугите си на подалия искането емитент е необоснован, отговорният компетентен орган издава разпореждане, задължаващо ЦДЦК да предостави услугите си на подалия искането емитент.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграфи 3 и 4, и елементите на процедурата по параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурата по параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 2
Достъп между ЦДЦК
Член 50
Достъп чрез стандартна връзка
ЦДЦК има право да стане участник в друг ЦДЦК и да установи стандартна връзка с този ЦДЦК в съответствие с член 33 и при условие че изпрати предварително уведомление за връзката между ЦДЦК съгласно член 19, параграф 5.
Член 51
Достъп чрез персонализирана връзка
1. Когато ЦДЦК иска от друг ЦДЦК да установи персонализирана връзка за достъп до последния, получилият искането ЦДЦК го отхвърля единствено въз основа на съображения, свързани с риска. Той не отхвърля искането от съображения за загуба на пазарен дял.
2. При достъп чрез персонализирана връзка получилият искането ЦДЦК може да начисли разумна, основана на разходите търговска такса на подалия искането ЦДЦК, освен ако между двете страни не е договорено друго.
Член 52
Процедура за връзки между ЦДЦК
1. Когато ЦДЦК подава искане за достъп до друг ЦДЦК съгласно членове 50 и 51, последният разглежда искането своевременно и дава отговор на подалия искането ЦДЦК в рамките на три месеца.
2. ЦДЦК отказва достъп на подалия искането ЦДЦК само когато този достъп би застрашил безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би породил системен риск. Отказът се основава единствено на цялостна оценка на риска.
Когато ЦДЦК откаже достъп, той мотивира изчерпателно отказа си пред подалия искането ЦДЦК.
Получилият отказ ЦДЦК има право да подаде жалба до компетентния орган на ЦДЦК, който е отказал достъпа.
Компетентният орган на получилия искането ЦДЦК надлежно разглежда жалбата, като прави преценка на мотивите за отказа, и дава мотивиран отговор на подалия искането ЦДЦК.
При преценката на жалбата компетентният орган на получилия искането ЦДЦК се консултира с компетентния орган на подалия искането ЦДЦК и със съответния орган на подалия искането ЦДЦК по член 12, параграф 1, буква а). Когато някой от органите на подалия искането ЦДЦК не е съгласен с направената преценка, той може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането ЦДЦК е необоснован, компетентният орган на получилия искането ЦДЦК издава разпореждане, задължаващо ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането ЦДЦК.
3. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграф 2, и елементите на процедурата по параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурите, посочени в параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 3
Достъп между ЦДЦК и друга пазарна инфраструктура
Член 53
Достъп между ЦДЦК и друга пазарна инфраструктура
1. По искане на ЦДЦК ЦК и мястото за търговия му предоставят данни за сделките при недискриминационни и прозрачни условия и могат да начисляват разумна, основана на разходите търговска такса за тези данни на подалия искането ЦДЦК, освен ако между двете страни не е договорено друго.
ЦДЦК предоставя достъп до системите си за сетълмент на ценни книжа на ЦК или място за търговия при недискриминационни и прозрачни условия и може да начислява разумна, основана на разходите търговска такса за този достъп, освен ако между двете страни не е договорено друго.
2. Когато едната страна подаде до другата страна искане за достъп в съответствие с параграф 1, това искане се разглежда своевременно, като на подалата искането страна се дава отговор в рамките на три месеца.
3. Получилата искането страна отказва достъп само когато този достъп би засегнал безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би причинил системен риск. Тя не отхвърля искане от съображения за загуба на пазарен дял.
Страната, която отказва достъп, мотивира изчерпателно и писмено своя отказ пред страната, подала искането, въз основа на цялостна оценка на риска. Получилата отказ страна има право да подаде жалба до компетентния орган на страната, която е отказала достъпа.
Компетентният орган на получилата искането страна и съответният орган по член 12, параграф 1, буква а) разглеждат надлежно жалбата, като правят преценка на мотивите за отказа, и дават мотивиран отговор на подалата искането страна.
При преценката на жалбата компетентният орган на получилата искането страна се консултира с компетентния орган на подалата искането страна и със съответния орган по член 12, параграф 1, буква а). Когато някой от органите на подалата искането страна не е съгласен с направената преценка, той може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на страна да предостави достъп е необоснован, отговорният компетентен орган издава разпореждане, задължаващо тази страна да предостави достъп до своите услуги в срок от три месеца.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграф 3, и елементите на процедурата по параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурата, посочена в параграфи 2 и 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените във първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ IV
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО СПОМАГАТЕЛНИТЕ УСЛУГИ ОТ БАНКОВ ТИП ЗА УЧАСТНИЦИТЕ В ЦДЦК
Член 54
Лицензиране и определяне на институции за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип
1. ЦДЦК не може да предоставя каквито и да е спомагателни услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението, освен ако не е получил допълнителен лиценз да предоставя такива услуги в съответствие с настоящия член.
2. ЦДЦК, който възнамерява да извършва сетълмент на паричното рамо от всички или на част от своите системи за сетълмент на ценни книжа в съответствие с член 40, параграф 2, или желае по друг начин да предоставя каквито и да е спомагателни услуги от банков тип, посочени в параграф 1, трябва да има лиценз за едно от следните действия:
а)
да предлага самостоятелно тези услуги съгласно условията по настоящия член; или
б)
да определи за целта една или повече кредитни институции, лицензирани в съответствие с член 8 от Директива 2013/36/ЕС.
3. Когато ЦДЦК желае да предоставя спомагателни услуги от банков тип чрез същия правен субект, който управлява системата за сетълмент на ценни книжа, лицензът по параграф 2 се издава само ако са изпълнени следните условия:
а)
ЦДЦК е лицензиран да извършва дейност като кредитна институция съгласно предвиденото в член 8 на Директива 2013/36/ЕС;
б)
ЦДЦК отговаря на пруденциалните изисквания, предвидени член 59, параграфи 1, 3 и 4, и на надзорните изисквания, предвидени в член 60;
в)
лицензът по буква а) от настоящата алинея се използва единствено за предоставяне на спомагателните услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението, и не се използва за извършване на други дейности;
г)
ЦДЦК подлежи на допълнително капиталово изискване, което отразява рисковете, включително кредитните и ликвидните рискове, произтичащи от предоставянето на кредит в рамките на деня, inter alia, на участниците в система за сетълмент на ценни книжа или на други ползватели на предоставяни от ЦДЦК услуги;
д)
ЦДЦК докладва най-малко ежемесечно на компетентния орган и ежегодно - в рамките на публичното оповестяване, изисквано съгласно част осма от Регламент (ЕС) № 575/2013, относно степента и управлението на ликвидния риск в рамките на деня в съответствие с член 59, параграф 4, буква й) от настоящия регламент;
е)
ЦДЦК е представил на компетентния орган подходящ план за възстановяване, с който се обезпечава непрекъснатостта на критичните операции, включително в ситуации, при които ликвидният или кредитният риск е последица от предоставянето на спомагателни услуги от банков тип.
При противоречие между разпоредбите, предвидени в настоящия регламент, в Регламент (ЕС) № 575/2013 и в Директива 2013/36/ЕС, ЦДЦК, посочен в първа алинея, буква а), спазва по-строгите изисквания за пруденциален надзор. Случаите на противоречие между разпоредбите се изясняват в регулаторните технически стандарти, посочени в членове 47 и 59 от настоящия регламент.
4. Когато ЦДЦК желае да определи кредитна институция за целите на предоставянето на спомагателни услуги от банков тип чрез отделен правен субект, който може да е част от една и съща група предприятия, без оглед на това дали на най-високо ниво се контролират от едно и също предприятие майка, лицензът по параграф 2 се издава само ако са изпълнени следните условия:
а)
отделният правен субект е лицензиран като кредитна институция съгласно предвиденото в член 8 от Директива 2013/36/ЕС;
б)
отделният правен субект отговаря на пруденциалните изисквания, предвидени в член 59, параграфи 1, 3 и 4, и надзорните изисквания, предвидени в член 60;
в)
отделният правен субект не извършва самостоятелно никоя от основните услуги, посочени в раздел А от приложението;
г)
лицензът по буква а) се използва единствено за предоставяне на спомагателните услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението, и не се използва за извършване на други дейности;
д)
отделният правен субект подлежи на допълнително капиталово изискване, което отразява рисковете, включително кредитните и ликвидните рискове, произтичащи от предоставянето на кредит в рамките на деня, inter alia, на участниците в система за сетълмент на ценни книжа или на други ползватели на предоставяни от ЦДЦК услуги;
е)
отделният правен субект докладва ежемесечно на компетентния орган и ежегодно - в рамките на публичното оповестяване, изисквано съгласно част осма от Регламент (ЕС) № 575/2013, относно степента и управлението на ликвидния риск в рамките на деня в съответствие с член 59, параграф 4, буква й) от настоящия регламент; както и
ж)
отделният правен субект е представил на компетентния орган подходящ план за възстановяване, с който се обезпечава непрекъснатостта на критичните операции, включително в ситуации, при които ликвидният или кредитният риск е последица от предоставянето на спомагателни услуги от банков тип чрез отделен правен субект.
5. Параграф 4 не се прилага за кредитни институции, посочени в параграф 2, буква б), които предлагат сетълмент на парични плащания за част от системата за сетълмент на ценни книжа на ЦДЦК, ако общата стойност на този сетълмент на парични плащания посредством сметки в тези кредитни институции, изчислен на годишна база, възлиза на по-малко от един процент от общата стойност на всички сделки с ценни книжа срещу парични средства, чийто сетълмент е отразен в счетоводните книги на ЦДЦК, и не надхвърля 2,5 милиарда евро годишно.
Компетентният орган извършва най-малко веднъж годишно наблюдение за спазването на прага, определен в първа алинея, и докладва констатациите си на ЕОЦКП. Ако компетентният орган установи надвишаване на прага, той изисква от съответния ЦДЦК да подаде заявление за лиценз в съответствие с параграф 4. Съответният ЦДЦК трябва да подаде заявление за лиценз в рамките на шест месеца.
6. Компетентният орган може да изиска от ЦДЦК да определи повече от една кредитна институция или да определи кредитна институция в допълнение към това, че самостоятелно предоставя услуги в съответствие параграф 2, буква а) от настоящия член, ако прецени, че експозицията на една кредитна институция към концентрацията от рискове по член 59, параграфи 3 и 4, не е достатъчно ограничена. Определените кредитни институции се считат за агенти по сетълмента.
7. ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип, и кредитните институции, определени в съответствие с параграф 2, буква б), трябва да изпълняват във всеки един момент условията, необходими за лицензиране съгласно настоящия регламент, и незабавно да уведомяват компетентните органи за всякакви съществени промени, засягащи условията за лицензиране.
8. ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи допълнителното, основано на риска капиталово изискване, посочено в параграф 3, буква г) и параграф 4, буква д).
ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 55
Процедура за издаване и отказ от издаване на лиценз за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип
1. ЦДЦК подава заявление за лиценз за определяне на кредитна институция или за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип съгласно изискванията по член 54 до компетентния орган на своята държава членка по произход.
2. Заявлението трябва да съдържа цялата необходима информация, за да може компетентният орган да се увери, че към момента на издаване на лиценза ЦДЦК и, ако е приложимо, определената кредитна институция, са предприели всички необходими мерки за спазване на задълженията си, предвидени в настоящия регламент. То трябва да съдържа план на дейността, определящ предвидените спомагателни услуги от банков тип, структурната организация на отношенията между ЦДЦК и ако е приложимо, определените кредитни институции, както и начина, по който ЦДЦК или, ако е приложимо, определената кредитна институция възнамерява да изпълни пруденциалните изисквания, предвидени в член 59, параграфи 1, 3 и 4, и останалите условия, предвидени в член 54.
3. Компетентният орган прилага процедурата по член 17, параграфи 3 и 8.
4. От момента, в който заявлението бъде счетено за пълно, компетентният орган предава цялата включена в него информация на следните органи:
а)
съответните органи;
б)
компетентния орган, посочен в член 4, параграф 1, точка 40 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК е установил оперативно съвместими връзки с друг ЦДЦК, освен когато ЦДЦК е установил оперативно съвместими връзки, посочени в член 19, параграф 5;
г)
компетентните органи на приемащата държава членка, в която дейността на ЦДЦК е от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите по смисъла на член 24, параграф 4;
д)
компетентните органи, отговарящи за надзора над участниците в ЦДЦК, които са установени в трите държави членки с най-голям обем на сетълмент в системата на ЦДЦК за сетълмент на ценни книжа, изчислен на обобщена годишна база;
е)
ЕОЦКП; и
ж)
ЕБО.
5. Органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), приемат мотивирано становище относно лиценза в срок от 30 дни от получаване на информацията по параграф 4. Ако даден орган не е представил становището си в рамките на този срок, се приема, че той е дал положително становище.
Когато най-малко един от органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), е дал отрицателно мотивирано становище, компетентният орган, който желае да издаде лиценза, в срок от 30 дни предоставя на органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), мотивирано решение във връзка с отрицателното становище.
Ако 30 дни след представянето на това решение някой от органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), даде отрицателно становище и въпреки това компетентният орган желае да издаде лиценза, всеки от органите, който е дал отрицателно становище, може да отнесе въпроса до ЕОЦКП за съдействие съгласно член 31, буква в) от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Ако 30 дни след отнасянето му до ЕОЦКП въпросът все още не е решен, компетентният орган, който желае да издаде лиценза, взема окончателно решение и представя изчерпателно писмено обяснение на решението си на органите, посочени в параграф 4, букви а)-д).
Ако компетентният орган желае да откаже издаването на лиценз, въпросът не се отнася до ЕОЦКП.
В отрицателните становища се излагат писмено пълни и изчерпателни мотиви за това защо изискванията по настоящия регламент или други елементи от правото на Съюза не са спазени.
6. Когато ЕОЦКП счита, че компетентният орган по параграф 1 е издал лиценз, който може да не е в съответствие с правото на Съюза, той действа в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ и ЕБО, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи информацията, която ЦДЦК предоставя на компетентния орган, за да получи съответните лицензи за предоставяне на спомагателни спрямо сетълмента услуги от банков тип.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ и ЕБО, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за консултациите с посочените в параграф 4 органи преди издаването на лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 56
Разширяване на обхвата на спомагателните услуги от банков тип
1. ЦДЦК, който възнамерява да разшири обхвата на спомагателните услуги от банков тип, за които е определил кредитна институция или които предоставя самостоятелно в съответствие с член 54, подава искане за разширяване на обхвата до компетентния орган на своята държава членка по произход.
2. По отношение на искането за разширяване на обхвата се прилага процедурата по член 55.
Член 57
Отнемане на лиценз
1. Без да се засягат коригиращите действия или мерки по дял V, компетентният орган на държавата членка по произход на ЦДЦК, отнема посочените в член 54 лицензи при някое от следните обстоятелства:
а)
ЦДЦК не е използвал лиценза в рамките на 12 месеца, изрично се отказва от него или през предходните шест месеца определената кредитна институция не е предоставяла услуги или извършвала дейност;
б)
ЦДЦК е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг неправомерен начин;
в)
ЦДЦК или определената кредитна институция вече не отговарят на условията, при които е бил издаден лицензът, и не са предприели коригиращите действия, поискани от компетентния орган, в определения за целта срок;
г)
ЦДЦК или определената кредитна институция са извършили груби и системни нарушения на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
2. Когато узнае за настъпването на някое от обстоятелствата, изброени в параграф 1, компетентният орган незабавно провежда консултации с органите по член 55, параграф 4 относно необходимостта лицензът да бъде отнет.
3. ЕОЦКП, всеки съответен орган по член 12, параграф 1, буква а) и органите, посочени в член 60, параграф 1 или съответно в член 55, параграф 4, могат по всяко време да поискат от компетентния орган на държавата членка по произход на ЦДЦК, да провери дали ЦДЦК и, ако е приложимо, определената кредитна институция продължават да отговарят на условията, при които е бил издаден лицензът.
4. Компетентният орган може да ограничи отнемането до определена услуга, дейност или финансов инструмент.
5. ЦДЦК и определената кредитна институция установяват, прилагат и поддържат подходяща процедура за осигуряване на навременния и организиран сетълмент и прехвърляне на активите на клиентите и участниците към друг агент по сетълмента в случаите на отнемане на лиценз съгласно параграф 1.
Член 58
Регистър на ЦДЦК
1. Решенията, взети от компетентните органи съгласно членове 54, 56 и 57, се съобщават на ЕОЦКП.
2. В регистъра, който е длъжен да помести на своята специализирана интернет страница в съответствие с член 21, параграф 3, ЕОЦКП включва следната информация:
а)
наименованието на всеки ЦДЦК, по отношение на когото е прието решение по членове 54, 56 и 57;
б)
наименованието на всяка определена кредитна институция;
в)
списък на спомагателните услуги от банков тип, за чието предоставяне на участниците в ЦДЦК е била лицензирана определената кредитна институция или ЦДЦК с лиценз по член 54.
3. До 16 декември 2014 г. компетентните органи уведомяват ЕОЦКП за субектите, които предоставят спомагателни услуги от банков тип в съответствие с изискванията на националното право.
Член 59
Пруденциални изисквания, приложими по отношение на кредитни институции или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип
1. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, предоставя единствено посочените в раздел В от приложението услуги, които са включени в лиценза.
2. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, спазва съществуващото или бъдещото законодателство, приложимо по отношение на кредитните институции.
3. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, спазва следните специални пруденциални изисквания по отношение на свързаните с тези услуги кредитни рискове за всяка система за сетълмент на ценни книжа:
а)
установява надеждна рамка за управление на съответните кредитни рискове;
б)
установява източника на кредитен риск, често и редовно измерва и наблюдава съответните кредитни експозиции и използва подходящи инструменти за управление на риска с цел контролиране на тези рискове;
в)
обезпечава изцяло съответните кредитни експозиции към отделни участници кредитополучатели, като използва обезпечение и други еквивалентни финансови ресурси;
г)
когато за управлението на съответния кредитен риск се използва обезпечение, приема високоликвидни обезпечения с минимален кредитен и пазарен риск; в определени ситуации може да използва други видове обезпечение, при условие че се прилагат съответни проценти, с които се намалява стойността;
д)
определя и прилага достатъчно консервативни проценти, с които се намалява стойността, и граници на концентрацията по отношение на стойността на обезпечението, учредено за покриване на посочените в буква в) кредитни експозиции, като има предвид целта да се гарантира, че обезпечението може да бъде реализирано бързо с минимални неблагоприятни ценови последици;
е)
определя граници за съответните си кредитни експозиции;
ж)
анализира и планира подходите за решаване на проблемите, свързани с потенциалните остатъчни кредитни експозиции, и приема правила и процедури за изпълнението на тези планове;
з)
предоставя кредитиране само на участници, които имат парични сметки при нея/него;
и)
предвижда процедури за ефективно връщане на кредитите, предоставени в рамките на деня, и ограничава ползването на овърнайт кредит чрез прилагането на наказателни ставки, които имат реален възпиращ ефект.
4. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, спазва следните специални пруденциални изисквания по отношение на свързаните с тези услуги ликвидни рискове за всяка система за сетълмент на ценни книжа:
а)
разполага с надеждна рамка и инструменти за измерване, наблюдение и управление на ликвидните си рискове, включително ликвидните рискове в рамките на деня, за всяка валута в системата за сетълмент на ценни книжа, за която действа като агент по сетълмента;
б)
измерва и наблюдава постоянно, своевременно и най-малко веднъж дневно ликвидните си нужди и нивото на държаните от нея/него ликвидни активи; по този начин определя стойността на наличните си ликвидни активи, като прилага подходящи проценти, с които се намалява стойността на тези активи;
в)
разполага с достатъчно ликвидни ресурси във всички съответни валути за навременното предоставяне на услуги по сетълмент при евентуално настъпване на широк спектър от кризисни сценарии, включително, но не само, при поява на ликвиден риск, породен от неизпълнение от страна на най-малко един участник, включително своите предприятия майки и дъщерни предприятия, към които има най-големи експозиции;
г)
ограничава съответните ликвидни рискове посредством съответстващи на изискванията ликвидни ресурси във всяка валута, например под формата на парични средства при емитиращата централна банка и други кредитоспособни финансови институции, предварително договорени кредитни линии или сходни договорености и високоликвидни обезпечения или инвестиции, които са леснодостъпни и обратими в парични средства при предварително определени и високо надеждни договорености за финансиране, включително при извънредни, но възможни пазарни обстоятелства, и установява, измерва и наблюдава ликвидните си рискове, произтичащи от различните финансови институции, използвани при управлението на тези ликвидни рискове;
д)
когато използва предварително определени договорености за финансиране, определя единствено кредитоспособни финансови институции като източници на ликвидност; определя и прилага подходящи граници на концентрацията за всеки един от съответните източници на ликвидност, включително за предприятието майка и дъщерните предприятия;
е)
определя и проверява дали съответните ресурси са достатъчни чрез редовни и стриктни стрес тестове;
ж)
анализира и планира начините за преодоляване на непредвидени и потенциално необезпечени случаи на недостиг на ликвидни средства и приема правила и процедури за изпълнението на тези планове;
з)
когато е целесъобразно и възможно, без да се засягат правилата за допустимост на централната банка, има достъп до сметки в централната банка и други услуги на централната банка, за да подобри управлението на ликвидните си рискове; кредитните институции от Съюза депозират съответните парични салда по специални сметки при емитиращите централни банки от Съюза;
и)
встъпва в предварително определени и високо надеждни договорености, за да гарантира, че обезпечението, предоставено от неизпълнил задълженията си клиент, може да бъде своевременно реализирано;
й)
докладва редовно на органите по член 60, параграф 1 и оповестява публично начина, по който измерва, наблюдава и управлява ликвидните си рискове, включително ликвидните рискове в рамките на деня.
5. ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за допълнително конкретизиране на рамките и инструментите за наблюдението, измерването, управлението, отчитането и публичното оповестяване на кредитните и ликвидните рискове, включително рисковете в рамките на деня, посочени в параграфи 3 и 4. Тези проекти на регулаторни технически стандарти се привеждат в съответствие, когато е целесъобразно, с регулаторните технически стандарти, приети в съответствие с член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
Член 60
Надзор над определените кредитни институции и ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип
1. Без да се засягат членове 17 и 22 от настоящия регламент, посочените в член 4, параграф 1, точка 40 от Регламент (ЕС) № 575/2013 компетентни органи отговарят за лицензирането като кредитни институции и надзора като кредитни институции съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, на определените кредитни институции и ЦДЦК, лицензирани съгласно настоящия регламент да предоставят спомагателни услуги от банков тип.
Посочените в първа алинея компетентни органи отговарят и за надзора над определените кредитни институции и ЦДЦК, посочени в същата алинея, във връзка със спазването от тяхна страна на пруденциалните изисквания по член 59 от настоящия регламент.
Посочените в първа алинея компетентни органи преценяват редовно и най-малко веднъж годишно доколко определената кредитна институция или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип, спазват член 59 и уведомява компетентния орган на този ЦДЦК, който от своя страна уведомява органите по член 55, параграф 4 за резултатите от надзора по настоящия параграф, включително за коригиращите мерки или наложените санкции.
2. След консултация с компетентните органи по параграф 1, компетентният орган на ЦДЦК прави най-малко веднъж годишно преглед и оценка на следното:
а)
в случая, посочен в член 54, параграф 2, буква б), дали всички необходими договорености между определените кредитни институции и ЦДЦК им позволяват да изпълняват задълженията си, предвидени в настоящия регламент;
б)
в случаите, посочени в член 54, параграф 2, буква а), дали условията, свързани с лицензирането за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип, позволяват на ЦДЦК да изпълнява задълженията си, предвидени в настоящия регламент.
Компетентният за ЦДЦК орган редовно и най-малко веднъж годишно уведомява органите по член 55, параграф 4 за резултатите от прегледа и оценката по настоящия параграф, включително за коригиращите мерки или наложените санкции.
Когато ЦДЦК определя лицензирана кредитна институция в съответствие с член 54, с оглед на защитата на участниците в управляваните от него системи за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК гарантира, че определената от него кредитна институция му осигурява достъп до цялата необходима информация за целите на настоящия регламент, и докладва за всяко нарушение на неговите разпоредби пред компетентния орган на ЦДЦК и пред компетентните органи, посочени в параграф 1.
3. За да се осигури последователен, ефикасен и ефективен надзор в рамките на Съюза върху кредитните институции и ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип, ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и с членовете на ЕСЦБ, може да издава насоки за компетентните органи в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
ДЯЛ V
САНКЦИИ
Член 61
Административни санкции и други мерки
1. Без да се засяга правото на държавите членки да предвиждат и налагат наказателноправни санкции, държавите членки определят правила и гарантират, че техните компетентни органи могат да налагат административни санкции и други мерки, приложими при посочените в член 63 обстоятелства, по отношение на лица, отговорни за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Тези санкции и други мерки трябва да са ефективни, пропорционални и възпиращи.
До 18 септември 2016 г. държавите членки могат да вземат решение да не определят правила за административни санкции съгласно пълна алинея, когато нарушенията, посочени в същата алинея, вече подлежат на наказателноправни санкции съгласно националното им право. Когато вземат такова решение държавите членки изчерпателно уведомяват Комисията и ЕОЦКП за съответните части на своето наказателно право.
До 18 септември 2016 г. държавите членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП за правилата, посочени в първа алинея. Държавите членки уведомяват без неоправдано забавяне Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения в тях.
2. Компетентните органи могат да прилагат административни санкции и други мерки спрямо ЦДЦК, определени кредитни институции и, при спазване на определените в националното право условия в областите, които не са хармонизирани с настоящия регламент, спрямо членовете на техните ръководни органи и всички други лица, които реално контролират дейността им, както и спрямо всяко друго юридическо или физическо лице, което съгласно националното право носи отговорност за нарушението.
3. При упражняване на правомощията си за налагане на санкции при обстоятелствата, посочени в член 63, компетентните органи си сътрудничат тясно, за да се гарантира, че административните санкции и други мерки постигат целените с настоящия регламент резултати, като в съответствие с член 14 координират действията си с цел да се избегне дублиране или припокриване при прилагането на административни санкции и други мерки в трансгранични случаи.
4. Когато държавите членки са решили в съответствие с параграф 1 да предвидят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, посочени в член 63, те осигуряват въвеждането на подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия за установяване на връзка със съдебните органи в рамките на съответната им юрисдикция с цел да получат конкретна информация за наказателните разследвания или производства, започнати във връзка с евентуални нарушения на настоящия регламент, както и да предоставят тази информация на други компетентни органи и ЕОЦКП в изпълнение на задължението за сътрудничество помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент.
5. Компетентните органи могат също така да сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на имуществени санкции.
6. Държавите членки предоставят ежегодно на ЕОЦКП обобщена информация за всички санкции и други мерки, наложени в съответствие с параграф 1. ЕОЦКП публикува тази информация в годишен доклад.
Когато държавите членки са решили в съответствие с параграф 1 да определят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, посочени в член 63, техните компетентни органи предоставят ежегодно на ЕОЦКП обобщени данни на анонимна основа за всички започнати наказателни разследвания и наложени наказателноправни санкции. ЕОЦКП публикува данните за наложените наказателноправни санкции в годишен доклад.
7. Когато компетентният орган е оповестил публично административна санкция или административна мярка, или наказателноправна санкция, той едновременно с това докладва това обстоятелство на ЕОЦКП.
8. Компетентните органи изпълняват своите функции и упражняват своите правомощия в съответствие с националните си уредби:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи;
в)
под тяхно ръководство, но чрез делегиране на други субекти, на които са били делегирани задачи съгласно настоящия регламент; или
г)
чрез сезиране на компетентните съдебни органи.
Член 62
Публикуване на решенията
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи публикуват своевременно на своята официална интернет страница всяко решение за налагане на административна санкция или друга мярка във връзка с нарушение на настоящия регламент, след като санкционираното лице е било уведомено за това решение. Публикуваните данни включват най-малко информация за вида и характера на нарушението и идентификационни данни на физическото или юридическото лице, на което е наложена санкцията.
Когато решението за налагане на санкция или друга мярка подлежи на обжалване пред съответните съдебни или други съответни органи, компетентните органи публикуват на своята официална интернет страница и информация относно хода на обжалването и резултата от него. Освен това се публикува всяко решение, с което се отменя предишно решение за налагане на санкция или мярка.
Когато публикуването на идентификационните данни на юридическите лица или на личните данни на физическите лица бъде счетено от компетентния орган за непропорционално въз основа на преценка във всеки конкретен случай на пропорционалността на такова публикуване или когато публикуването застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, държавите членки гарантират, че компетентните органи предприемат едно от следните действия:
а)
отлагат публикуването на решението за налагане на санкция или друга мярка до момента, в който отпаднат основанията то да не бъде публикувано;
б)
публикуват решението за налагане на санкция или друга мярка на анонимна основа по начин, който съответства на националното право, ако подобно публикуване гарантира ефективна защита на личните данни;
в)
изобщо не публикуват решението за налагане на санкция или друга мярка, в случай че възможностите, посочени в букви а) и б), се считат за недостатъчни, за да се гарантира:
i)
че стабилността на финансовите пазари няма да бъде изложена на риск;
ii)
пропорционалността на публикуването на такива решения по отношение на мерките, за които се счита, че са маловажни.
В случай че бъде взето решение за публикуване на дадена санкция или друга мярка на анонимна основа, публикуването на съответните данни може да бъде отложено за разумен срок, ако се очаква, че в рамките на този срок ще отпаднат основанията за публикуването на анонимна основа.
Компетентните органи информират ЕОЦКП относно всички административни санкции, които са наложени, но не са публикувани в съответствие с трета алинея, буква в), включително относно всяко обжалване във връзка с тях и резултата от него. Държавите членки гарантират, че компетентните органи получават информация и окончателното съдебно решение във връзка с всяка наложена наказателноправна санкция и го представят на ЕОЦКП. ЕОЦКП поддържа централизирана база данни за санкции, които са му били съобщени, единствено за целите на обмена на информация между компетентните органи. Тази база данни е достъпна само за компетентните органи и се актуализира въз основа на предоставената от тях информация.
2. Компетентните органи гарантират, че всяка информация, публикувана в съответствие с настоящия член, е достъпна на официалната им интернет страница за срок от най-малко пет години от датата на публикуването. Личните данни, съдържащи се в публикуваната информация, са достъпни на официалната интернет страница на компетентния орган само в рамките на срока, необходим съгласно приложимите правила за защита на данните.
Член 63
Санкции във връзка с нарушения
1. Настоящият член се прилага за следните разпоредби от настоящия регламент:
а)
предоставяне на услуги, посочени в раздели A, Б и В от приложението, в нарушение на членове 16, 25 и 54;
б)
получаване на лицензите, изисквани по членове 16 и 54, посредством неверни твърдения или по друг неправомерен начин, както е посочено в член 20, параграф 1, буква б) и в член 57, параграф 1, буква б);
в)
неспазване от страна на ЦДЦК на изискването за капитал в нарушение на член 47, параграф 1;
г)
неспазване от страна на ЦДЦК на организационните изисквания в нарушение на членове 26-30;
д)
неспазване от страна на ЦДЦК на правилата за извършване на стопанска дейност в нарушение на членове 32-35;
е)
неспазване от страна на ЦДЦК на изискванията по отношение на предоставяните от ЦДЦК услуги в нарушение на членове 37-41;
ж)
неспазване от страна на ЦДЦК на пруденциалните изисквания в нарушение на членове 43-47;
з)
неспазване от страна на ЦДЦК на изискванията по отношение на връзките между ЦДЦК в нарушение на член 48;
и)
неправомерен отказ на ЦДЦК да предостави различни видове достъп в нарушение на членове 49-53;
й)
неспазване от страна на определените кредитни институции на специалните пруденциални изисквания, свързани с кредитните рискове, в нарушение на член 59, параграф 3;
к)
неспазване от страна на определените кредитни институции на специалните пруденциални изисквания, свързани с ликвидните рискове, в нарушение на член 59, параграф 4.
2. Без да се засягат надзорните правомощия на компетентните органи, най-малко в случай на нарушение, посочено в настоящия член, компетентните органи трябва да имат в съответствие с националното право правомощието да налагат най-малко следните административни санкции и други мерки:
а)
публично изявление, в което се посочва лицето, отговорно за нарушението, и характера на нарушението в съответствие с член 62;
б)
разпореждане, с което се изисква лицето, отговорно за нарушението, да преустанови поведението, водещо до нарушението, и да се въздържа от повтаряне на това поведение;
в)
отнемане на лицензите, предоставени по член 16 или 54, в съответствие с член 20 или 57;
г)
временна забрана или - в случай на системни груби нарушения - постоянна забрана на член на ръководния орган на институцията или на всяко друго физическо лице, което носи отговорност, да изпълнява ръководни функции в институцията;
д)
максимални административни имуществени санкции в размер най-малко на удвоената сума на реализираната в резултат на нарушението печалба, когато размерът ѝ може да бъде определен;
е)
за физически лица, максимални административни глоби в размер най-малко на 5 милиона евро или - за държавите членки, чиято парична единица е различна от еврото- равностойността в националната парична единица към датата на приемане на настоящия регламент;
ж)
за юридически лица, максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко 20 милиона евро или до 10 % от общия годишен оборот на юридическото лице съгласно последните съществуващи отчети, одобрени от ръководния орган; когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятието майка, което трябва да съставя консолидирани финансови отчети съгласно Директива 2013/34/ЕС, за съответен общ годишен оборот се приема общият годишен оборот или съответстващият вид доходи според действащите директиви за счетоводството, съгласно последните съществуващи консолидирани отчети, одобрени от ръководния орган на предприятието майка на най-високо ниво.
3. Компетентните органи могат да имат други правомощия за налагане на санкции в допълнение към посочените в параграф 2 и могат да предвиждат административни имуществени санкции или глоби с по-високи размери от установените в посочения параграф.
Член 64
Ефективно налагане на санкции
Държавите членки гарантират, че при определяне на вида и тежестта на административните санкции или други мерки компетентните органи вземат предвид всички относими обстоятелства, включително и, в зависимост от случая:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на лицето, отговорно за нарушението;
в)
финансовото състояние на лицето, отговорно за нарушението, например в зависимост от общия оборот на отговорното юридическо лице или годишния доход на отговорното физическо лице;
г)
размера на реализираната печалба, съответно избегнатата загуба за лицето, отговорно за нарушението, или причинените вследствие на нарушението загуби за трети лица, доколкото размерът им може да бъде определен;
д)
степента на съдействие на лицето, отговорно за нарушението, на компетентния орган, без да се засяга необходимостта от осигуряване на принудително възстановяване на реализираната печалба или избегнатата загуба от това лице;
е)
предходни нарушения от страна на лицето, отговорно за нарушението.
Член 65
Подаване на сигнали за нарушения
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи установяват ефективни механизми за насърчаване на подаването на сигнали до компетентните органи за потенциални или действителни нарушения на настоящия регламент.
2. Механизмите по параграф 1 включват най-малко:
а)
специални процедури за приемането и разследването на сигнали за потенциални или действителни нарушения и последващите действия във връзка с тях, включително установяване на сигурни пътища за подаване за тези сигнали;
б)
осигуряване най-малко на необходимата защита на служители на институции, които подават сигнали за потенциални или действителни нарушения в рамките на институциите, от репресивни мерки, дискриминация или други форми на несправедливо отношение;
в)
защита на личните данни както на лицето, което подава сигнал за потенциални или действителни нарушения, така и на физическото лице, за което се предполага, че носи отговорност за нарушението, в съответствие с принципите, установени в Директива 95/46/ЕО;
г)
защита на идентификационните данни на лицето, което подава сигнал за нарушението, и на физическото лице, за което се предполага, че носи отговорност за нарушението, по време на всички етапи от процедурата, освен когато разкриването на тези данни се изисква от националното право във връзка с допълнително разследване или последващо административно или съдебно производство.
3. Държавите членки изискват от институциите да въведат подходящи процедури, чрез които техните служители да подават сигнали за потенциални или действителни нарушения в рамките на институцията по специален, независим и автономен ред.
Този ред може да бъде определен и чрез договорености със социалните партньори. В тези случаи се прилага същата защита като посочената в параграф 2, букви б), в) и г).
Член 66
Право на обжалване
Държавите членки гарантират, че решенията и мерките, взети съгласно настоящия регламент, са надлежно мотивирани и подлежат на съдебно обжалване. Правото на съдебно обжалване е приложимо случаите, при които в срок от шест месеца от подаването на заявление за лиценз, съдържащо цялата информация, изисквана съгласно действащите разпоредби, по него не е било взето решение.
ДЯЛ VI
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ, ИЗПЪЛНИТЕЛНИ ПРАВОМОЩИЯ, ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ, РАЗПОРЕДБИ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 67
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, параграф 2, член 7, параграф 14 и член 24, параграф 7, се предоставя на Комисията за неопределен срок от време, считано от 17 септември 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграф 2, член 7, параграф 14 и член 24, параграф 7, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграф 2, член 7, параграф 14 и член 24, параграф 7, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 68
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по ценни книжа, създаден с Решение 2001/528/ЕО на Комисията (27). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 69
Преходни разпоредби
1. До 16 декември 2014 г. компетентните органи уведомяват ЕОЦКП за институции, които действат като ЦДЦК.
2. ЦДЦК подават заявления за всички лицензи, необходими за целите на настоящия регламент, и уведомяват за съответните връзки между ЦДЦК в срок от шест месеца от датата на влизане в сила на всички регулаторни технически стандарти, приети съгласно членове 17, 26, 45, 47 и 48, както и съгласно членове 55 и 59, когато е приложимо.
3. Когато възнамерява да предоставя услугите си въз основа на член 25, ЦДЦК от трета държава подава заявление за признаване от ЕОЦКП в срок от шест месеца от по-късната от следните две дати: датата на влизане в сила на регулаторните технически стандарти, приети съгласно членове 12, 17, 25, 26, 45, 47, 48 и, когато е приложимо, съгласно членове 55 и 59, или на решението за изпълнение по член 25, параграф 9.
4. До вземането на решение съгласно настоящия регламент за лицензирането или признаването на ЦДЦК и на техните дейности, включително на връзките между ЦДЦК, продължават да се прилагат съответните национални правила за лицензиране и признаване на ЦДЦК.
5. ЦДЦК, управлявани от субектите, посочени в член 1, параграф 4, започват да спазват изискванията на настоящия регламент най-късно в срок от една година от датата на влизане в сила на регулаторните технически стандарти по параграф 2.
Член 70
Изменения на Директива 98/26/ЕО
Директива 98/26/ЕО се изменя, какво следва:
1)
В член 2, буква а), първа алинея третото тире се заменя със следното:
„-
определено, без да се засягат други по-строги условия от общо приложение, уредени в националното право, като система и съобщено на Европейския орган за ценни книжа и пазари от държавата членка, чието право ще се прилага, след като тази държава членка се е уверила, че правилата на системата са подходящи“.
2)
В член 11 се добавя следният параграф:
„3. До 18 март 2015 г. държавите членки приемат, публикуват и съобщават на Комисията мерките, необходими, за да се съобразят с член 2, буква а), първа алинея, трето тире.“
Член 71
Изменения на Директива 2014/65/ЕС
Директива 2014/65/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 1 буква о) се заменя със следното
„о)
ЦДЦК, освен в случаите, предвидени в член 73 от Регламент (ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент и на Съвета (28);
(28) Регламент (ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. за подобряване на сетълмента на ценни книжа в Европейския съюз и за централните депозитари на ценни книжа, както и за изменение на директиви 98/26/ЕО и 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 236/2012 (ОВ L 257, 28.8.2014 г., стр. 1).“" 						
2)
В член 4, параграф 1 се добавя следната точка:
„64)
„централен депозитар на ценни книжа“ или „ЦДЦК“ означава централен депозитар на ценни книжа по смисъла на определението в член 2, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 909/2014.“
3)
В приложение I, раздел Б точка 1 се заменя със следното:
„1)
Съхранение и администриране на финансови инструменти за сметка на клиенти, включително попечителство и свързаните с това услуги, като управление на парични средства/обезпечения, с изключение на предоставяне и поддържане на сметките за ценни книжа на най-високо ниво (т.нар. „услуги по централно поддържане“), посочени в раздел А, точка 2 от приложението към Регламент (ЕС) № 909/2014.“
Член 72
Изменение на Регламент (ЕС) № 236/2012
Член 15 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се заличава.
Член 73
Прилагане на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014
ЦДЦК, лицензирани в съответствие с член 16 от настоящия регламент, не се нуждаят от лицензиране съгласно Директива 2014/65/ЕС, за да предоставят услугите, посочени изрично в раздели А и Б от приложението към настоящия регламент.
Когато ЦДЦК, лицензиран в съответствие с член 16 от настоящия регламент, предоставя или извършва една или повече инвестиционни услуги или инвестиционни дейности в допълнение към предоставянето от негова страна на услуги, посочени изрично в раздели А и Б от приложението към настоящия регламент, се прилагат Директива 2014/65/ЕС, с изключение на членове 5-8, член 9, параграфи 1, 2 и 4-6 и членове 10-13, и Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 74
Доклади
1. ЕОЦКП, като работи в сътрудничество с ЕБО и с компетентните органи и съответните органи, представя на Комисията годишни доклади, в които се оценяват тенденциите, потенциалните рискове и уязвимите места и, когато е целесъобразно, се дават препоръки за превантивни или коригиращи действия на пазарите за услуги, попадащи в обхвата на настоящия регламент. Тези доклади включват най-малко оценка на следното:
а)
ефикасността на сетълмента при вътрешните и трансграничните операции за всяка държава членка въз основа на броя и обема на случаите на неуспешен сетълмент, сумата на глобите, посочени в член 7, параграф 2, броя и обема на сделките по изкупуване, посочени в член 7, параграфи 3 и 4, и други приложими критерии;
б)
доколко са подходящи санкциите при неуспешен сетълмент, по-специално необходимостта от допълнителна гъвкавост във връзка със санкциите в случай на неуспешен сетълмент на неликвидни финансови инструменти по член 7, параграф 4;
в)
определяне на обема на сетълмента, който не се извършва в управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа, въз основа на броя и обема на сделките въз основа на получената по член 9 информация и на други приложими критерии;
г)
трансграничното предоставяне на услуги, попадащи в обхвата на настоящия регламент, въз основа на броя и вида на връзките между ЦДЦК, броя на чуждестранните участници в системите за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК, броя и обема на сделките, в които участват чуждестранни участници, и броя на чуждестранните емитенти, регистрирали своите ценни книжа в ЦДЦК в съответствие с член 49, и други приложими критерии;
д)
обработването на исканията за достъп по членове 49, 52 и 53 с цел да се установят причините за отхвърляне на такива искания от ЦДЦК, ЦК и места за търговия, тенденциите при тези случаи на отхвърляне и начините, по които установените рискове могат да бъдат ограничени в бъдеще, така че исканията да получат положителен отговор, както и всички други съществени пречки пред конкуренцията при предоставяните след сключване на сделките финансови услуги;
е)
обработването на заявленията, подадени в съответствие с процедурите по член 23, параграфи 3-7 и член 25, параграфи 4-10;
ж)
когато е приложимо, констатациите от процеса на партньорска проверка при трансграничен надзор по член 24, параграф 6 и дали честотата на посочените проверки може да бъде намалена в бъдеще, включително указание дали тези констатации свидетелстват за необходимостта от повече официални колегии от надзорници;
з)
прилагането на правилата на държавите членки относно гражданската отговорност във връзка със загуби, които се дължат на ЦДЦК;
и)
процедурите и условията, при които ЦДЦК са лицензирани да определят кредитни институции или да предоставят самостоятелно спомагателни услуги от банков тип в съответствие с членове 54 и 55, включително оценка на последиците, което предоставянето на такива услуги може да има за финансовата стабилност и за конкуренцията при сетълмента и спомагателните услуги от банков тип в Съюза;
й)
прилагането на посочените в член 38 правила относно защитата на ценните книжа на участниците и ценните книжа на техните клиенти, по-специално правилата по член 38, параграф 5;
к)
прилагането на санкциите и по-специално необходимостта от допълнително хармонизиране на административните санкции за нарушение на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
2. Посоченият в параграф 1 доклад, обхващащ една календарна година, се представя на Комисията до 30 април на следващата календарна година.
Член 75
Преглед
До 18 септември 2019 г. Комисията прави преглед на настоящия регламент и изготвя общ доклад във връзка с него. По-специално, в този доклад се оценяват елементите, посочени в член 74, параграф 1, букви а)-к), въпросът дали съществуват други съществени пречки пред конкуренцията във връзка с обхванатите от настоящия регламент услуги, които не са уредени в достатъчна степен, както и евентуалната необходимост от допълнителни мерки за ограничаване на последиците за данъкоплатците от неизпълнението на задълженията на ЦДЦК. Комисията представя доклада на Европейския парламент и на Съвета, заедно с подходящи предложения.
Член 76
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Член 3, параграф 1 се прилага от 1 януари 2023 г. - по отношение на прехвърлимите ценни книжа, емитирани след тази дата, и от 1 януари 2025 г. - по отношение на всички прехвърлими ценни книжа.
3. Член 5, параграф 2 се прилага от 1 януари 2015 г.
Чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф за места за търговия, които имат достъп до посочения в член 30, параграф 5 ЦДЦК, член 5, параграф 2 започва да се прилага най-малко шест месеца преди този ЦДЦК да възложи изпълнението на своите дейности на съответния публичен орган, и при всички случаи - най-късно от 1 януари 2016 г.
4. Мерките за дисциплина при сетълмента, посочени в член 6, параграфи 1 - 4, се прилагат от датата на влизане в сила на делегирания акт, приет от Комисията, съгласно член 6, параграф 5.
5. Мерките за дисциплина при сетълмента, посочени в член 7, параграфи 1 - 13, и изменението, предвидено в член 72, се прилагат от датата на влизане в сила на делегирания акт, приет от Комисията, съгласно член 7, параграф 15.
Към МСТ, която изпълнява критериите, предвидени в член 33, параграф 3 от Директива 2014/65/ЕС, член 7, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент се прилага:
а)
до окончателното решение по заявлението за регистрация по член 33 от Директива 2014/65/ЕС; или
б)
когато МСТ не е подала заявление за регистрация по член 33 от Директива 2014/65/ЕС - до 13 юни 2017 г.
6. Отчетните мерки, посочени в член 9, параграф 1, се прилагат от датата на влизане в сила на акта за изпълнение, приет от Комисията съгласно член 9, параграф 3.
7. Преди 3 януари 2017 г. позоваванията в настоящия регламент на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014 се тълкуват като позовавания на Директива 2004/39/ЕО съобразно таблицата на съответствието, поместена в приложение IV към Директива 2014/65/ЕС, доколкото таблицата на съответствието съдържа разпоредби, отнасящи се до Директива 2004/39/ЕО.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2014 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 909/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 23 luglio 2014
relativo al miglioramento del regolamento titoli nell’Unione europea e ai depositari centrali di titoli e recante modifica delle direttive 98/26/CE e 2014/65/UE e del regolamento (UE) n. 236/2012
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 114,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere della Banca centrale europea (1),
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (2),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (3),
considerando quanto segue:
(1)
I depositari centrali di titoli (CSD), insieme alle controparti centrali (CCP), contribuiscono in ampia misura a mantenere le infrastrutture di post-negoziazione (post-trading) che tutelano i mercati finanziari e garantiscono ai partecipanti al mercato che le operazioni su titoli siano eseguite correttamente e tempestivamente anche in periodi di forte stress.
(2)
Visto che si collocano in una posizione chiave all’interno del processo di regolamento, i sistemi di regolamento titoli operati dai CSD sono di importanza sistemica per il funzionamento dei mercati mobiliari. Poiché svolgono un ruolo importante nei sistemi di detenzione dei titoli attraverso i quali i partecipanti segnalano i titoli detenuti dagli investitori, i sistemi di regolamento titoli gestiti dai CSD rappresentano anche un fondamentale strumento di controllo dell’integrità di un’emissione, impedendo la creazione o la riduzione indebita dei titoli emessi e svolgono pertanto un ruolo di rilievo nel preservare la fiducia degli investitori. Inoltre, i sistemi di regolamento titoli gestiti dai CSD sono strettamente associati all’ottenimento di garanzie per le operazioni di politica monetaria nonché tra enti creditizi e in quanto tali hanno un ruolo importante nel processo di collateralizzazione.
(3)
Mentre la direttiva 98/26/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4) ha ridotto le disfunzioni nei sistemi di regolamento titoli dovute a procedure di insolvenza a carico di un partecipante a tale sistema, è ora necessario affrontare altri rischi cui sono esposti i sistemi di regolamento titoli, nonché il rischio di insolvenza o di perturbazione del funzionamento dei CSD che operano i sistemi di regolamento titoli. Un certo numero di CSD è esposto al rischio di credito e al rischio di liquidità derivanti dalla prestazione di servizi bancari accessori al regolamento.
(4)
In assenza di norme prudenziali comuni, il crescente numero di regolamenti transfrontalieri consentiti dalla messa a punto di accordi di collegamento tra CSD rischia di pregiudicare la resilienza dei CSD al momento di importare i rischi di CSD di altri Stati membri. Inoltre, nonostante l’aumento dei regolamenti transfrontalieri, i mutamenti indotti dal mercato verso un mercato più integrato dei servizi CSD si sono dimostrati molto lenti. Un mercato interno di regolamento titoli aperto dovrebbe permettere a ciascun soggetto nell’Unione di investire in tutti i titoli dell’Unione con la stessa facilità e con gli stessi processi utilizzati per i titoli nazionali. Tuttavia, i mercati servizi di regolamento titoli nell’Unione rimangono frammentati a livello transnazionale e i regolamenti transfrontalieri continuano a comportare costi più elevati in ragione delle diverse norme nazionali che disciplinano i regolamenti e le attività dei CSD, nonché della concorrenza limitata tra CSD.
Tale frammentazione ostacola il regolamento transfrontaliero, causando anche rischi e costi supplementari per lo stesso. Data la loro rilevanza sistemica, è opportuno promuovere la concorrenza tra CSD così da consentire ai partecipanti al mercato la scelta del fornitore e ridurre la dipendenza dai fornitori dell’infrastruttura. In assenza di medesimi obblighi a carico degli operatori del mercato e di norme prudenziali comuni per i CSD, è probabile che misure diverse adottate a livello nazionale abbiano un impatto negativo diretto sulla sicurezza, l’efficienza e la concorrenza nei mercati dei regolamenti nell’Unione. È necessario eliminare questi ostacoli significativi al funzionamento del mercato interno ed evitare distorsioni della concorrenza, nonché prevenire l’insorgenza di tali ostacoli e distorsioni in futuro. La creazione di un mercato integrato per il regolamento titoli, senza alcuna distinzione tra le operazioni su titoli nazionali e quelle transfrontaliere, è necessaria per il corretto funzionamento del mercato interno. Di conseguenza, la base giuridica appropriata per il presente regolamento dovrebbe essere l’articolo 114 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE), interpretato in conformità con la giurisprudenza costante della Corte di giustizia dell’Unione europea.
(5)
È necessario stabilire in un regolamento una serie di obblighi uniformi da imporre ai partecipanti al mercato in merito a determinati aspetti del ciclo e della disciplina di regolamento e prevedere un insieme di requisiti comuni a carico dei CSD che operano i sistemi di regolamento titoli. La diretta applicabilità delle norme del regolamento dovrebbe assicurare che tutti gli operatori del mercato e i CSD siano soggetti ai medesimi obblighi, agli stessi standard e alle stesse regole che sono oggetto di applicazione diretta. Il regolamento dovrebbe aumentare la sicurezza e l’efficienza dei regolamenti nell’Unione, prevenendo norme nazionali diverse risultanti dal recepimento di una direttiva. È opportuno che il regolamento riduca la complessità della regolamentazione per gli operatori del mercato derivante dalle diverse norme nazionali e consenta ai CSD di fornire servizi su base transfrontaliera senza doversi attenere a una serie di requisiti nazionali diversi, quali quelli in materia di autorizzazione, vigilanza, organizzazione o rischi dei CSD. Il regolamento dovrebbe inoltre contribuire a eliminare distorsioni della concorrenza imponendo requisiti identici a carico dei CSD.
(6)
Il 20 ottobre 2010 il Consiglio per la stabilità finanziaria ha auspicato una maggiore solidità delle principali infrastrutture di mercato e ha invocato una revisione e un miglioramento delle norme vigenti. Nell’aprile 2012 il Comitato sui sistemi di pagamento e regolamento (CSPR) della Banca dei regolamenti internazionali (BRI) e l’Organizzazione internazionale delle commissioni sui valori mobiliari (IOSCO) hanno adottato norme globali per le infrastrutture dei mercati finanziari. Tali norme hanno sostituito le raccomandazioni della BRI del 2001, che nel 2009 erano state adattate a livello europeo dal Sistema europeo di banche centrali (SEBC) e dal comitato delle autorità europee di regolamentazione dei valori mobiliari mediante orientamenti non vincolanti. Considerando la natura globale dei mercati finanziari e l’importanza sistemica dei CSD, è necessario assicurare la convergenza a livello internazionale dei requisiti prudenziali ai quali sono soggetti. Il presente regolamento dovrebbe conformarsi ai principi vigenti per le infrastrutture del mercato finanziario formulate da CSPR-IOSCO. È opportuno che la Commissione e l’Autorità europea di vigilanza (Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati), istituita dal regolamento (UE) n. 1095/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (5) (ESMA), in stretta cooperazione con i membri del SEBC, assicurino la coerenza con le norme vigenti e la loro evoluzione futura nell’elaborare le norme tecniche di regolamentazione e le norme tecniche di attuazione nonché gli orientamenti e le raccomandazioni di cui al presente regolamento e nel proporne la revisione.
(7)
Nelle conclusioni del 2 dicembre 2008, il Consiglio ha sottolineato la necessità di rafforzare la sicurezza e la solidità dei sistemi di regolamento titoli e di affrontare il problema degli ostacoli giuridici alla post-negoziazione all’interno dell’Unione.
(8)
Uno dei principali compiti del SEBC consiste nel promuovere il regolare funzionamento dei sistemi di pagamento. In questo senso i membri del SEBC svolgono un’attività di sorveglianza garantendo la solidità e l’efficienza dei sistemi di compensazione e di pagamento. Spesso i membri del SEBC agiscono come agenti di regolamento per la gamba contante delle operazioni su titoli. Essi sono anche significativi clienti dei CSD, i quali gestiscono spesso la collateralizzazione di operazioni di politica monetaria.
È opportuno che i membri del SEBC siano strettamente associati, mediante consultazioni, nell’autorizzazione e nella vigilanza dei CSD, nel riconoscimento dei CSD di paesi terzi e nell’approvazione di taluni collegamenti tra CSD. Per evitare l’insorgere di una serie di norme parallele è inoltre opportuno che siano strettamente associati, mediante consultazioni in sede di elaborazione delle norme tecniche di regolamentazione e di attuazione, nonché di orientamenti e di raccomandazioni, sebbene la responsabilità primaria per l’elaborazione di tali norme tecniche, orientamenti e raccomandazioni spetti alla Commissione e all’ESMA, come previsto dal presente regolamento. È opportuno che il presente regolamento lasci impregiudicate le competenze della Banca centrale europea (BCE) e delle banche centrali nazionali, al fine di garantire la solidità e l’efficienza dei sistemi di compensazione e di pagamento all’interno dell’Unione e in altri paesi. Il presente regolamento non dovrebbe impedire ai membri del SEBC di accedere alle informazioni pertinenti all’esercizio delle loro funzioni, compresa la sorveglianza dei CSD e di altre infrastrutture dei mercati finanziari.
(9)
I membri del SEBC, altri organismi che svolgono funzioni analoghe in determinati Stati membri o altri organismi pubblici incaricati della gestione del debito pubblico nell’Unione o che intervengono nella medesima possono fornire una serie di servizi, come ad esempio operare un sistema di regolamento titoli, che li qualificherebbero come CSD. Tali entità, allorché agiscono come CSD senza costituire un’entità separata, dovrebbero essere esentate dai requisiti in materia di autorizzazione e vigilanza, da taluni requisiti organizzativi e da taluni requisiti patrimoniali e di politica di investimento, ma dovrebbero rimanere soggette ai rimanenti requisiti prudenziali che si applicano ai CSD. Qualora agiscano come CSD, tali entità di un determinato Stato membro non dovrebbero prestare i propri servizi in un altro Stato membro. Poiché i membri del SEBC agiscono, ai fini del regolamento, in qualità di agenti di regolamento, è opportuno che siano esentate anche dai requisiti di cui al titolo IV del presente regolamento.
(10)
Il presente regolamento dovrebbe applicarsi, salvo se altrimenti specificato, al regolamento di operazioni su tutti gli strumenti finanziari e le attività dei CSD. È inoltre opportuno che il presente regolamento lasci impregiudicata la restante normativa dell’Unione riguardante strumenti finanziari specifici, come la direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (6) e le misure adottate in conformità di tale direttiva.
(11)
La registrazione dei titoli tramite scrittura contabile rappresenta un passo importante per rendere più efficiente il regolamento e garantire l’integrità dell’emissione di titoli, in particolare in un contesto di crescente complessità dei metodi di detenzione e di trasferimento. Per motivi di sicurezza, il presente regolamento stabilisce che siano registrati tramite scrittura contabile tutti i valori mobiliari ammessi alla negoziazione o negoziati in sedi di negoziazione disciplinate dalla direttiva 2014/65/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (7) e dal regolamento (UE) n. 600/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio (8). È opportuno che il presente regolamento non imponga un metodo specifico per la prima registrazione tramite scrittura contabile, che dovrebbe poter assumere la forma dell’accentramento ovvero della dematerializzazione immediata. È opportuno che il presente regolamento non imponga il tipo di istituto che è tenuto a registrare i titoli tramite scrittura contabile all’atto dell’emissione, ma consenta piuttosto a diversi soggetti, incluse le autorità di registrazione, di svolgere tale funzione. Tuttavia, quando le operazioni su tali titoli sono eseguite nelle sedi di negoziazione disciplinate dalla direttiva 2014/65/UE e dal regolamento (UE) n. 600/2014 o tali titoli sono forniti come garanzia alle condizioni stabilite nella direttiva 2002/47/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (9), è opportuno che tali titoli siano registrati nel sistema di scritture contabili di un CSD al fine di garantire, tra l’altro, che possano essere tutti regolati in un sistema di regolamento titoli. L’accentramento o la dematerializzazione non dovrebbero comportare la perdita di alcun diritto dei detentori dei titoli e dovrebbero essere realizzati in modo da garantire che i detentori dei titoli possano verificare i propri diritti.
(12)
Al fine di garantire la sicurezza del regolamento, i partecipanti ad un sistema di regolamento titoli che acquistano o vendono determinati strumenti finanziari, ossia valori mobiliari, strumenti del mercato monetario, quote di un organismo di investimento collettivo e quote di emissioni, dovrebbero assolvere le obbligazioni cui sono tenuti alla data prevista per il regolamento.
(13)
Periodi di regolamento più lunghi per operazioni su valori mobiliari creano incertezza ed espongono a maggiori rischi i partecipanti ai sistemi di regolamento titoli. Le differenze in termini di durata dei periodi di regolamento negli Stati membri ostacolano la riconciliazione e sono fonte di errori per emittenti, investitori ed intermediari. È pertanto necessario prevedere un periodo di regolamento comune che agevoli l’individuazione della data prevista per il regolamento e l’attuazione di misure relative alla disciplina di regolamento. È opportuno che la data prevista per il regolamento di operazioni su valori mobiliari eseguite in sedi di negoziazione disciplinate dalla direttiva 2014/65/UE e dal regolamento (UE) n. 600/2014 sia entro e non oltre il secondo giorno lavorativo dopo la negoziazione. Per le operazioni complesse che si compongono di diverse transazioni, come i contratti di vendita di titoli con patto di riacquisto (securities repurchase agreements) o i contratti di concessione di titoli in prestito (securities lending agreements), tale requisito dovrebbe applicarsi alla prima transazione che comporta un trasferimento di titoli. Dato il loro carattere non standardizzato, tale requisito non dovrebbe applicarsi alle transazioni negoziate privatamente dalle parti interessate, ma eseguite nelle sedi di negoziazione disciplinate dalla direttiva 2014/65/UE e dal regolamento (UE) n. 600/2014 o alle transazioni eseguite bilateralmente ma segnalate a una sede di negoziazione disciplinata dalla direttiva 2014/65/UE e dal regolamento (UE) n. 600/2014. Inoltre tale requisito non dovrebbe applicarsi alla prima transazione in cui i valori mobiliari in questione sono soggetti alla registrazione iniziale sotto forma di scrittura contabile.
(14)
È opportuno che i CSD e altre infrastrutture di mercato adottino misure per prevenire e affrontare i mancati regolamenti. È essenziale che tali norme siano applicate in modo uniforme e diretto all’interno dell’Unione. In particolare, i CSD e altre infrastrutture di mercato dovrebbero essere tenuti a predisporre procedure che consentano loro di adottare le opportune misure per sospendere ogni partecipante che sia sistematicamente causa di mancati regolamenti e di rendere pubblica la sua identità, a condizione che tale partecipante abbia la possibilità di presentare osservazioni prima che sia adottata una siffatta decisione.
(15)
Uno dei modi più efficaci per affrontare il mancato regolamento è quello di assoggettare i partecipanti inadempienti all’applicazione obbligatoria dell’accordo originario. Il presente regolamento dovrebbe prevedere, per tutti i valori mobiliari, gli strumenti del mercato monetario, le quote di un organismo di investimento collettivo e le quote di emissioni, norme uniformi in merito a penali e a determinati aspetti dell’operazione di acquisto forzoso (buy-in) come la tempistica e i prezzi. Tali norme dovrebbero essere adeguate alle specificità dei diversi mercati mobiliari, di talune sedi di negoziazione quali i mercati di crescita per le PMI definiti dalla direttiva 2014/65/UE e di talune operazioni complesse - quali i contratti di vendita di titoli con patto di riacquisto o i contratti di concessione di titoli in prestito a brevissimo termine - per evitare di influire negativamente sulla liquidità e l’efficienza dei mercati mobiliari. Le norme sulla disciplina di regolamento dovrebbero essere applicate in modo tale da incentivare il regolamento delle operazioni in tutti gli strumenti finanziari interessati entro la data prevista per il loro regolamento.
(16)
Le procedure e le penali relative ai mancati regolamenti dovrebbero essere commisurate all’entità e alla gravità degli stessi, con una graduazione tale da mantenere e proteggere la liquidità dei pertinenti strumenti finanziari. In particolare le attività di supporto agli scambi (market making) svolgono un ruolo cruciale nel fornire liquidità ai mercati all’interno dell’Unione, soprattutto ai titoli meno liquidi. Le misure atte a prevenire e affrontare i mancati regolamenti dovrebbero essere commisurate all’esigenza di mantenere e proteggere la liquidità di tali titoli. Le penali pecuniarie imposte ai partecipanti inadempienti dovrebbero essere accreditate, ove possibile, ai clienti non inadempienti come risarcimento e non dovrebbero in nessun caso divenire una fonte di profitto per il CSD interessato. I CSD dovrebbero consultare le infrastrutture di mercato rispetto alle quali forniscono servizi CSD in ordine all’attuazione delle misure della disciplina di regolamento stabilite dal presente regolamento.
(17)
Nella maggior parte dei casi una procedura di acquisto forzoso dovrebbe essere avviata qualora gli strumenti finanziari non siano consegnati entro 4 giorni lavorativi dalla data prevista per il regolamento. Tuttavia, nel caso di strumenti finanziari illiquidi, è opportuno estendere ad un massimo di sette giorni lavorativi il termine per dare avvio alla procedura di acquisto forzoso. È opportuno che, per determinare quando gli strumenti finanziari si considerano illiquidi, sia fatto riferimento alle norme tecniche di regolamentazione tenendo conto delle valutazioni già effettuate nel regolamento (UE) n. 600/2014. Qualora si abbia una determinazione in tal senso, il termine per avviare la procedura di acquisto forzoso dovrebbe essere prorogato fino a sette giorni lavorativi.
(18)
È opportuno lasciare ai mercati di crescita per le PMI la flessibilità di non applicare la procedura di acquisto forzoso fino a 15 giorni dopo la negoziazione, in modo da tenere conto della liquidità di tali mercati e consentire, in particolare, l’attività di supporto agli scambi in questi mercati meno liquidi. Le misure della disciplina di regolamento specifiche dei mercati di crescita per le PMI dovrebbero applicarsi soltanto alle operazioni eseguite in tali mercati. Come indicato nel documento di lavoro dei servizi della Commissione del 7 dicembre 2011, che accompagna la comunicazione della Commissione dal titolo «Un piano d’azione per migliorare l’accesso delle PMI ai finanziamenti», l’accesso al mercato dei capitali dovrebbe essere sviluppato in quanto alternativa al credito bancario per le PMI, per cui è opportuno definire norme specificamente concepite per soddisfare meglio le esigenze di tali mercati di crescita.
(19)
Ai CSD dovrebbe essere consentito di controllare l’esecuzione di un acquisto forzoso rispetto a istruzioni di regolamento multiple sugli stessi strumenti finanziari e con la stessa data di scadenza del periodo di proroga, al fine di ridurre al minimo il numero di acquisti forzosi nella misura consona ai requisiti del presente regolamento.
(20)
Visto che lo scopo principale del presente regolamento è quello di introdurre una serie di obblighi giuridici direttamente applicabili agli operatori del mercato, tra cui l’obbligo di registrare tramite scrittura contabile presso i CSD tutti i valori mobiliari una volta che siano negoziati nelle sedi di negoziazione disciplinate dalla direttiva 2014/65/UE e dal regolamento (UE) n. 600/2014 o forniti come garanzia alle condizioni di cui alla direttiva 2002/47/CE, e l’obbligo di regolare le obbligazioni cui sono tenuti entro e non oltre il secondo giorno lavorativo dopo la negoziazione, e considerato che i CSD sono responsabili del funzionamento dei sistemi di regolamento titoli e dell’applicazione di misure volte a garantire la tempestività del regolamento all’interno dell’Unione, è essenziale garantire che tutti i CSD siano sicuri e solidi e che rispettino costantemente i rigorosi requisiti in materia di organizzazione, di condotta negli affari e di ordine prudenziale stabiliti dal presente regolamento, anche prendendo ogni ragionevole misura atta a limitare i casi di frode e di negligenza. Norme uniformi e direttamente applicabili in materia di autorizzazione e vigilanza continua dei CSD costituiscono pertanto un corollario essenziale degli obblighi giuridici imposti ai partecipanti al mercato dal presente regolamento e sono interconnesse con tali obblighi. È pertanto necessario includere le norme che riguardano l’autorizzazione e la vigilanza dei CSD nello stesso atto che stabilisce gli obblighi giuridici dei partecipanti al mercato.
(21)
Tenendo conto del fatto che i CSD dovrebbero essere soggetti a requisiti comuni e al fine di eliminare gli attuali ostacoli al regolamento transfrontaliero, i CSD autorizzati dovrebbero avere la facoltà di fornire i servizi all’interno del territorio dell’Unione, anche tramite l’apertura di una succursale. Per assicurare un livello appropriato di sicurezza nella prestazione di servizi da parte dei CSD in un altro Stato membro, tali CSD dovrebbero essere soggetti a una procedura specifica stabilita nel presente regolamento qualora intendano prestare taluni servizi di base ivi previsti o aprire una succursale in uno Stato membro ospitante.
(22)
In un mercato di regolamento titoli senza frontiere all’interno dell’Unione è necessario stabilire le competenze delle diverse autorità coinvolte nell’applicazione del presente regolamento. È opportuno che gli Stati membri designino specificamente le autorità competenti responsabili per l’applicazione del presente regolamento, cui è opportuno accordare i poteri di vigilanza e di indagine necessari per l’esercizio delle loro funzioni. È opportuno che i CSD siano subordinati all’autorizzazione e alla vigilanza delle autorità competenti dello Stato membro d’origine, le quali sono nella posizione migliore e dovrebbero essere dotate delle competenze per esaminare il funzionamento quotidiano dei CSD, procedere a riesami periodici e adottare, ove necessario, misure appropriate.
È tuttavia opportuno che l’autorità competente interessata consulti fin dalle prime fasi le altre autorità rilevanti e collabori con le stesse, ivi comprese le autorità responsabili della sorveglianza dei singoli sistemi di regolamento titoli operati dai CSD, le banche centrali che emettono le principali valute di regolamento, se del caso, le pertinenti banche centrali che agiscono in qualità di agente di regolamento per i singoli sistemi di regolamento titoli, nonché, se del caso, le autorità competenti per altre entità del gruppo. Tale collaborazione implica anche lo scambio di informazioni tra le autorità interessate la notifica immediata a tali autorità in caso di situazioni di emergenza che incidono sulla liquidità e la stabilità del sistema finanziario in uno degli Stati membri in cui sono stabiliti i CSD o qualsiasi dei loro partecipanti.
(23)
Se un CSD fornisce servizi in un altro Stato membro, l’autorità competente dello Stato membro ospitante dovrebbe poter richiedere all’autorità competente dello Stato membro d’origine tutte le informazioni concernenti le attività del CSD che siano rilevanti per l’autorità richiedente. Al fine di permettere un coordinamento efficace della vigilanza, tali informazioni potrebbero riguardare in particolare i servizi forniti agli utenti del CSD stabiliti nello Stato membro ospitante oppure gli strumenti o le valute trattati e possono includere informazioni su sviluppi negativi, risultati delle valutazioni dei rischi e misure correttive. L’autorità competente dello Stato membro d’origine dovrebbe altresì avere accesso alle informazioni periodicamente segnalate dal CSD all’autorità competente dello Stato membro ospitante.
(24)
Se un CSD fornisce servizi in uno Stato membro diverso dallo Stato membro in cui è stabilito, anche tramite l’apertura di una succursale, l’autorità competente del suo Stato membro d’origine ha la principale responsabilità di vigilanza su tale CSD. Quando le attività di un CSD in uno Stato membro ospitante hanno acquisito un’importanza sostanziale per il funzionamento dei mercati dei valori mobiliari e la tutela degli investitori in detto Stato membro, le autorità competenti e le autorità rilevanti dello Stato membro d’origine e dello Stato membro ospitante dovrebbero concludere accordi di cooperazione per la vigilanza delle attività di tale CSD nello Stato membro ospitante. L’autorità competente dello Stato membro d’origine dovrebbe altresì poter decidere che gli accordi di cooperazione prevedano la cooperazione multilaterale, anche di natura collegiale, tra la medesima autorità e le autorità competenti e le autorità rilevanti dello Stato membro ospitante in questione. Tali accordi di cooperazione non dovrebbero tuttavia essere considerati alla stregua di collegi delle autorità di vigilanza di cui al regolamento (UE) n. 1095/2010. Nessuno Stato membro o gruppo di Stati membri dovrebbe essere discriminato, direttamente o indirettamente, in quanto sede di CSD e di servizi di regolamento. Nello svolgere le sue funzioni ai sensi del presente regolamento, nessuna autorità dovrebbe discriminare direttamente o indirettamente alcuna impresa di un altro Stato membro. Nel rispetto del presente regolamento, a un CSD di uno Stato membro non dovrebbe essere limitato o impedito il regolamento di strumenti finanziari nella valuta di un altro Stato membro o di un paese terzo.
(25)
Il presente regolamento non dovrebbe impedire agli Stati membri di richiedere nel diritto nazionale un quadro giuridico specifico per la cooperazione quotidiana a livello nazionale tra l’autorità competente del CSD e le autorità rilevanti. Tale quadro giuridico nazionale dovrebbe essere coerente con gli orientamenti relativi alle prassi di vigilanza e alla cooperazione tra le autorità eventualmente emanati dall’ESMA ai sensi del presente regolamento.
(26)
È necessario che qualsiasi persona giuridica che rientri nell’ambito della definizione di CSD sia autorizzata dalle autorità nazionali competenti prima di avviare la sua attività. Tenendo in considerazione i diversi modelli d’impresa, è opportuno che i CSD siano definiti con riferimento a determinati servizi di base, ossia il regolamento, che presuppone la gestione di un sistema di regolamento titoli, nonché la prestazione di servizi di notariato e di servizi di gestione accentrata dei conti titoli. È opportuno che i CSD operino almeno un sistema di regolamento titoli e offrano almeno un altro servizio di base. Tale combinazione è essenziale affinché i CSD possano svolgere il proprio ruolo nel regolamento titoli e nel garantire l’integrità dell’emissione di titoli. Le entità che non operano sistemi di regolamento titoli, come le autorità di registrazione, gli agenti di trasferimento, le autorità, gli organismi pubblici incaricati della gestione di sistemi di registri istituiti a norma della direttiva 2003/87/CE o le CCP disciplinate dal regolamento (UE) n. 648/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (10) non rientrano nell’ambito della definizione di SCD.
(27)
Per assicurare la continuità delle operazioni critiche i CSD dovrebbero disporre di piani di risanamento. Fatta salva la direttiva 2014/59/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (11), le autorità competenti dovrebbero provvedere a che, per ogni CSD, sia istituito e mantenuto un adeguato piano di risoluzione in conformità della pertinente normativa nazionale degli Stati membri.
(28)
Al fine di disporre di dati affidabili sull’entità del regolamento titoli al di fuori dei sistemi di regolamento titoli ed assicurare che i rischi che ne derivano possano essere controllati e gestiti, gli enti diversi dai CSD che regolano operazioni su titoli al di fuori di un sistema di regolamento titoli dovrebbero segnalare le attività di regolamento stesse alle autorità competenti interessate. Le autorità competenti riceventi dovrebbero successivamente trasmettere queste informazioni all’ESMA comunicando i potenziali rischi derivanti da tali attività di regolamento. È inoltre opportuno che l’ESMA controlli queste attività di regolamento e tenga conto dei potenziali rischi che potrebbero comportare.
(29)
Al fine di evitare che i CSD si espongano a rischi in attività diverse da quelle soggette ad autorizzazione a norma del presente regolamento, i CSD autorizzati dovrebbero limitare le attività alla fornitura dei servizi previsti dalla loro autorizzazione o notificati ai sensi del presente regolamento e non dovrebbero detenere alcuna partecipazione secondo la definizione del presente regolamento con riferimento alla direttiva 2013/34/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (12), né detenere direttamente o indirettamente oltre il 20 % dei diritti di voto o del capitale di enti diversi da quelli che forniscono servizi analoghi, a meno che tale partecipazione sia approvata dalle autorità competenti dei CSD sulla base del fatto che non ne accresce in modo significativo il profilo di rischio dei CSD.
(30)
Al fine di garantire la sicurezza del funzionamento dei sistemi di regolamento titoli, è opportuno che questi siano operati solo dai CSD, o da banche centrali che agiscono come CSD, soggetti al presente regolamento.
(31)
Fatti salvi i requisiti specifici previsti dal diritto fiscale degli Stati membri, è opportuno che i CSD siano autorizzati a fornire servizi accessori ai loro servizi di base che contribuiscano a migliorare la sicurezza, l’efficienza e la trasparenza dei mercati mobiliari e non creino rischi ingiustificati per i loro servizi di base. Un elenco non esaustivo di tali servizi figura nel presente regolamento per consentire ai CSD di rispondere ai futuri sviluppi del mercato. Se la fornitura di tali servizi è correlata a obblighi di ritenuta alla fonte e di informativa nei confronti delle autorità fiscali, la stessa continuerà ad essere svolta in conformità del diritto dello Stato membro interessato. In conformità dell’articolo 114, paragrafo 2, TFUE, il potere di adottare misure ai sensi dell’articolo 114, paragrafo 1, non si applica alle disposizioni fiscali. Nella sentenza del 29 aprile 2004 nella causa C-338/01, Commissione/Consiglio (13), la Corte di giustizia dell’Unione europea ha statuito che l’espressione «disposizioni fiscali»«dev’essere interpretata come comprensiva non solamente delle disposizioni che individuano i soggetti passivi, le operazioni imponibili, la base imponibile, le aliquote e le esenzioni delle imposte dirette e indirette, ma anche di quelle relative alle modalità di recupero delle imposte medesime». Il presente regolamento non riguarda pertanto le modalità di riscossione delle imposte per le quali occorre utilizzare una base giuridica differente.
(32)
È opportuno che un CSD che intenda affidare un servizio di base a terzi, o fornire un nuovo servizio di base o accessorio non elencato nel presente regolamento, operare un altro sistema di regolamento titoli, avvalersi di un altro agente di regolamento o stabilire collegamenti con altri CSD che comportano rischi significativi richieda la relativa l’autorizzazione seguendo la stessa procedura prevista per l’autorizzazione iniziale; in questo caso, però, l’autorità competente dovrebbe comunicare al CSD richiedente se l’autorizzazione è stata concessa o negata osservando un termine di 3 mesi. Tuttavia, i collegamenti con altri CSD che non comportano rischi significativi o i collegamenti interoperabili dei CSD che esternalizzano i loro servizi relativi a tali collegamenti interoperabili a organismi pubblici, quali i membri del SEBC, non dovrebbero essere soggetti ad autorizzazione preventiva, ma dovrebbero essere notificati dai pertinenti CSD alle loro autorità competenti.
(33)
Il CSD che intenda estendere i propri servizi a servizi accessori di tipo non bancario espressamente elencati nel presente regolamento che non comportano un aumento del suo profilo di rischio dovrebbe poter prestare tali servizi previa notifica all’autorità competente del suo Stato membro d’origine.
(34)
I CSD stabiliti in paesi terzi dovrebbero poter offrire i loro servizi nell’Unione, anche tramite l’apertura di una succursale. Per assicurare un livello appropriato di sicurezza nella prestazione dei servizi CSD da parte di CSD di paesi terzi, questi ultimi dovrebbero essere soggetti al riconoscimento da parte dell’ESMA qualora intendano prestare taluni servizi elencati nel presente regolamento o aprire una succursale nell’Unione. In mancanza di tale riconoscimento, i CSD dei paesi terzi dovrebbero poter istituire collegamenti con CSD stabiliti nell’Unione, a condizione che l’autorità competente interessata non sollevi obiezioni. Visto il carattere globale dei mercati finanziari, l’ESMA è l’autorità che meglio si presta per il riconoscimento di CSD di paesi terzi. L’ESMA dovrebbe poter riconoscere CSD di paesi terzi solo se la Commissione conclude che essi sono soggetti ad un quadro giuridico e di vigilanza effettivamente equivalente a quello disposto dal presente regolamento, se sono effettivamente soggetti ad autorizzazione, vigilanza e sorveglianza nel loro paese di stabilimento e se sono stati conclusi accordi di cooperazione tra l’ESMA, le autorità competenti e le autorità rilevanti dei CSD. Il riconoscimento da parte dell’ESMA dovrebbe essere subordinato a un effettivo riconoscimento equivalente del quadro prudenziale che si applica ai CSD stabiliti nell’Unione e autorizzati a norma del presente regolamento.
(35)
Vista la complessità e la natura sistemica dei CSD e dei servizi che forniscono, è opportuno che norme di governo societario trasparenti garantiscano che l’alta dirigenza, i membri dell’organo di amministrazione, gli azionisti e i partecipanti, che sono nella posizione di esercitare un controllo, ai sensi della definizione di cui alla direttiva 2013/34/UE, sul funzionamento di un CSD siano idonei ad assicurare una gestione sana e prudente del CSD.
(36)
Tra gli Stati membri vigono strutture di governo societario diverse. Nella maggior parte dei casi vige una struttura monistica o dualistica. Le definizioni utilizzate nel presente regolamento intendono comprendere tutte le strutture esistenti senza raccomandarne alcuna in particolare. Esse sono puramente funzionali alla determinazione di norme intese a ottenere un risultato preciso a prescindere dal diritto societario nazionale applicabile a un ente in ciascuno Stato membro. Le definizioni non dovrebbero pertanto interferire con la distribuzione generale delle competenze in conformità del diritto societario nazionale.
(37)
È opportuno che norme di governo societario trasparenti garantiscano che siano presi in considerazione sia gli interessi degli azionisti, della dirigenza e del personale dei CSD, sia gli interessi dei loro utenti, al cui servizio operano, in ultima analisi, i CSD. È opportuno che tali norme di governo societario siano applicati senza pregiudicare il modello proprietario adottato dai CSD. Per ogni sistema di regolamento titoli operato da un CSD dovrebbe essere istituito un comitato degli utenti, per dare a questi ultimi la possibilità di essere consultati dall’organo di amministrazione del CSD in merito alle principali questioni che li interessano, comitato che dovrebbe essere dotato degli strumenti necessari per assolvere il suo ruolo. Il comitato degli utenti dovrebbe rappresentare gli interessi dei diversi utenti dei CSD, compresi quelli dei detentori di tipi diversi di titoli.
(38)
I CSD dovrebbero poter affidare a terzi la gestione dei propri servizi purché siano presidiati i rischi che ne derivano. Data la significatività dei compiti affidati ai CSD, è opportuno che il presente regolamento stabilisca che i CSD non possono trasferire le loro responsabilità a terzi esternalizzando mediante contratto le loro attività a terzi. L’esternalizzazione delle attività dovrebbe essere soggetta a condizioni rigorose che non sollevino i CSD dalla responsabilità per le proprie attività e che non pregiudichino la vigilanza e la sorveglianza dei CSD. A determinate condizioni, dovrebbe essere possibile esentare da tali requisiti l’esternalizzazione delle attività da parte dei CSD ad organismi pubblici.
(39)
Il presente regolamento non dovrebbe impedire agli Stati membri i quali consentono sistemi di detenzione diretta dei titoli di prevedere nel diritto nazionale che soggetti diversi dai CSD esercitino o possano esercitare determinate funzioni - tipicamente esercitate dai CSD in alcuni tipi di sistemi di detenzione dei titoli - e di specificare in che modo tali funzioni debbano essere esercitate. In particolare, in alcuni Stati membri gli operatori dei conti o i partecipanti ai sistemi di regolamento titoli operati dai CSD effettuano le registrazioni sui conti titoli gestiti dai CSD senza essere necessariamente essi stessi fornitori dei conti. Data la necessità di certezza giuridica relativamente alle registrazioni nei conti a livello di CSD, è opportuno che il presente regolamento riconosca il ruolo specifico di tali altri soggetti. Dovrebbe pertanto essere possibile, in circostanze specifiche e fatte salve norme rigorose stabilite per legge, che un CSD e l’altro soggetto interessato condividano la responsabilità oppure prevedere una responsabilità esclusiva di tale altro soggetto per taluni aspetti connessi alla funzione di gestione dei conti titoli al livello più elevato, a condizione che tale altro soggetto sia sottoposto a regolamentazione e vigilanza adeguate. Non dovrebbero esistere restrizioni al livello di condivisione della responsabilità.
(40)
È opportuno che le norme sulla condotta negli affari garantiscano la trasparenza delle relazioni tra CSD e loro utenti. In particolare, i CSD dovrebbero adottare e rendere pubblici i criteri di trasparenza, oggettività e non discriminazione che disciplinano la partecipazione al sistema di regolamento titoli, in modo da limitare l’accesso dei partecipanti solo sulla base dei rischi connessi. Le autorità competenti dovrebbero essere messe in condizione di intervenire in maniera rapida e adeguata in caso di rifiuto ingiustificato da parte dei CSD di fornire i propri servizi ai partecipanti. I CSD dovrebbero rendere pubblici prezzi e commissioni dei servizi forniti. Al fine di fornire un accesso aperto e non discriminatorio ai loro servizi, tenuto conto del potere di mercato tuttora significativo dei CSD sul territorio dei rispettivi Stati membri, i CSD non dovrebbero poter divergere dai prezzi pubblicati per i loro servizi di base e dovrebbe mantenere contabilità separate dei costi e dei ricavi afferenti a ciascun servizio di base e ai servizi accessori. Tali disposizioni sulla partecipazione integrano e rafforzano il diritto dei partecipanti al mercato di avvalersi di un sistema di regolamento in un altro Stato membro, previsto dalla direttiva 2014/65/UE.
(41)
Al fine di facilitare l’efficienza della registrazione, del regolamento e del pagamento, i CSD dovrebbero integrare nelle rispettive procedure di comunicazione con i partecipanti e le infrastrutture di mercato con cui si interfacciano le opportune procedure e norme di comunicazione internazionali aperte in materia di messaggistica e dati di riferimento.
(42)
Visto il ruolo centrale dei sistemi di regolamento titoli nei mercati finanziari, nel fornire i propri servizi i CSD dovrebbero fare il possibile per garantire la tempestività del regolamento delle operazioni su titoli e l’integrità dell’emissione di titoli. Il presente regolamento non dovrebbe interferire con le legislazioni nazionali degli Stati membri che disciplinano la detenzione di titoli e le modalità di mantenimento dell’integrità dell’emissione di titoli. Tuttavia, per aumentare la protezione delle attività dei loro partecipanti e quelle dei loro clienti, il presente regolamento dovrebbe richiedere ai CSD di segregare i conti titoli gestiti per ciascun partecipante e di offrire la possibilità di procedere su richiesta a ulteriori segregazioni dei conti dei clienti dei partecipanti, che in alcuni casi potrebbero essere disponibili soltanto a un costo più elevato a carico dei clienti dei partecipanti che richiedano ulteriori segregazioni. È opportuno richiedere ai CSD e ai loro partecipanti di fornire sia la segregazione omnibus sia la segregazione per singolo cliente, in modo che i clienti possano scegliere il livello di segregazione che ritengano consono alle loro esigenze.
La sola eccezione al riguardo dovrebbe essere ammessa nel caso in cui per altri motivi di ordine pubblico, in particolare in relazione alla riscossione efficace e trasparente delle imposte, a un CSD e ai suoi partecipanti sia richiesto di fornire la segregazione per singolo cliente in relazione ai cittadini e ai residenti di un determinato Stato membro, nonché alle persone giuridiche in questo stabilite qualora, alla data di entrata in vigore del presente regolamento, tale segregazione per singolo cliente sia richiesta ai sensi del diritto nazionale dello Stato membro a norma della quale i titoli sono emessi e solo per i cittadini e i residenti di detto Stato membro nonché per le persone giuridiche in questo stabilite. È opportuno che i CSD assicurino che tali requisiti si applichino separatamente a ciascun sistema di regolamento titoli da essi operato. Fatta salva la prestazione di servizi accessori, i CSD non dovrebbero usare per conto proprio i titoli appartenenti ai partecipanti, se non da questi espressamente autorizzati, e non dovrebbero usare altrimenti per conto proprio i titoli che non appartengono loro. È opportuno inoltre che i CSD richiedano ai partecipanti di ottenere preventivamente, dai loro clienti, i consensi necessari.
(43)
La direttiva 98/26/CE prevede che gli ordini di trasferimento immessi nei sistemi di regolamento titoli conformemente alle norme di tali sistemi debbano essere legalmente vincolanti e opponibili a terzi. Tuttavia, giacché che la direttiva 98/26/CE non fa specificamente riferimento ai CSD che gestiscono i sistemi di regolamento titoli, per chiarezza il presente regolamento dovrebbe richiedere ai CSD di definire il momento o i momenti in cui gli ordini di trasferimento sono immessi nei loro sistemi e diventano irrevocabili conformemente alle norme di tale direttiva. Inoltre, per migliorare la certezza giuridica, i CSD dovrebbero comunicare ai loro partecipanti il momento in cui il trasferimento di titoli e contante in un sistema di regolamento titoli è giuridicamente vincolante e opponibile a terzi conformemente, a seconda dei casi, al diritto nazionale. I CSD dovrebbero inoltre adottare tutte le misure ragionevoli per assicurare che i trasferimenti di titoli e contante siano legalmente vincolanti e opponibili a terzi al più tardi alla fine della giornata lavorativa corrispondente alla data effettiva del regolamento.
(44)
Al fine di evitare i rischi di regolamento dovuti all’insolvenza di un agente di regolamento, è opportuno che un CSD regoli, ogniqualvolta sia pratico o possibile, la gamba contante dell’operazione su titoli mediante conti aperti presso una banca centrale. Se tale soluzione non è né pratica né possibile, è opportuno che i CSD abbiano la facoltà di regolare un’operazione tramite conti aperti presso un ente creditizio stabilito alle condizioni di cui alla direttiva 2013/36/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (14) e sottoposto a una specifica procedura di autorizzazione e ai requisiti prudenziali di cui al titolo IV del presente regolamento.
(45)
I servizi bancari accessori al regolamento che comportano rischi di credito e di liquidità dovrebbero essere unicamente prestati dai CSD o esternalizzati a soggetti autorizzati a prestare servizi bancari accessori alle attività dei CSD come stabilito nel presente regolamento.
(46)
Al fine di assicurare l’efficienza risultante dalla fornitura di servizi CSD e di servizi bancari all’interno dello stesso gruppo di imprese, i requisiti del presente regolamento non dovrebbero impedire agli enti creditizi di appartenere allo stesso gruppo di imprese del CSD. È opportuno prevedere disposizioni che permettano di autorizzare i CSD a fornire ai loro partecipanti e ad altri soggetti servizi accessori tramite la stessa entità giuridica o all’interno di un’entità giuridica separata che potrebbe formare parte dello stesso gruppo di imprese controllate in ultima istanza dalla stessa impresa madre apicale o meno. Qualora un ente creditizio diverso da una banca centrale agisca in qualità di agente di regolamento, dovrebbe essere in grado di fornire ai partecipanti dei CSD i servizi indicati nel presente regolamento e contemplati dall’autorizzazione, ma non dovrebbe fornire, tramite la stessa entità giuridica, altri servizi bancari, al fine di limitare l’esposizione del sistema di regolamento ai rischi derivanti dal fallimento dell’ente creditizio.
(47)
Poiché la direttiva 2013/36/UE non disciplina specificamente il rischio di credito e il rischio di liquidità infragiornalieri derivanti dalla fornitura di servizi bancari accessori al regolamento, è opportuno che gli enti creditizi e i CSD che forniscono tali servizi siano soggetti anche a requisiti specifici rafforzati in materia di attenuazione del rischio di credito e del rischio di liquidità, tra cui una maggiorazione di capitale basata sul rischio che rifletta i rischi pertinenti. Tali requisiti rafforzati in materia di attenuazione del rischio di credito e del rischio di liquidità dovrebbero seguire le norme generali per le infrastrutture dei mercati finanziari e i principi del documento pubblicato nell’aprile 2013 dal Comitato di Basilea per la vigilanza bancaria intitolato «Monitoring tools for intraday liquidity management» (Strumenti di controllo per la gestione della liquidità infragiornaliera).
(48)
Alcuni CSD che operano anche come enti creditizi sono soggetti ai requisiti in materia di fondi propri e di segnalazione pertinenti agli enti creditizi e stabiliti nel regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (15) e nella direttiva 2013/36/UE. Data l’importanza sistemica di tali CSD, è opportuno che si applichino i requisiti più rigorosi del diritto dell’Unione, al fine di evitare l’applicazione cumulativa di differenti norme dell’Unione, ad esempio in relazione ai requisiti in materia di segnalazione dei fondi propri. In tutti i settori in cui si ravvisa la duplicazione potenziale dei requisiti, l’Autorità europea di vigilanza (Autorità bancaria europea), istituita dal regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (16) (ABE) e l’ESMA dovrebbero fornire un parere sull’applicazione appropriata degli atti dell’Unione in conformità dell’articolo 34 del regolamento (UE) n. 1093/2010 e del regolamento (UE) n. 1095/2010.
(49)
Oltre ai requisiti di fondi propri di cui al regolamento (UE) n. 575/2013 e alla direttiva 2013/36/UE, gli enti creditizi e i CSD dovrebbero essere soggetti a una maggiorazione di capitale che rifletta i rischi, ad esempio i rischi di credito e i rischi di liquidità, derivanti dalla concessione di credito infragiornaliero, tra gli altri, ai partecipanti di un sistema di regolamento titoli o ad altri utenti dei servizi CSD.
(50)
Al fine di garantire il pieno rispetto delle misure specifiche volte ad attenuare il rischio di credito e il rischio di liquidità, è opportuno che le autorità competenti abbiano la possibilità di richiedere ai CSD di designare più di un ente creditizio ogniqualvolta possano dimostrare, sulla base degli elementi disponibili, che le esposizioni di un ente creditizio alla concentrazione del rischio di credito e del rischio di liquidità non siano pienamente attenuate. I CSD dovrebbero anche poter designare più d’un ente creditizio.
(51)
La vigilanza sulla conformità degli enti creditizi designati o dei CSD autorizzati a fornire servizi bancari accessori al regolamento ai requisiti del regolamento (UE) n. 575/2013 e della direttiva 2013/36/UE e ai pertinenti requisiti prudenziali specifici del presente regolamento dovrebbe essere affidata alle autorità competenti di cui al regolamento (UE) n. 575/2013. Per assicurare l’applicazione coerente delle norme di vigilanza è auspicabile che i servizi bancari dei CSD di entità e natura tali da porre un rischio significativo per la stabilità finanziaria dell’Unione siano soggetti alla vigilanza diretta della BCE alla condizioni di cui al regolamento (UE) n. 1024/2013 del Consiglio (17). Il presente regolamento dovrebbe far salvo il regolamento (UE) n. 1024/2013.
(52)
Un ente creditizio o un CSD autorizzato a fornire servizi bancari accessori al regolamento dovrebbe essere conforme a ogni attuale o futuro atto legislativo dell’Unione applicabile agli enti creditizi. Il presente regolamento dovrebbe far salva la direttiva 2014/59/UE e qualsiasi futuro atto legislativo dell’Unione relativo al quadro di risanamento e di risoluzione degli enti creditizi, delle imprese di investimento e di altri enti finanziari.
(53)
Al fine di assicurare un sufficiente grado di sicurezza e di continuità dei servizi forniti dai CSD, è opportuno che essi siano soggetti a specifici requisiti prudenziali e patrimoniali uniformi e direttamente applicabili che attenuino il rischio giuridico, operativo e di investimento cui sono esposti.
(54)
La sicurezza degli accordi di collegamento conclusi tra CSD dovrebbe essere garantita da requisiti specifici che consentano l’accesso dei relativi partecipanti ad altri sistemi di regolamento titoli. La prestazione di servizi accessori di tipo bancario a partire da entità giuridiche distinte non dovrebbe impedire ai CSD di avvalersi di tali servizi, in particolare quando agiscono in qualità di partecipanti a un sistema di regolamento titoli operato da un altro CSD. È particolarmente importante che siano pienamente attenuati tutti i potenziali rischi che risultano dagli accordi di collegamento, tra cui il rischio di credito, di liquidità, organizzativo o qualsiasi altro rischio pertinente per i CSD. Per i collegamenti interoperabili è importante che i sistemi di regolamento titoli connessi siano identici per quanto riguarda il momento di immissione nel sistema degli ordini di trasferimento e l’irrevocabilità di tali ordini di trasferimento e utilizzino norme equivalenti riguardanti il momento in cui i trasferimenti di titoli e contante assumono carattere definitivo. È opportuno che ai CSD che utilizzano un’infrastruttura informatica comune per i regolamenti si applichino gli stessi principi.
(55)
Al fine di consentire alle autorità competenti di vigilare con efficacia sulle attività dei CSD, è opportuno che questi siano soggetti a rigorosi requisiti in materia di conservazione dei dati. I CSD dovrebbero conservare almeno per 10 anni tutte le registrazioni e tutti i dati concernenti tutti i servizi che possono fornire, compresi i dati delle operazioni sui servizi di gestione delle garanzie che comportano il trattamento dei contratti di vendita di titoli con patto di riacquisto o dei contratti di concessione di titoli in prestito. I CSD potrebbero aver bisogno di specificare un formato comune in cui i clienti fornirebbero i dati delle operazioni, così da soddisfare i requisiti di conservazione in conformità delle pertinenti norme tecniche di regolamentazione e attuazione adottate ai sensi del presente regolamento.
(56)
In molti Stati membri gli emittenti sono tenuti per legge a emettere alcuni tipi di titoli, in particolare azioni, avvalendosi dei CSD del proprio paese. Al fine di eliminare tale ostacolo al buon funzionamento del mercato della post-negoziazione nell’Unione e di consentire agli emittenti di scegliere il modo più efficiente per gestire i loro titoli, è opportuno che gli emittenti abbiano il diritto di scegliere un qualsiasi CSD stabilito nell’Unione per registrare i propri titoli e usufruire di tutti i servizi pertinenti offerti da un CSD. Poiché l’armonizzazione dei diritti societari nazionali va oltre l’ambito di applicazione del presente regolamento, è opportuno che continui ad applicarsi il diritto societario nazionale o altro diritto analogo sulla cui base i titoli sono emessi e che siano prese disposizioni atte ad assicurare il rispetto dei requisiti di tale diritto societario nazionale o altro diritto analogo laddove il CSD eserciti il diritto di scelta.
Il diritto societario nazionale e altro diritto analogo sulla cui base i titoli sono emessi disciplinano i rapporti tra l’emittente e i detentori o soggetti terzi e i loro rispettivi diritti e doveri in relazione ai titoli, come i diritti di voto, i dividendi e le operazioni societarie. È opportuno che il rifiuto di prestare servizi a un emittente possa avvenire soltanto sulla base di una valutazione completa dei rischi o se tale CSD non presta servizi di notariato in relazione a titoli emessi sulla base del diritto societario o altro diritto analogo del pertinente Stato membro. Le autorità competenti dovrebbero essere messe in condizione di intervenire in maniera rapida e adeguata in caso di rifiuto ingiustificato da parte di un CSD di fornire i propri servizi ad un emittente.
(57)
In considerazione del numero in aumento delle detenzioni e dei trasferimenti transfrontalieri di titoli potenziato dal presente regolamento, è della massima urgenza e importanza stabilire norme chiare sul diritto applicabile agli aspetti patrimoniali in relazione ai titoli detenuti nei conti gestiti dai CSD. Non di meno, trattandosi di questione orizzontale che va oltre l’ambito di applicazione del presente regolamento, questo aspetto potrebbe essere disciplinato da futuri atti legislativi dell’Unione.
(58)
Il codice di condotta europeo in materia di compensazione e regolamento del 7 novembre 2006 ha istituito un quadro non vincolante che consente l’accesso dei CSD agli altri CSD e ad altre infrastrutture di mercato. Tuttavia, il settore della post-negoziazione resta frammentato lungo linee nazionali, il che rende le operazioni transfrontaliere ingiustificatamente costose. È necessario stabilire condizioni uniformi per i collegamenti tra CSD e per l’accesso dei CSD agli altri CSD e ad altre infrastrutture di mercato. Al fine di consentire ai CSD di offrire ai propri partecipanti l’accesso ad altri mercati, è opportuno che i CSD abbiano il diritto di agire in qualità di partecipanti di un altro CSD o di richiedere a un altro CSD di mettere a punto funzionalità specifiche per accedervi. Tale accesso dovrebbe essere concesso a condizioni eque, ragionevoli e non discriminatorie e dovrebbe essere rifiutato solo qualora minacci l’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari o provochi un rischio sistemico. Le autorità competenti dovrebbero essere messe in condizione di intervenire in maniera rapida e adeguata in caso di rifiuto ingiustificato da parte di un CSD di concedere l’accesso ad altri CSD. Qualora i collegamenti tra CSD comportino rischi significativi per il regolamento, è opportuno che siano soggetti ad autorizzazione e maggiore vigilanza da parte delle rispettive autorità competenti.
(59)
È inoltre opportuno che i CSD abbiano accesso ai flussi relativi alle operazioni di una CCP o di una sede di negoziazione e che tali infrastrutture di mercato abbiano accesso ai sistemi di regolamento titoli operati dai CSD. Tale accesso può essere rifiutato soltanto qualora minacci l’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari o provochi un rischio sistemico e non può essere respinto in base alla perdita di quote di mercato.
(60)
Le autorità competenti dovrebbero essere messe in condizione di intervenire in maniera rapida e adeguata in caso di rifiuto ingiustificato da parte di un CSD o di un’infrastruttura di mercato di concedere l’accesso ai propri servizi. Il presente regolamento completa le modalità di accesso tra sedi di negoziazione, CCP e CSD di cui al regolamento (UE) n. 648/2012 e al regolamento (UE) n. 600/2014 necessarie per stabilire un mercato interno competitivo dei servizi post-negoziazione. È opportuno che l’ESMA e la Commissione continuino a controllare attentamente gli sviluppi dell’infrastruttura di post-negoziazione e che la Commissione intervenga, ove necessario, per impedire distorsioni della concorrenza nel mercato interno.
(61)
Un quadro solido in materia prudenziale e di condotta degli affari per il settore finanziario dovrebbe basarsi su regimi di vigilanza e sanzionatori forti. A tal fine, è opportuno che le autorità di vigilanza siano dotate dei poteri necessari per intervenire e che possano fare affidamento su regimi sanzionatori che scoraggino comportamenti illeciti. La revisione degli attuali poteri sanzionatori e della loro applicazione pratica al fine di promuovere la convergenza delle sanzioni tra le diverse attività di vigilanza è stata oggetto della comunicazione della Commissione dell’8 dicembre 2010 intitolata «Potenziare i regimi sanzionatori nel settore dei servizi finanziari».
(62)
Pertanto, al fine di garantire una reale conformità ai requisiti del presente regolamento da parte dei CSD, degli enti creditizi designati come agenti di regolamento, dei membri dei loro organi di amministrazione e di qualsiasi altro soggetto che detenga il controllo effettivo delle loro attività o di qualsiasi altro soggetto, è opportuno che le autorità competenti siano in grado di applicare sanzioni e misure amministrative efficaci, proporzionate e dissuasive.
(63)
Al fine di garantire un effetto dissuasivo e un’applicazione coerente delle sanzioni in tutti gli Stati membri, è opportuno che il presente regolamento preveda un elenco delle principali sanzioni amministrative e altre misure che devono essere a disposizione delle autorità competenti, il potere di imporre tali sanzioni e altre misure alle persone fisiche e giuridiche che si rendono responsabili di una violazione, un elenco di criteri fondamentali per determinare il livello e il tipo di sanzioni e altre misure da applicare, nonché il livello delle sanzioni amministrative pecuniarie. È opportuno che nel fissare le sanzioni amministrative pecuniarie si tenga conto di fattori quali eventuali benefici finanziari individuati risultanti dalla violazione, la gravità e la durata della violazione, eventuali circostanze aggravanti o attenuanti, la necessità che le sanzioni amministrative pecuniarie abbiano un effetto deterrente; se opportuno, si dovrebbe prevedere una riduzione in caso di collaborazione con l’autorità competente. È opportuno che l’adozione e la pubblicazione delle sanzioni rispettino i diritti fondamentali stabiliti dalla Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea («Carta»), in particolare il diritto al rispetto della vita privata e della vita familiare (articolo 7), il diritto alla protezione dei dati di carattere personale (articolo 8) e il diritto a un ricorso effettivo e a un giudice imparziale (articolo 47).
(64)
Al fine di individuare possibili violazioni, si dovrebbero predisporre meccanismi efficaci che incentivino la segnalazione alle autorità competenti di reali o possibili violazioni del presente regolamento. Tali meccanismi dovrebbero prevedere garanzie adeguate per le persone che segnalano reali o possibili violazioni del presente regolamento e per le persone accusate di tali violazioni. Dovrebbero essere istituite procedure appropriate per garantire alla persona accusata il diritto alla protezione dei dati personali, il diritto alla difesa e il diritto di essere ascoltata prima dell’adozione di una decisione definitiva che la riguarda nonché il diritto a un ricorso effettivo dinanzi al giudice contro una decisione o una misura che la riguarda.
(65)
È opportuno che il presente regolamento lasci impregiudicate le disposizioni di legge degli Stati membri in materia di sanzioni penali.
(66)
La direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (18) disciplina il trattamento dei dati personali effettuato negli Stati membri a norma del presente regolamento. È opportuno che lo scambio o la trasmissione di dati personali tra le autorità competenti degli Stati membri avvenga in conformità delle norme sul trasferimento dei dati personali di cui alla direttiva 95/46/CE. Il trattamento dei dati personali da parte dell’ESMA a norma del presente regolamento è disciplinato dal regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (19). Lo scambio o la trasmissione di dati personali da parte dell’ESMA dovrebbe avvenire in conformità delle norme sul trasferimento di dati personali di cui al regolamento (CE) n. 45/2001.
(67)
Il presente regolamento rispetta i diritti fondamentali e osserva i principi riconosciuti in particolare nella Carta, soprattutto il diritto al rispetto della vita privata e familiare, il diritto alla protezione dei dati di carattere personale, il diritto a un ricorso effettivo e a un giudice imparziale, il diritto di non essere giudicato o punito due volte per lo stesso reato nonché la libertà di esercitare un’attività, e deve essere applicato in conformità di tali diritti e principi.
(68)
È opportuno che l’ESMA svolga un ruolo centrale nell’applicazione del presente regolamento, assicurando un’applicazione coerente della normativa dell’Unione da parte delle autorità nazionali competenti e risolvendo le controverse tra tali autorità.
(69)
L’ESMA dovrebbe sottoporre relazioni annuali alla Commissione in cui si valutano le tendenze e i rischi potenziali nei mercati disciplinati dal presente regolamento. Tali relazioni dovrebbero comprendere almeno la valutazione dei seguenti aspetti: efficacia del regolamento, regolamento internalizzato, prestazione di servizi transfrontalieri, motivi del rifiuto di diritti di accesso e qualsiasi altro ostacolo materiale alla concorrenza nei servizi finanziari post-negoziazione, compresi gli ostacoli derivanti da un uso inappropriato delle modalità di licenza, adeguatezza delle penali per i mancati regolamenti, in particolare esigenza di ulteriore flessibilità in relazione a penali per mancati regolamenti riguardo a strumenti finanziari illiquidi, applicazione delle norme degli Stati membri sulla responsabilità civile per perdite attribuibili ai CSD, condizioni per la prestazione di servizi accessori di tipo bancario, requisiti in merito alla protezione dei titoli dei partecipanti e dei loro clienti e regime di sanzioni; le relazioni possono anche contenere, ove necessario, raccomandazioni per azioni preventive o correttive. L’ESMA dovrebbe altresì effettuare verifiche inter pares sulle attività delle autorità competenti ai sensi del presente regolamento entro un termine appropriato e in conformità del regolamento (UE) n. 1095/2010. Data l’importanza sistemica dei CSD e considerato che sono disciplinati per la prima volta a livello dell’Unione, è opportuno prescrivere che tali verifiche inter pares avvengano, inizialmente, ogni 3 anni almeno relativamente alla vigilanza dei CSD che si avvalgono della libertà di prestare servizi o di partecipare a collegamenti interoperabili.
(70)
Trattandosi di un organo con una competenza altamente specializzata in materia di titoli e mercati mobiliari, è efficiente e opportuno incaricare l’ESMA dell’elaborazione di progetti di norme tecniche di regolamentazione e di attuazione che non comportino scelte politiche, nonché della loro presentazione alla Commissione. Nei casi specificati, è opportuno che l’ESMA cooperi altresì strettamente con i membri del SEBC e con l’ABE.
(71)
Alla Commissione dovrebbe essere conferito il potere di adottare norme tecniche di regolamentazione conformemente all’articolo 290 TFUE, agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1093/2010 e del regolamento (UE) n. 1095/2010 per quanto riguarda i dettagli delle misure relative alla disciplina di regolamento, la segnalazione di regolamenti internalizzati, le informazioni e altri elementi che un CSD deve includere nella domanda di autorizzazione, le condizioni alle quali le autorità competenti per i CSD possono approvarne la partecipazione al capitale di determinate entità giuridiche, le informazioni che le varie autorità devono scambiarsi nell’ambito della vigilanza dei CSD, le informazioni che il CSD richiedente è tenuto a fornire all’ESMA nella domanda di riconoscimento, gli elementi dei dispositivi di governo societario dei CSD, i dettagli dei registri che devono essere tenuti dai CSD, i rischi di cui devono tener conto i CSD allorché effettuano una valutazione completa dei rischi e le autorità competenti che valutano i motivi di rifiuto delle domande di accesso, gli elementi della procedura di accesso dei partecipanti e degli emittenti ai CSD, di accesso tra CSD e tra CSD e altre infrastrutture di mercato, i dettagli delle misure che i CSD devono adottare al fine di mantenere l’integrità dell’emissione, l’attenuazione dei rischi operativi e d’investimento e dei rischi derivanti dai collegamenti tra CSD, i dettagli dei requisiti patrimoniali per i CSD, i dettagli delle domande di autorizzazione a fornire servizi accessori di tipo bancario, la maggiorazione di capitale, i requisiti prudenziali per il rischio di credito e per il rischio di liquidità per i CSD e gli enti creditizi designati che sono autorizzati a fornire servizi accessori di tipo bancario.
(72)
Alla Commissione dovrebbe essere conferito altresì il potere di adottare norme tecniche di attuazione tramite atti di esecuzione conformemente all’articolo 291 TFUE e all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010 per quanto riguarda i formati standard e i modelli per la segnalazione di regolamenti internalizzati, la domanda di autorizzazione dei CSD, la trasmissione di informazioni tra le varie autorità competenti ai fini della vigilanza dei CSD, gli accordi di cooperazione rilevanti tra autorità del paese di origine e autorità del paese ospitante, il formato dei registri che devono essere tenuti dai CSD, le procedure previste per i casi in cui a un partecipante o a un emittente è negato l’accesso a un CSD, i casi in cui è negato l’accesso tra CSD o i casi in cui è negato l’accesso tra CSD e altre infrastrutture di mercato, nonché la consultazione delle varie autorità prima della concessione dell’autorizzazione ad un agente di regolamento.
(73)
Al fine di conseguire gli obiettivi fissati dal presente regolamento, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo a dettagli specifici concernenti alcune definizioni, ai parametri per il calcolo delle penali pecuniarie a carico dei partecipanti responsabili dei mancati regolamenti e ai criteri in base ai quali le operazioni di un CSD in uno Stato membro ospitante dovrebbero essere considerate di importanza sostanziale per tale Stato membro. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(74)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione per l’adozione di decisioni sulla valutazione delle norme di paesi terzi ai fini del riconoscimento di CSD di tali paesi. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (20).
(75)
Nella valutazione delle pertinenti norme dei paesi terzi, dovrebbe essere adottato un approccio proporzionato e basato sui risultati, incentrato sul rispetto delle norme applicabili dell’Unione e, in caso, delle norme internazionali. Potrebbe anche essere concesso un riconoscimento condizionale o temporaneo qualora non vi siano ambiti di sostanziale differenza che avrebbero prevedibili effetti negativi sui mercati dell’Unione.
(76)
Poiché gli obiettivi del presente regolamento, vale a dire la fissazione di requisiti uniformi per il regolamento e per i CSD, non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri ma, a motivo della portata dell’azione, possono essere conseguiti meglio a livello dell’Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(77)
È necessario modificare la direttiva 98/26/CE al fine di conformarla alla direttiva 2010/78/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (21), nel senso che i sistemi di regolamento titoli designati non saranno più notificati alla Commissione ma all’ESMA.
(78)
Considerando che il presente regolamento armonizza a livello dell’Unione le misure intese a prevenire e gestire i mancati regolamenti e presenta un ambito di applicazione per tali misure più ampio rispetto al regolamento (UE) n. 236/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (22), è necessario abrogare l’articolo 15 di detto regolamento.
(79)
I CSD dovrebbero essere esentati dall’applicazione della direttiva 2014/65/UE e del regolamento (UE) n. 600/2014 ogniqualvolta forniscano servizi che sono esplicitamente elencati nel presente regolamento. Nondimeno, per garantire che le entità che forniscono servizi e attività di investimento siano soggette alla direttiva 2014/65/UE e al regolamento (UE) n. 600/2014 e per evitare distorsioni della concorrenza tra diversi tipi di fornitori di tali servizi, è necessario prescrivere che i CSD che forniscono servizi e attività di investimento nell’ambito dei loro servizi accessori siano soggetti ai requisiti della direttiva 2014/65/UE e del regolamento (UE) n. 600/2014.
(80)
È opportuno rinviare l’applicazione dei requisiti in materia di autorizzazione e di riconoscimento stabiliti nel presente regolamento al fine di concedere ai CSD stabiliti nell’Unione o in paesi terzi il tempo sufficiente per richiedere l’autorizzazione e il riconoscimento delle loro attività di cui al presente regolamento. Finché non vi sia una decisione di autorizzazione o riconoscimento dei CSD e delle loro attività, compresi i collegamenti tra CSD, ai sensi del presente regolamento, dovrebbero continuare ad applicarsi le rispettive norme nazionali in materia di autorizzazione e riconoscimento dei CSD.
(81)
È inoltre necessario rinviare l’applicazione dei requisiti in materia di disciplina di regolamento e dei requisiti in materia di obbligo di segnalazione di internalizzatori di regolamento fino all’adozione di tutti i necessari atti delegati e di esecuzione che specificano ulteriormente tali requisiti, e dei requisiti in materia di registrazione di taluni valori mobiliari tramite scrittura contabile e dell’obbligo di regolamento nei sistemi di regolamento titoli non oltre il secondo giorno lavorativo successivo alla negoziazione, al fine di concedere ai partecipanti al mercato che detengono titoli in forma cartacea o con periodi di regolamento più lunghi il tempo sufficiente per conformarsi a tali requisiti,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
TITOLO I
OGGETTO, AMBITO DI APPLICAZIONE E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto e ambito di applicazione
1. Il presente regolamento stabilisce obblighi uniformi per il regolamento degli strumenti finanziari nell’Unione e norme concernenti l’organizzazione dei depositari centrali di titoli (central securities depositories - CSD) e lo svolgimento delle loro attività per promuovere un regolamento sicuro, efficace e agevole.
2. Il presente regolamento si applica al regolamento di tutti gli strumenti finanziari e di tutte le attività dei CSD, salvo diversa indicazione nel regolamento stesso.
3. Il presente regolamento fa salve le disposizioni del diritto dell’Unione in materia di strumenti finanziari specifici, in particolare la direttiva 2003/87/CE.
4. Gli articoli da 10 a 20, da 22 a 24, l’articolo 27, l’articolo 28, paragrafo 6, l’articolo 30, paragrafo 4, e gli articoli 46 e 47, nonché le disposizioni del titolo IV e gli obblighi di riferire alle autorità competenti o alle autorità rilevanti o di rispettare i loro ordini in forza del presente regolamento non si applicano ai membri del SEBC, ad altri organismi nazionali degli Stati membri che svolgono funzioni analoghe né ad altri organismi pubblici incaricati della gestione del debito pubblico nell’Unione, o che intervengono nella medesima, in relazione ai CSD che i suddetti organismi gestiscono direttamente sotto la responsabilità dello stesso organo di amministrazione, che hanno accesso ai fondi di tali organismi e che non sono entità separate.
Articolo 2
Definizioni
1. Ai fini del presente regolamento si intende per:
1) «depositario centrale di titoli» o «CSD»: persona giuridica che opera un sistema di regolamento titoli di cui al punto 3 della sezione A dell’allegato e fornisce almeno un altro servizio di base di cui alla sezione A dell’allegato;
2) «CSD di un paese terzo»: qualsiasi entità giuridica stabilita in un paese terzo che fornisce un servizio simile al servizio di base di cui al punto 3 della sezione A dell’allegato e svolge almeno un altro servizio di base di cui alla sezione A dell’allegato;
3) «accentramento»: atto di concentrare la collocazione dei titoli fisici in un CSD in modo da consentire che i trasferimenti successivi possano essere effettuati mediante scritture contabili;
4) «forma dematerializzata»: il fatto che taluni strumenti finanziari esistono soltanto come registrazioni in scritture contabili;
5) «CSD cui è presentata la domanda»: CSD che riceve la domanda di accesso ai suoi servizi da parte di un altro CSD mediante un collegamento tra CSD;
6) «CSD richiedente»: CSD che richiede l’accesso ai servizi di un altro CSD mediante un collegamento tra CSD;
7) «regolamento»: completamento di un’operazione su titoli, ove eseguita allo scopo di assolvere le obbligazioni delle parti dell’operazione mediante il trasferimento di contante o titoli, o di entrambi;
8) «strumenti finanziari» o «titoli»: strumenti finanziari quali definiti all’articolo 4, paragrafo 1, punto 15, della direttiva 2014/65/UE;
9) «ordine di trasferimento»: ordine di trasferimento quale definito all’articolo 2, lettera i), secondo trattino, della direttiva 98/26/CE;
10) «sistema di regolamento titoli»: sistema ai sensi dell’articolo 2, lettera a), primo, secondo e terzo trattino, della direttiva 98/26/CE, non operato da una controparte centrale e la cui attività consiste nell’esecuzione di ordini di trasferimento;
11) «internalizzatore di regolamento»: qualsiasi impresa, comprese quelle autorizzate ai sensi della direttiva 2013/36/UE o della direttiva 2014/65/UE che esegue ordini di trasferimento per conto di clienti o per conto proprio anziché mediante un sistema di regolamento titoli;
12) «data prevista per il regolamento»: data inserita nel sistema di regolamento titoli come data per il regolamento e alla quale le parti di un’operazione su titoli convengono che debba avere luogo il regolamento;
13) «periodo di regolamento»: periodo di tempo intercorrente tra la data dell’operazione e la data prevista per il regolamento;
14) «giorno lavorativo»: giorno lavorativo (business day) quale definito all’articolo 2, lettera n), della direttiva 98/26/CE;
15) «mancato regolamento»: mancato verificarsi del regolamento o il regolamento parziale di un’operazione su titoli alla data prevista per il regolamento a causa della mancanza di titoli o di contante e a prescindere dal motivo di tale mancanza;
16) «controparte centrale» o «CCP»: CCP quale definita all’articolo 2, punto 1, del regolamento (UE) n. 648/2012;
17) «autorità competente»: autorità designata da ogni Stato membro ai sensi dell’articolo 11, salvo se specificato diversamente nel presente regolamento;
18) «autorità rilevante»: autorità di cui all’articolo 12;
19) «partecipante»: partecipante, quale definito all’articolo 2, lettera f), della direttiva 98/26/CE, a un sistema di regolamento titoli;
20) «partecipazione»: partecipazione ai sensi dell’articolo 2, punto 2, della direttiva 2013/34/UE o il fatto di detenere, direttamente o indirettamente, almeno il 20 % dei diritti di voto o del capitale di un’impresa;
21) «controllo»: relazione tra due imprese quale descritta all’articolo 22 della direttiva 2013/34/UE;
22) «impresa figlia»: impresa figlia ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 10, e dell’articolo 22 della direttiva 2013/34/UE;
23) «Stato membro d’origine»: Stato membro nel quale un CSD è stabilito;
24) «Stato membro ospitante»: Stato membro, diverso dallo Stato membro d’origine, in cui un CSD ha una succursale o presta servizi CSD;
25) «succursale»: sede di attività diversa dalla sede dell’amministrazione centrale che costituisce una parte di un CSD, priva di personalità giuridica, e che fornisce servizi CSD per i quali il CSD è stato autorizzato;
26) «inadempimento», in relazione a un partecipante: situazione in cui nei confronti di un partecipante è aperta una procedura d’insolvenza quale definita all’articolo 2, lettera j), della direttiva 98/26/CE;
27) «consegna contro pagamento» o «DVP»: meccanismo di regolamento titoli che collega il trasferimento di titoli con il trasferimento di contante in modo che la consegna dei titoli si verifichi se e solo se avviene il corrispondente trasferimento di contante e viceversa;
28) «conto titoli»: conto sul quale i titoli possono essere accreditati o addebitati;
29) «collegamento tra CSD»: accordo tra CSD in virtù del quale un CSD diviene un partecipante al sistema di regolamento titoli di un altro CSD al fine di facilitare il trasferimento di titoli dai partecipanti di quest’ultimo ai partecipanti del primo, o accordo in virtù del quale un CSD accede a un altro CSD indirettamente tramite un intermediario. I collegamenti tra CSD comprendono collegamenti standard, collegamenti personalizzati, collegamenti indiretti e collegamenti interoperabili;
30) «collegamento standard»: collegamento tra CSD con il quale un CSD diviene un partecipante al sistema di regolamento titoli di un altro CSD alle stesse condizioni applicabili a ogni altro partecipante al sistema di regolamento titoli operato da questo secondo CSD;
31) «collegamento personalizzato»: collegamento tra CSD con il quale ad un CSD che diviene un partecipante al sistema di regolamento titoli di un altro CSD sono forniti servizi specifici aggiuntivi rispetto ai servizi normalmente forniti da tale CSD ai partecipanti al sistema di regolamento titoli;
32) «collegamento indiretto»: accordo tra un CSD e un terzo diverso da un CSD che è un partecipante al sistema di regolamento titoli di un altro CSD. Tale collegamento è istituito da un CSD per facilitare il trasferimento di titoli dai partecipanti di un altro CSD ai suoi partecipanti;
33) «collegamento interoperabile»: collegamento tra CSD con il quale i CSD convengono soluzioni tecniche comuni per il regolamento nei sistemi di regolamento titoli da essi operati;
34) «procedure e norme di comunicazione internazionali aperte»: norme relative alle procedure di comunicazione accettate a livello internazionale, quali i formati dei messaggi e la rappresentazione dei dati standardizzati, disponibili per i soggetti interessati su base equa, aperta e non discriminatoria;
35) «valori mobiliari»: valori mobiliari quali definiti all’articolo 4, paragrafo 1, punto 44, della direttiva 2014/65/UE;
36) «azioni»: titoli di cui all’articolo 4, paragrafo 1, punto 44, lettera a), della direttiva 2014/65/UE;
37) «strumenti del mercato monetario»: strumenti del mercato monetario quali definiti all’articolo 4, paragrafo 1, punto 17, della direttiva 2014/65/UE;
38) «quote di un organismo di investimento collettivo»: quote di organismi di investimento collettivo di cui all’allegato I, sezione C, punto 3, della direttiva 2014/65/UE;
39) «quota di emissioni»: quota di emissioni quale descritta all’allegato I, sezione C, punto 11, della direttiva 2014/65/UE, esclusi gli strumenti derivati su quote di emissione;
40) «mercato regolamentato»: mercato regolamentato quale definito all’articolo 4, paragrafo 1, punto 21, della direttiva 2014/65/UE;
41) «sistema multilaterale di negoziazione»: sistema multilaterale di negoziazione quale definito all’articolo 4, paragrafo 1, punto 22, della direttiva 2014/65/UE;
42) «sede di negoziazione»: sede di negoziazione quale definita all’articolo 4, paragrafo 1, punto 24, della direttiva 2014/65/UE;
43) «agente di regolamento»: agente di regolamento quale definito all’articolo 2, lettera d), della direttiva 98/26/CE;
44) «mercato di crescita per le PMI»: mercato di crescita per le PMI quale definito all’articolo 4, paragrafo 1, punto 12, della direttiva 2014/65/UE;
45) «organo di amministrazione»: organo o organi di un CSD, designato conformemente al diritto nazionale, cui è conferito il potere di stabilire gli indirizzi strategici, gli obiettivi e la direzione generale del CSD e che supervisiona e controlla le decisioni della dirigenza. L’organo di amministrazione comprende le persone che dirigono di fatto l’attività del CSD.
Se, conformemente al diritto nazionale, un organo di amministrazione comprende più organi con funzioni specifiche, i requisiti del presente regolamento si applicano solo ai membri dell’organo di amministrazione a cui il diritto nazionale applicabile attribuisce la rispettiva responsabilità;
46) «alta dirigenza»: persone fisiche che esercitano funzioni esecutive nell’ambito di un CSD e che sono responsabili della gestione quotidiana del CSD e ne rispondono all’organo di amministrazione.
2. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 67 riguardo alle misure volte a specificare ulteriormente i servizi accessori di tipo non bancario di cui alla sezione B, punti da 1 a 4, dell’allegato e i servizi accessori di tipo bancario di cui alla sezione C dell’allegato.
TITOLO II
REGOLAMENTO TITOLI
CAPO I
Scrittura contabile
Articolo 3
Scrittura contabile
1. Fatto salvo il paragrafo 2, gli emittenti stabiliti nell’Unione che emettono o hanno emesso valori mobiliari ammessi alla negoziazione o negoziati in sedi di negoziazione provvedono affinché tali titoli siano rappresentati mediante scrittura contabile tramite accentramento o a seguito di emissione diretta in forma dematerializzata.
2. A fronte di un’operazione su valori mobiliari eseguita in una sede di negoziazione i relativi titoli sono registrati in un CSD mediante scrittura contabile entro la data prevista per il regolamento, a meno che non siano già stati precedentemente registrati sotto tale forma.
Se i valori mobiliari sono trasferiti per effetto di un contratto di garanzia finanziaria quale definito all’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), della direttiva 2002/47/CE, tali titoli sono registrati in un CSD mediante scrittura contabile entro la data prevista per il regolamento, a meno che non siano già stati precedentemente registrati sotto tale forma.
Articolo 4
Controllo del rispetto della normativa
1. Le autorità dello Stato membro nel quale è stabilito l’emittente che emette titoli assicurano l’applicazione dell’articolo 3, paragrafo 1.
2. Le autorità competenti della vigilanza delle sedi di negoziazione, comprese le autorità competenti designate ai sensi dell’articolo 21, paragrafo 1, della direttiva 2003/71/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (23), assicurano l’applicazione dell’articolo 3, paragrafo 2, primo comma, del presente regolamento quando i titoli di cui all’articolo 3, paragrafo 1, del presente regolamento sono negoziati in sedi di negoziazione.
3. Le autorità degli Stati membri responsabili dell’applicazione della direttiva 2002/47/CE assicurano l’applicazione dell’articolo 3, paragrafo 2, secondo comma, del presente regolamento quando i titoli di cui all’articolo 3, paragrafo 1, del presente regolamento sono trasferiti per effetto di un contratto di garanzia finanziaria quale definito all’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), della direttiva 2002/47/CE.
CAPO II
Periodi di regolamento
Articolo 5
Data fissata per il regolamento
1. I partecipanti ad un sistema di regolamento titoli che regolano in tale sistema, per conto proprio o per conto terzi, operazioni su valori mobiliari, strumenti del mercato monetario, quote di un organismo di investimento collettivo e quote di emissioni regolano tali operazioni alla data prevista per il regolamento.
2. Per quanto riguarda le operazioni su valori mobiliari di cui al paragrafo 1 eseguite in sedi di negoziazione, la data prevista per il regolamento non è successiva al secondo giorno lavorativo dopo la negoziazione. Tale requisito non si applica alle operazioni negoziate privatamente ma eseguite in una sede di negoziazione, alle operazioni eseguite bilateralmente ma segnalate a una sede di negoziazione, o alla prima operazione che determina l’assoggettamento dei valori mobiliari in questione alla registrazione iniziale mediante scrittura contabile ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2.
3. Le autorità competenti assicurano l’applicazione del paragrafo 1.
Le autorità competenti per la vigilanza delle sedi di negoziazione assicurano l’applicazione del paragrafo 2.
CAPO III
Disciplina di regolamento
Articolo 6
Misure per prevenire i mancati regolamenti
1. Le sedi di negoziazione stabiliscono procedure che consentono la conferma dei termini rilevanti delle operazioni su strumenti finanziari di cui all’articolo 5, paragrafo 1, alla data di esecuzione delle operazioni.
2. Nonostante il requisito stabilito al paragrafo 1, le imprese di investimento autorizzate ai sensi dell’articolo 5 della direttiva 2014/65/UE adottano, laddove applicabile, misure per limitare il numero di mancati regolamenti.
Tali misure prevedono almeno la conclusione di accordi tra l’impresa di investimento e i relativi clienti professionali di cui all’allegato II della direttiva 2014/65/UE per garantire la tempestiva comunicazione dell’attribuzione (allocation) della provvista di titoli all’operazione, la conferma di tale attribuzione e la conferma dell’accettazione o del rifiuto dei termini dell’operazione, in tempo utile, prima della data prevista per il regolamento.
L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, emana orientamenti in conformità dell’articolo 16 del regolamento (UE) n. 1095/2010 sulle procedure standardizzate e i protocolli di messaggistica da utilizzare per la conformità al presente paragrafo, secondo comma.
3. Per ciascun sistema di regolamento titoli da esso operato, un CSD stabilisce procedure che facilitano il regolamento delle operazioni su strumenti finanziari di cui all’articolo 5, paragrafo 1, alla data prevista per il regolamento con un’esposizione minima dei partecipanti ai rischi di controparte e di liquidità e una bassa percentuale di mancati regolamenti. Il CSD adotta, tramite adeguati meccanismi che incoraggino l’effettuazione del regolamento il prima possibile (early settlement) nell’ambito della data prevista per il regolamento.
4. Per ciascun sistema di regolamento titoli da esso operato, un CSD adotta misure per incoraggiare e incentivare il regolamento tempestivo delle operazioni da parte dei propri partecipanti. I CSD chiedono ai partecipanti di regolare le rispettive operazioni alla data prevista per il regolamento.
5. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare le misure che le imprese di investimento devono adottare in conformità del paragrafo 2, primo comma, i dettagli delle procedure che facilitano il regolamento di cui al paragrafo 3 e i dettagli delle misure per incoraggiare e incentivare il regolamento tempestivo delle operazioni di cui al paragrafo 4.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 7
Misure per la gestione dei mancati regolamenti
1. Per ciascun sistema di regolamento titoli da esso operato, un CSD stabilisce un sistema per il monitoraggio dei mancati regolamenti delle operazioni su strumenti finanziari di cui all’articolo 5, paragrafo 1. Il CSD segnala regolarmente all’autorità competente e alle autorità rilevanti il numero e i dettagli dei mancati regolamenti nonché qualsiasi altra informazione pertinente, comprese le misure previste dai CSD e dai loro partecipanti per migliorare l’efficacia dei regolamenti. Tali segnalazioni sono rese pubbliche dai CSD su base annua in forma anonima e aggregata. Le autorità competenti condividono con l’ESMA tutte le informazioni pertinenti sui mancati regolamenti.
2. Per ciascun sistema di regolamento titoli da esso operato, un CSD stabilisce procedure che facilitano il regolamento delle operazioni su strumenti finanziari di cui all’articolo 5, paragrafo 1, che non sono regolate alla data prevista per il regolamento. Tali procedure prevedono un meccanismo di penalizzazione che rappresenti un efficace deterrente per i partecipanti responsabili dei mancati regolamenti.
Prima di stabilire le procedure di cui al primo comma un CSD consulta le sedi di negoziazione e le CCP nei confronti delle quali presta servizi di regolamento.
Il meccanismo di penalizzazione di cui al primo comma comprende penali pecuniarie a carico dei partecipanti responsabili dei mancati regolamenti («partecipanti inadempienti»). Le penali pecuniarie sono calcolate su base giornaliera con riferimento a ciascun giorno lavorativo successivo alla data prevista per il regolamento in cui un’operazione risulta non regolata, fino alla fine della procedura di acquisto forzoso (buy-in) di cui al paragrafo 3, ma non oltre l’effettiva data di regolamento. Le penali pecuniarie non si configurano come fonte di profitto per il CSD.
3. Fatto salvo il meccanismo di penalizzazione di cui al paragrafo 2 e salvo il diritto delle controparti dell’operazione di cancellare la stessa previo accordo fra di loro, se un partecipante inadempiente non consegna gli strumenti finanziari di cui all’articolo 5, paragrafo 1, al partecipante destinatario entro i quattro giorni lavorativi successivi alla data prevista per il regolamento («periodo di proroga»), è avviata una procedura di acquisto forzoso, con la quale tali strumenti sono resi disponibili per il regolamento e oggetto di consegna al partecipante destinatario entro un termine appropriato.
Se l’operazione si riferisce a uno strumento finanziario negoziato su un mercato di crescita per le PMI, il periodo di proroga è pari a 15 giorni, a meno che detto mercato non decida di applicare un periodo più breve.
4. Al requisito di cui al paragrafo 3 si applicano le deroghe seguenti:
a)
in base al tipo di attività (asset) e alla liquidità degli strumenti finanziari in questione, il periodo di proroga può essere esteso da quattro fino a un massimo di sette giorni lavorativi, nel caso in cui un periodo di proroga più breve inciderebbe sull’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari interessati;
b)
per operazioni che si compongono di più transazioni, compresi i contratti di vendita di titoli con patto di riacquisto o i contratti di concessione di titoli in prestito, l’acquisto forzoso di cui al paragrafo 3 non si applica qualora il termine di queste operazioni sia sufficientemente breve e tale da rendere inefficace la procedura di acquisto forzoso.
5. Fatto salvo il paragrafo 7, le deroghe di cui al paragrafo 4 non si applicano in relazione ad operazioni su azioni compensate da una CCP.
6. Fatto salvo il meccanismo di penalizzazione di cui al l paragrafo 2, quando il prezzo delle azioni concordato al momento della negoziazione è superiore al prezzo versato per l’esecuzione della procedura di acquisto forzoso, la relativa differenza è corrisposta dal partecipante inadempiente al partecipante destinatario non oltre il secondo giorno lavorativo successivo alla consegna degli strumenti finanziari a seguito dell’acquisto forzoso.
7. Se la procedura di acquisto forzoso non va a buon fine o l’acquisto forzoso non è possibile, il partecipante destinatario può scegliere di ricevere un risarcimento in contanti o di rinviare l’esecuzione dell’acquisto forzoso a una data successiva adeguata («periodo di differimento»). Se gli strumenti finanziari pertinenti non sono consegnati al partecipante destinatario alla fine del periodo di differimento, è corrisposto il risarcimento in contanti.
Il risarcimento in contanti è versato al partecipante destinatario non oltre il secondo giorno lavorativo successivo alla fine della procedura di acquisto forzoso di cui al paragrafo 3 o del periodo di differimento, qualora sia stato scelto quest’ultimo.
8. Il partecipante inadempiente rimborsa al soggetto che esegue l’acquisto forzoso per tutti gli importi versati in conformità dei paragrafi 3, 4 e 5, comprese eventuali commissioni di esecuzione derivanti dall’acquisto forzoso. Tali commissioni sono oggetto di chiara comunicazione ai partecipanti.
9. I CSD, le CCP e le sedi di negoziazione stabiliscono procedure che consentono loro di sospendere, previa consultazione con la rispettiva autorità competente, un partecipante che, in maniera costante e sistematica, non adempie agli obblighi di consegna degli strumenti finanziari di cui all’articolo 5, paragrafo 1 alla data prevista per il regolamento, nonché di divulgare al pubblico la sua identità solo dopo avergli dato la possibilità di formulare osservazioni e a condizione che le autorità competenti dei CSD, delle CCP e delle sedi di negoziazione, nonché del partecipante in questione, siano state debitamente informate. Oltre a consultarla prima di ogni sospensione, i CSD, le CCP e le sedi di negoziazione notificano tempestivamente alle rispettive autorità competenti la sospensione di un partecipante. L’autorità competente informa immediatamente le autorità rilevanti della sospensione di un partecipante.
Le informazioni divulgate in merito alle sospensioni non contengono dati personali ai sensi dell’articolo 2, lettera a), della direttiva 95/46/CE.
10. I paragrafi da 2 a 9 si applicano a tutte le operazioni su strumenti finanziari di cui all’articolo 5, paragrafo 1, ammessi alla negoziazione o negoziati in una sede di negoziazione o compensati mediante CCP come segue:
a)
per le operazioni compensate mediante CCP, la CCP è il soggetto che esegue l’acquisto forzoso conformemente ai paragrafi da 3 a 8;
b)
per le operazioni non compensate mediante CCP ma eseguite in una sede di negoziazione, la sede di negoziazione include tra le proprie norme interne l’obbligo dei suoi membri e dei suoi partecipanti di applicare le misure di cui ai paragrafi da 3 a 8;
c)
per tutte le operazioni diverse da quelle di cui alle lettere a) e b) del presente comma, i CSD includono tra le proprie norme interne l’obbligo dei loro partecipanti di essere assoggettati alle misure di cui ai paragrafi da 3 a 8.
Un CSD fornisce alle CCP e alle sedi di negoziazione le informazioni relative al regolamento necessarie per consentire loro di adempiere ai rispettivi obblighi ai sensi del presente paragrafo.
Fatte salve le lettere da a) a c) del primo comma, i CSD possono controllare l’esecuzione degli acquisti forzosi di cui alle suddette lettere, in relazione a istruzioni di regolamento multiple che concernono gli stessi strumenti finanziari e con la stessa data di scadenza del periodo di esecuzione, al fine di ridurre al minimo il numero di acquisti forzosi da eseguire e, pertanto, l’impatto sul prezzo dei relativi strumenti finanziari.
11. I paragrafi da 2 a 9 non si applicano ai partecipanti inadempienti che sono CCP.
12. I paragrafi da 2 a 9 non si applicano se sono aperte procedure d’insolvenza nei confronti del partecipante inadempiente.
13. Il presente articolo non si applica qualora la sede principale di negoziazione delle azioni sia situata in un paese terzo. La localizzazione della sede principale di negoziazione delle azioni deve essere determinata in conformità dell’articolo 16 del regolamento (UE) n. 236/2012.
14. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 67 per specificare, in funzione del tipo di attività e della liquidità degli strumenti finanziari e del tipo di operazioni, i parametri per il calcolo di un livello deterrente e proporzionato di penali pecuniarie di cui al paragrafo 2, terzo comma, che garantisca un grado elevato di disciplina dei regolamenti e l’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari interessati.
15. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare:
a)
i dettagli del sistema di monitoraggio dei mancati regolamenti e le segnalazioni sui mancati regolamenti di cui al paragrafo 1;
b)
le procedure di riscossione e ridistribuzione delle penali pecuniarie e di qualsiasi altro possibile provento derivante dall’applicazione di tali penali in conformità del paragrafo 2;
c)
le caratteristiche di funzionamento dell’adeguata procedura di acquisto forzoso di cui ai paragrafi da 3 a 8, ivi compresa la definizione della tempistica opportuna per la consegna dello strumento finanziario a seguito della procedura di acquisto forzoso di cui al paragrafo 3. Tale tempistica è calibrata in base al tipo di attività e alla liquidità degli strumenti finanziari;
d)
le circostanze che consentirebbero un’estensione del periodo di proroga in funzione del tipo di attività e della liquidità degli strumenti finanziari, in conformità delle condizioni di cui al paragrafo 4, lettera a), tenendo conto dei criteri di valutazione della liquidità di cui all’articolo 2, paragrafo 1, punto 17, del regolamento (UE) n. 600/2014;
e)
tipo di operazioni e relative specifiche tempistiche di cui al paragrafo 4, lettera b), che rendono inefficace l’acquisto forzoso;
f)
un metodo di calcolo del risarcimento in contanti di cui al paragrafo 7;
g)
le condizioni in cui si considera che un partecipante, in maniera costante e sistematica, non adempie all’obbligo di consegnare gli strumenti finanziari di cui al paragrafo 9; e
h)
le informazioni di regolamento necessarie di cui al paragrafo 10, secondo comma.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 8
Controllo del rispetto della normativa
1. L’autorità competente del CSD che opera il sistema di regolamento titoli, l’autorità rilevante responsabile della sorveglianza del sistema di regolamento titoli interessato, nonché le autorità competenti per la vigilanza delle sedi di negoziazione, delle imprese di investimento e delle CCP garantiscono l’applicazione degli articoli 6 e 7 da parte dei soggetti sottoposti alla loro vigilanza e controllano l’applicazione delle penali imposte. Ove necessario, le rispettive autorità competenti cooperano strettamente. Gli Stati membri informano l’ESMA in relazione alle autorità competenti designate che fanno parte della struttura di vigilanza a livello nazionale.
2. Al fine di garantire prassi di vigilanza uniformi, efficienti ed efficaci all’interno dell’Unione in relazione agli articoli 6 e 7 del presente regolamento, l’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, può emanare orientamenti in conformità dell’articolo 16 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
3. Una violazione delle norme del presente titolo non inficia la validità di un contratto privato su strumenti finanziari o la possibilità per le parti di ottenere l’applicazione delle disposizioni di tale contratto.
CAPO IV
Regolamento internalizzato
Articolo 9
Internalizzatori di regolamento
1. Gli internalizzatori di regolamento segnalano trimestralmente alle autorità competenti del loro luogo di stabilimento in forma aggregata il volume e il valore di tutte le operazioni su titoli che regolano al di fuori di un sistema di regolamento titoli.
Le autorità competenti trasmettono senza indugio le informazioni ricevute in forza del primo comma all’ESMA e comunicano all’ESMA i potenziali rischi derivanti da tali attività di regolamento.
2. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, può elaborare progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare ulteriormente il contenuto di tale segnalazione.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
3. L’ESMA elabora progetti di norme tecniche di attuazione volti a stabilire formati standard, modelli e procedure per segnalare e trasmettere le informazioni di cui al paragrafo 1.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
TITOLO III
DEPOSITARI CENTRALI DI TITOLI
CAPO I
Autorizzazione e vigilanza dei CSD
Sezione 1
Autorità responsabili dell’autorizzazione e della vigilanza dei CSD
Articolo 10
Autorità competente
Fatte salve le funzioni di sorveglianza dei membri del SEBC di cui all’articolo 12, paragrafo 1, un CSD è autorizzato e vigilato dall’autorità competente del proprio Stato membro d’origine.
Articolo 11
Designazione dell’autorità competente
1. Ogni Stato membro designa l’autorità competente incaricata delle funzioni previste dal presente regolamento in materia di autorizzazione e vigilanza dei CSD stabiliti sul proprio territorio e ne informa l’ESMA.
Se uno Stato membro designa più di un’autorità competente, ne specifica chiaramente i rispettivi ruoli e designa una sola di esse come responsabile della cooperazione con le autorità competenti degli altri Stati membri, le autorità rilevanti, l’ESMA e l’ABE quando espressamente menzionato nel presente regolamento.
2. L’ESMA pubblica sul suo sito Internet l’elenco delle autorità competenti designate conformemente al paragrafo 1.
3. Alle autorità competenti sono conferiti i poteri di vigilanza e di indagine necessari per l’esercizio delle loro funzioni.
Articolo 12
Autorità rilevanti
1. Le seguenti autorità sono coinvolte nell’autorizzazione e nella vigilanza dei CSD ogniqualvolta specificamente menzionato nel presente regolamento:
a)
l’autorità responsabile della sorveglianza del sistema di regolamento titoli operato dal CSD nello Stato membro il cui diritto si applica a detto sistema di regolamento titoli;
b)
le banche centrali dell’Unione che emettono le principali valute in cui ha luogo il regolamento;
c)
se del caso, la banca centrale dell’Unione nei cui libri contabili è regolata la gamba di un sistema di regolamento titoli operato dal CSD.
2. L’ESMA pubblica sul suo sito Internet l’elenco delle autorità rilevanti di cui al paragrafo 1.
3. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione che specificano le condizioni alle quali le valute dell’Unione di cui al paragrafo 1, lettera b), sono considerate principali e le modalità per stabilire una procedura efficace per la consultazione delle autorità rilevanti di cui alle lettere b) e c) di tale paragrafo.
L’ESMA presenta i progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 13
Scambio di informazioni
1. Le autorità competenti, le autorità rilevanti e l’ESMA si trasmettono, su richiesta e senza indebito ritardo, le informazioni necessarie ai fini dell’esercizio delle funzioni previste dal presente regolamento.
2. Le autorità competenti, le autorità rilevanti, l’ESMA e gli altri organismi o persone fisiche e giuridiche che ricevono informazioni riservate nell’esercizio delle funzioni previste dal presente regolamento se ne servono solo nell’esercizio delle loro funzioni.
Articolo 14
Cooperazione tra autorità
1. Le autorità competenti, le autorità rilevanti e l’ESMA cooperano strettamente, anche scambiandosi tutte le informazioni pertinenti per l’applicazione del presente regolamento. Ove rilevante e opportuno, tale cooperazione include altre autorità e organismi pubblici, in particolare quelli istituiti o designati a norma della direttiva 2003/87/CE.
Al fine di garantire prassi di vigilanza uniformi, efficienti ed efficaci all’interno dell’Unione, compresa la cooperazione tra le autorità competenti e le autorità rilevanti nelle varie valutazioni necessarie per l’applicazione del presente regolamento, l’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, può emanare orientamenti rivolti alle autorità competenti in conformità dell’articolo 16 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
2. Nell’esercizio delle loro funzioni generali, le autorità competenti tengono in debito conto l’impatto potenziale delle loro decisioni sulla stabilità del sistema finanziario in tutti gli altri Stati membri interessati, in particolare nelle situazioni di emergenza di cui all’articolo 15, sulla base delle informazioni disponibili.
Articolo 15
Situazioni di emergenza
Fatta salva la procedura di notifica di cui all’articolo 6, paragrafo 3, della direttiva 98/26/CE, le autorità competenti e le autorità rilevanti informano immediatamente l’ESMA e il Comitato europeo per il rischio sistemico istituito dal regolamento (UE) n. 1092/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (24) e si informano vicendevolmente di ogni situazione di emergenza relativa a un CSD, ivi compresi eventuali sviluppi nei mercati finanziari, che potrebbe avere effetti negativi sulla liquidità dei mercati, sulla stabilità della valuta in cui si effettua il regolamento, sull’integrità della politica monetaria o sulla stabilità del sistema finanziario in uno degli Stati membri in cui il CSD o uno dei suoi partecipanti è stabilito.
Sezione 2
Condizioni e procedure per l’autorizzazione dei CSD
Articolo 16
Autorizzazione di un CSD
1. Qualsiasi persona giuridica che rientra nella definizione di CSD ottiene un’autorizzazione dall’autorità competente dello Stato membro in cui è stabilita prima di iniziare la sua attività.
2. L’autorizzazione specifica i servizi di base elencati alla sezione A dell’allegato e i servizi accessori di tipo non bancario consentiti ai sensi della sezione B dell’allegato che il CSD è autorizzato a prestare.
3. Il CSD rispetta in modo continuativo le condizioni necessarie per l’autorizzazione.
4. Il CSD, nonché i suoi revisori dei conti indipendenti, notificano all’autorità competente, senza indebito ritardo, ogni modifica sostanziale avente un’incidenza sul rispetto delle condizioni per l’autorizzazione.
Articolo 17
Procedura di concessione dell’autorizzazione
1. Il CSD richiedente presenta la domanda di autorizzazione alla sua autorità competente.
2. La domanda di autorizzazione è accompagnata da tutte le informazioni necessarie per permettere all’autorità competente di accertare che il CSD richiedente abbia adottato, al momento del rilascio dell’autorizzazione, tutte le disposizioni necessarie per garantire il rispetto degli obblighi stabiliti nel presente regolamento. La domanda di autorizzazione comprende il programma operativo indicante il tipo di attività previste e l’organizzazione strutturale del CSD.
3. Entro 30 giorni lavorativi (working days) dal ricevimento della domanda l’autorità competente valuta se essa è completa. Se la domanda è incompleta, l’autorità competente fissa un termine entro il quale il CSD richiedente deve trasmettere le informazioni aggiuntive. Quando la domanda è considerata completa, l’autorità competente informa il CSD richiedente.
4. Dal momento in cui la domanda è considerata completa l’autorità competente trasmette tutte le informazioni contenute nella domanda alle autorità rilevanti e consulta dette autorità a proposito delle caratteristiche del sistema di regolamento titoli operato dal CSD richiedente. Ciascuna autorità rilevante può comunicare all’autorità competente il suo parere entro 3 mesi dal ricevimento delle informazioni dall’autorità rilevante.
5. Ogniqualvolta il CSD richiedente intende fornire servizi di cui all’articolo 4, paragrafo 1, punto 2, della direttiva 2014/65/UE in aggiunta ai servizi accessori di tipo non bancario esplicitamente elencati nella sezione B dell’allegato, l’autorità competente trasmette tutte le informazioni incluse nella domanda all’autorità di cui all’articolo 67 della direttiva 2014/65/UE e consulta tale autorità in merito alla capacità del CSD richiedente di soddisfare i requisiti della direttiva 2014/65/UE e del regolamento (UE) n. 600/2014.
6. Prima di concedere l’autorizzazione al CSD richiedente, l’autorità competente consulta le autorità competenti dell’altro Stato membro interessato nei seguenti casi:
a)
il CSD è un’impresa figlia di un CSD autorizzato in un altro Stato membro;
b)
il CSD è un’impresa figlia dell’impresa madre di un CSD autorizzato in un altro Stato membro;
c)
il CSD è controllato dalle stesse persone fisiche o giuridiche che controllano un altro CSD autorizzato in un altro Stato membro.
7. La consultazione di cui al paragrafo 6 riguarda:
a)
l’idoneità degli azionisti e delle persone di cui all’articolo 27, paragrafo 6, nonché l’onorabilità e la professionalità delle persone che dirigono effettivamente l’attività del CSD di cui all’articolo 27, paragrafi 1 e 4, nei casi in cui tali azionisti e persone sono comuni al CSD richiedente e ad un CSD autorizzato in un altro Stato membro;
b)
la possibilità che le relazioni di cui al paragrafo 6, lettere a), b) e c), tra il CSD autorizzato in un altro Stato membro e il CSD richiedente non influenzano la capacità di quest’ultimo di soddisfare i requisiti del presente regolamento.
8. Entro 6 mesi dalla presentazione della domanda completa l’autorità competente comunica per iscritto al CSD richiedente, con una decisione pienamente motivata, se l’autorizzazione è stata concessa o rifiutata.
9. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare le informazioni che il CSD richiedente deve fornire all’autorità competente nella domanda di autorizzazione.
L’ESMA presenta i progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
10. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire formati standard, modelli e procedure per la domanda di autorizzazione.
L’ESMA presenta i progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 18
Effetti dell’autorizzazione
1. Le attività di un CSD autorizzato si limitano alla prestazione dei servizi contemplati dalla sua autorizzazione o notifica in conformità dell’articolo 19, paragrafo 8.
2. I sistemi di regolamento titoli possono essere operati soltanto da CSD autorizzati, incluse le banche centrali che fungono da CSD.
3. Un CSD autorizzato può avere partecipazioni esclusivamente in persone giuridiche le cui attività siano limitate alla prestazione dei servizi elencati alle sezioni A e B dell’allegato, salvo che la partecipazione sia approvata dalla rispettiva autorità competente con la motivazione che non comporta un aumento significativo del profilo di rischio del CSD.
4. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare i criteri a cui devono attendersi le autorità competenti per approvare la partecipazione dei CSD in persone giuridiche diverse da quelle che forniscono i servizi elencati alle sezioni A e B dell’allegato. Fra i criteri in questione può figurare la complementarità dei servizi forniti dalla persona giuridica rispetto ai servizi forniti da un CSD e la misura dell’esposizione del CSD alle passività derivanti da tale partecipazione.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 19
Estensione ed esternalizzazione delle attività e dei servizi
1. Un CSD autorizzato presenta domanda di autorizzazione all’autorità competente dello Stato membro d’origine quando intende esternalizzare a terzi un servizio di base ai sensi dell’articolo 30 o estendere le proprie attività ad una o più delle seguenti:
a)
servizi di base aggiuntivi elencati alla sezione A dell’allegato non contemplati dall’autorizzazione iniziale;
b)
servizi accessori consentiti ma non esplicitamente elencati alla sezione B dell’allegato, non contemplati dall’autorizzazione iniziale;
c)
gestione di un altro sistema di regolamento titoli;
d)
regolamento totale o parziale della gamba contante del proprio sistema di regolamento titoli nei libri contabili di un altro agente di regolamento;
e)
creazione di collegamenti interoperabili, anche con CSD dei paesi terzi.
2. La concessione dell’autorizzazione di cui al paragrafo 1 è soggetta alla procedura stabilita all’articolo 17.
L’autorità competente informa il CSD richiedente del rilascio o del rifiuto dell’autorizzazione entro 3 mesi dalla presentazione della domanda completa.
3. I CSD stabiliti nell’Unione che intendono creare collegamenti interoperabili presentano alle rispettive autorità competenti una domanda di autorizzazione come richiesto al paragrafo 1, lettera e). Tali autorità si consultano in merito all’approvazione del collegamento tra CSD. In caso di decisioni divergenti e se convenuto da entrambe le autorità competenti, la questione può essere deferita all’ESMA, che può intervenire conformemente ai poteri che le sono conferiti dall’articolo 19 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
4. Le autorità di cui al paragrafo 3 rifiutano di autorizzare un collegamento solo quando questo minacci l’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari o faccia insorgere un rischio sistemico.
5. I collegamenti interoperabili tra CSD che esternalizzano alcuni dei loro servizi, relativi a tali collegamenti, a un soggetto pubblico in conformità dell’articolo 30, paragrafo 5, e i collegamenti fra CSD che non sono menzionati al paragrafo 1, lettera e), non sono soggetti all’autorizzazione di cui a tale lettera, ma sono notificati alle autorità competenti e rilevanti dei CSD prima della loro attuazione, fornendo tutte le informazioni pertinenti per consentire a tali autorità di valutare la conformità con i requisiti di cui all’articolo 48.
6. Un CSD stabilito e autorizzato nell’Unione può mantenere o stabilire un collegamento con un CSD di un paese terzo conformemente alle condizioni e procedure di cui al presente articolo. Qualora i collegamenti siano istituiti con CSD di paesi terzi, le informazioni fornite dal CSD richiedente consentono all’autorità competente di valutare se tali collegamenti soddisfino i requisiti di cui all’articolo 48 o i requisiti a questi equivalenti.
7. L’autorità competente del CSD richiedente impone al CSD di interrompere un collegamento notificato quando tale collegamento non soddisfa i requisiti di cui all’articolo 48 e potrebbe pertanto minacciare l’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari o potrebbe far insorgere un rischio sistemico. L’autorità competente che imponga al CSD di interrompere un collegamento segue la pertinente procedura stabilita all’articolo 20, paragrafi 2 e 3.
8. I servizi accessori aggiuntivi esplicitamente elencati alla sezione B dell’allegato non sono soggetti a autorizzazione, ma sono notificati all’autorità competente prima della loro prestazione.
Articolo 20
Revoca dell’autorizzazione
1. Fatta salva qualsiasi azione o misura correttiva di cui al titolo V, l’autorità competente dello Stato membro d’origine revoca l’autorizzazione in uno qualunque dei seguenti casi, qualora il CSD:
a)
non abbia utilizzato l’autorizzazione per 12 mesi, rinunci espressamente all’autorizzazione o non abbia prestato alcun servizio o esercitato alcuna attività nel corso dei sei mesi precedenti;
b)
abbia ottenuto l’autorizzazione presentando false dichiarazioni o facendo ricorso a qualsiasi altro strumento illecito;
c)
non soddisfi più le condizioni di rilascio dell’autorizzazione e non abbia adottato le azioni correttive richieste dall’autorità competente entro un termine fissato;
d)
abbia violato gravemente o sistematicamente i requisiti stabiliti nel presente regolamento o, ove applicabile, della direttiva 2014/65/UE o del regolamento (UE) n. 600/2014.
2. A partire dal momento in cui viene a conoscenza di uno dei casi di cui al paragrafo 1, l’autorità competente consulta immediatamente le autorità rilevanti e, se del caso, l’autorità di cui all’articolo 67 della direttiva 2014/65/UE sulla necessità di revocare l’autorizzazione.
3. L’ESMA e ogni autorità rilevante e, se del caso, l’autorità di cui all’articolo 67 della direttiva 2014/65/UE possono chiedere in qualsiasi momento all’autorità competente dello Stato membro d’origine di verificare se il CSD continua a rispettare le condizioni di rilascio dell’autorizzazione.
4. L’autorità competente può limitare la revoca dell’autorizzazione a un servizio, un’attività o uno strumento finanziario particolare.
5. I CSD adottano, attuano e mantengono apposite procedure atta a garantire, in caso di revoca dell’autorizzazione di cui al paragrafo 1, il tempestivo e ordinato regolamento e trasferimento delle attività dei clienti e dei partecipanti a un altro CSD.
Articolo 21
Registro dei CSD
1. Le decisioni adottate dalle autorità competenti ai sensi degli articoli 16, 19 e 20 sono immediatamente comunicate all’ESMA.
2. Le banche centrali informano senza indebito ritardo l’ESMA dei sistemi di regolamento titoli da esse operati.
3. La denominazione di ciascun CSD che opera a norma del presente regolamento e al quale sono stati concessi l’autorizzazione o il riconoscimento ai sensi degli articoli 16, 19 o 25 è iscritto in un registro che specifica i servizi e, ove applicabile, le categorie di strumenti finanziari per i quali il CSD è stato autorizzato. Il registro comprende l’indicazione delle succursali gestite dal CSD in altri Stati membri, dei collegamenti tra CSD e delle informazioni richieste in forza dell’articolo 31 qualora gli Stati membri si siano avvalsi della possibilità prevista da detto articolo. L’ESMA rende disponibile l’elenco sul suo sito apposito e ne cura l’aggiornamento.
Sezione 3
Vigilanza dei CSD
Articolo 22
Riesame e valutazione
1. L’autorità competente riesamina almeno una volta all’anno le disposizioni, le strategie, le procedure e i meccanismi attuati da un CSD per attenersi alle disposizioni del presente regolamento e valuta i rischi ai quali il CSD è esposto o potrebbe essere esposto, nonché i rischi che il CSD genera per il buon funzionamento dei mercati dei titoli.
2. L’autorità competente prescrive al CSD di presentare all’autorità competente un adeguato piano di risanamento per assicurare la continuità delle sue operazioni critiche.
3. L’autorità competente assicura che un adeguato piano di risoluzione sia adottato e mantenuto per ciascun CSD al fine di assicurare almeno la continuità delle funzioni di base, tenendo conto delle dimensioni, dell’importanza sistemica, della natura, dell’ampiezza e della complessità delle attività del CSD in questione e dell’eventuale piano di risoluzione adottato in forza della direttiva 2014/59/UE.
4. L’autorità competente stabilisce la frequenza e il grado di dettaglio del riesame e della valutazione di cui al paragrafo 1 tenendo conto delle dimensioni, dell’importanza sistemica, della natura, dell’ampiezza e della complessità delle attività del CSD interessato. Il riesame e la valutazione sono aggiornati almeno una volta l’anno.
5. L’autorità competente sottopone il CSD a ispezioni in loco.
6. Nell’effettuare il riesame e la valutazione di cui al paragrafo 1, l’autorità competente consulta nella fase iniziale le autorità rilevanti, in particolare per quanto riguarda il funzionamento dei sistemi di regolamento titoli operati dal CSD e, se del caso, l’autorità di cui all’articolo 67 della direttiva 2014/65/UE.
7. L’autorità competente informa regolarmente, e comunque almeno una volta l’anno, le autorità rilevanti e, se del caso, l’autorità di cui all’articolo 67 della direttiva 2014/65/UE circa i risultati del riesame e della valutazione di cui al paragrafo 1, comprese eventuali azioni correttive o sanzioni.
8. Nell’effettuare il riesame e la valutazione di cui al paragrafo 1, le autorità competenti responsabili della vigilanza dei CSD legati dai tipi di relazioni di cui all’articolo 17, paragrafo 6, lettere a), b) e c), si trasmettono reciprocamente tutte le informazioni pertinenti atte a facilitare loro i compiti.
9. L’autorità competente impone ai CSD che non soddisfano i requisiti del presente regolamento di adottare sin dalle prime fasi le azioni o le misure necessarie per affrontare la situazione.
10. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare quanto segue:
a)
le informazioni che il CSD deve fornire all’autorità competente ai fini del riesame e della valutazione di cui al paragrafo 1;
b)
le informazioni che l’autorità competente deve fornire alle autorità rilevanti di cui al paragrafo 7;
c)
le informazioni che le autorità competenti di cui al paragrafo 8 devono comunicarsi reciprocamente.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
11. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire formati standard, modelli e procedure per fornire le informazioni di cui al paragrafo 10, primo comma.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Sezione 4
Prestazione di servizi in un altro Stato membro
Articolo 23
Libertà di prestare servizi in un altro Stato membro
1. Un CSD autorizzato può prestare i servizi di cui all’allegato nel territorio dell’Unione, anche mediante l’apertura di una succursale, purché tali servizi siano contemplati dall’autorizzazione.
2. Un CSD autorizzato che intende prestare i servizi di base di cui ai punti 1 e 2 della sezione A dell’allegato in relazione a strumenti finanziari emessi in base alla normativa di un altro Stato membro di cui all’articolo 49, paragrafo 1, o aprire una succursale in un altro Stato membro è soggetto alla procedura di cui ai paragrafi da 3 a 7.
3. Un CSD che intende prestare i servizi di cui al paragrafo 2 nel territorio di un altro Stato membro per la prima volta o che intende modificare la gamma dei servizi oggetto di prestazione comunica all’autorità competente dello Stato membro d’origine le seguenti informazioni:
a)
lo Stato membro nel quale intende operare;
b)
il programma di attività che indica, in particolare, i servizi che intende prestare;
c)
la valuta o le valute che intende trattare;
d)
ove vi sia una succursale, la struttura organizzativa della succursale e i nomi delle persone responsabili della sua gestione;
e)
ove opportuno, una valutazione delle misure che intende adottare per consentire ai suoi utenti di conformarsi alla normativa nazionale di cui all’articolo 49, paragrafo 1.
4. Entro tre mesi dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 3, l’autorità competente dello Stato membro d’origine trasmette tali informazioni all’autorità competente dello Stato membro ospitante a meno che, considerando li servizi che il CSD intende prestare, non abbia motivi di dubitare dell’adeguatezza della struttura amministrativa o della situazione finanziaria del CSD che intende prestare i suoi servizi nello Stato membro ospitante.
L’autorità competente dello Stato membro ospitante informa tempestivamente le autorità rilevanti di tale Stato membro di qualsiasi comunicazione ricevuta ai sensi del primo comma.
5. Nei casi in cui decide, a norma del paragrafo 4, di non comunicare tutte le informazioni di cui al paragrafo 3 all’autorità competente dello Stato membro ospitante, l’autorità competente dello Stato membro d’origine indica, entro 3 mesi a decorrere dal ricevimento di tutte le informazioni, le ragioni del suo rifiuto al CSD interessato e informa l’autorità competente dello Stato membro ospitante della propria decisione in relazione al paragrafo 6, lettera a). In tal caso, l’autorità competente dello Stato membro ospitante non emette la comunicazione di cui al paragrafo 6, lettera a).
6. Il CSD può iniziare a fornire i servizi di cui al paragrafo 2 nello Stato membro ospitante:
a)
al momento del ricevimento di una comunicazione dell’autorità competente dello Stato membro ospitante che conferma di aver ricevuto la comunicazione di cui al paragrafo 4 e, ove rilevante, approva la valutazione di cui al paragrafo 3, lettera e);
b)
in caso di mancato ricevimento di una comunicazione, dopo tre mesi dalla data di trasmissione della comunicazione di cui al paragrafo 4.
7. In caso di modifica di una qualsiasi delle informazioni comunicate conformemente al paragrafo 3, il CSD ne avverte per iscritto l’autorità competente dello Stato membro d’origine almeno un mese prima che la modifica sia attuata. L’autorità competente dello Stato membro d’origine, a sua volta, informa tempestivamente l’autorità competente dello Stato membro ospitante in merito a tali modifiche.
Articolo 24
Cooperazione tra le autorità dello Stato membro d’origine e di quello ospitante e verifica inter pares
1. Se un CSD autorizzato in uno Stato membro ha aperto una succursale in un altro Stato membro, l’autorità competente dello Stato membro d’origine e l’autorità competente dello Stato membro ospitante cooperano strettamente nello svolgimento delle loro funzioni previste dal presente regolamento, in particolare nell’esecuzione di ispezioni in loco in tale succursale. L’autorità competente dello Stato membro d’origine e quella dello Stato membro ospitante, nell’esercizio delle loro responsabilità, possono eseguire ispezioni in loco in tale succursale dopo aver informato rispettivamente l’autorità competente dello Stato membro d’origine o quella dello Stato membro ospitante.
2. L’autorità competente dello Stato membro d’origine o dello Stato membro ospitante possono esigere che i CSD che prestano servizi ai sensi dell’articolo 23 presentino loro relazioni periodiche sulle attività da essi svolte in tale Stato membro ospitante, anche ai fini della raccolta dei dati statistici. L’autorità competente dello Stato membro ospitante fornisce tali relazioni periodiche all’autorità competente dello Stato membro d’origine su richiesta di quest’ultima.
3. Su richiesta dell’autorità competente dello Stato membro ospitante, l’autorità competente dello Stato membro d’origine del CSD comunica senza indugio l’identità degli emittenti e dei partecipanti ai sistemi di regolamento titoli operati dal CSD che presta servizi nello Stato membro ospitante ed altre eventuali informazioni pertinenti relative alle attività del CSD nello Stato membro ospitante.
4. Quando, tenuto conto della situazione dei mercati dei valori mobiliari nello Stato membro ospitante, le attività di un CSD hanno acquisito un’importanza sostanziale per il funzionamento dei mercati dei valori mobiliari e la tutela degli investitori nello Stato membro ospitante, l’autorità competente dello Stato membro d’origine e dello Stato membro ospitante e le autorità rilevanti dello Stato membro d’origine e dello Stato membro ospitante concludono accordi di cooperazione per la vigilanza delle attività di tale CSD nello Stato membro ospitante.
Se un CSD ha acquisito un’importanza sostanziale per il funzionamento dei mercati dei valori mobiliari e la tutela degli investitori in più di uno Stato membro ospitante, lo Stato membro d’origine può decidere che tali accordi di cooperazione debbano includere collegi delle autorità di vigilanza.
5. Quando l’autorità competente dello Stato membro ospitante ha motivi chiari e dimostrabili per ritenere che un CSD che presta servizi sul suo territorio a norma dell’articolo 23 non ottemperi agli obblighi derivanti dalle disposizioni del presente regolamento, ne informa l’autorità competente dello Stato membro d’origine e l’ESMA.
Se, nonostante le misure prese dall’autorità competente dello Stato membro d’origine o per il fatto che tali misure si rivelano insufficienti, il CSD persiste nel non ottemperare agli obblighi che gli derivano dalle disposizioni del presente regolamento, l’autorità competente dello Stato membro ospitante, dopo aver informato l’autorità competente dello Stato membro d’origine, adotta tutte le misure necessarie per garantire il rispetto delle disposizioni del presente regolamento nel territorio dello Stato membro ospitante. L’ESMA è informata di tali misure senza indugio.
L’autorità competente dello Stato membro d’origine e quella dello Stato membro ospitante possono deferire la questione all’ESMA, che può intervenire conformemente ai poteri che le sono conferiti dall’articolo 19 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
6. Fatto salvo l’articolo 30 del regolamento (UE) n. 1095/2010 e previa consultazione dei membri del SEBC, l’ESMA organizza ed effettua almeno ogni tre anni una verifica inter pares della vigilanza dei CSD che si avvalgono della libertà di prestare servizi in più di uno Stato membro conformemente all’articolo 23 o partecipano a collegamenti interoperabili.
Nell’ambito della verifica inter pares di cui al primo comma, l’ESMA richiede altresì, ove opportuno, pareri o consulenza al gruppo delle parti interessate nel settore degli strumenti finanziari e dei mercati di cui all’articolo 37 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
7. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 67 riguardo alle misure che stabiliscono i criteri secondo i quali le operazioni di un CSD in uno Stato membro ospitante potrebbero essere considerate di sostanziale importanza per il funzionamento dei mercati dei valori mobiliari e la tutela degli investitori in tale Stato membro ospitante.
8. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione volti a stabilire formati standard, modelli e procedure per la cooperazione di cui ai paragrafi 1, 3 e 5.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Sezione 5
Relazioni con i paesi terzi
Articolo 25
Paesi terzi
1. I CSD di paesi terzi possono prestare i servizi di cui all’allegato nel territorio dell’Unione anche attraverso l’apertura di una succursale.
2. Fermo restando il paragrafo 1, i CSD di paesi terzi che intendano prestare i servizi di base di cui ai punti 1 e 2 della sezione A dell’allegato riguardo a strumenti finanziari emessi in base alla normativa di uno Stato membro di cui all’articolo 49, paragrafo 1, secondo comma, o aprire una succursale in uno Stato membro sono soggetti alla procedura di cui ai paragrafi da 4 a 11 del presente articolo.
3. I CSD stabiliti e autorizzati nell’Unione possono mantenere o stabilire un collegamento con CSD di paesi terzi conformemente all’articolo 48.
4. Previa consultazione delle autorità di cui al paragrafo 5, l’ESMA può riconoscere un CSD di un paese terzo che ha presentato domanda di riconoscimento per prestare i servizi di cui al paragrafo 2, se sono soddisfatte le seguenti condizioni:
a)
la Commissione ha adottato una decisione conformemente al paragrafo 9;
b)
il CSD del paese terzo è soggetto ad un’efficace azione di autorizzazione, vigilanza e sorveglianza o, se il sistema di regolamento titoli è operato da una banca centrale, un’azione di sorveglianza, che garantisca la piena conformità ai requisiti prudenziali applicabili nel paese terzo in questione;
c)
sono stati conclusi accordi di cooperazione tra l’ESMA e le autorità responsabili del paese terzo in questione («autorità responsabili del paese terzo») conformemente al paragrafo 10;
d)
ove opportuno, il CSD di un paese terzo adotta le misure necessarie per consentire ai suoi utenti di conformarsi alla normativa nazionale pertinente dello Stato membro in cui intende prestare servizi CSD, compresa la normativa di cui all’articolo 49, paragrafo 1, secondo comma, e l’adeguatezza di tali misure è stata confermata dalle autorità competenti dello Stato membro in cui il suddetto CSD intende fornire servizi CSD.
5. Per valutare se le condizioni di cui al paragrafo 4 sono rispettate, l’ESMA consulta:
a)
le autorità competenti degli Stati membri in cui il CSD del paese terzo intende prestare servizi CSD, in particolare in merito alle modalità con cui tale CSD intende soddisfare il requisito di cui al paragrafo 4, lettera d);
b)
le autorità rilevanti;
c)
le autorità responsabili del paese terzo incaricate dell’autorizzazione, della vigilanza e della sorveglianza dei CSD.
6. Il CSD di un paese terzo di cui al paragrafo 2 presenta domanda di riconoscimento all’ESMA.
Il CSD istante fornisce all’ESMA tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini del riconoscimento. Entro 30 giorni lavorativi (working days) dal ricevimento della domanda, l’ESMA accerta che essa sia completa. Se la domanda è incompleta, l’ESMA fissa un termine entro il quale il CSD richiedente deve trasmettere le informazioni mancanti.
Le autorità competenti degli Stati membri in cui il CSD di un paese terzo intende prestare servizi CSD valutano il rispetto da parte di tale CSD della normativa di cui al paragrafo 4, lettera d), e comunicano all’ESMA, con una decisione pienamente motivata, se il rispetto è garantito o meno entro 3 mesi dal ricevimento dall’ESMA stessa di tutte le informazioni necessarie.
La decisione in merito al riconoscimento è basata sui criteri stabiliti al paragrafo 4.
Entro 6 mesi dalla presentazione della domanda completa l’ESMA comunica per iscritto al CSD istante, con una decisione pienamente motivata, se il riconoscimento è stato concesso o rifiutato.
7. Le autorità competenti degli Stati membri in cui il CSD di un paese terzo, debitamente riconosciuto ai sensi del paragrafo 4, presta servizi CSD possono chiedere, in stretta cooperazione con l’ESMA, alle autorità responsabili dei paesi terzi di:
a)
presentare relazioni periodiche sulle attività svolte dal CSD di un paese terzo in tali Stati membri ospitanti, anche ai fini della raccolta di dati statistici;
b)
comunicare in tempi ragionevoli l’identità degli emittenti e dei partecipanti ai sistemi di regolamento titoli operati dal CSD di un paese terzo che presta servizi in tale Stato membro ospitante ed altre eventuali informazioni pertinenti relative alle attività del medesimo CSD nello Stato membro ospitante.
8. L’ESMA, previa consultazione delle autorità di cui al paragrafo 5, riesamina il riconoscimento del CSD di un paese terzo quando quest’ultimo estenda i suoi servizi nell’Unione, in conformità della procedura stabilita ai paragrafi 4, 5 e 6.
L’ESMA revoca il riconoscimento di tale CSD quando le condizioni stabilite al paragrafo 4 non sono più soddisfatte o nelle circostanze di cui all’articolo 20.
9. La Commissione può adottare atti di esecuzione con cui stabilisce che le disposizioni legislative e di vigilanza di un paese terzo assicurano che i CSD ivi autorizzati soddisfano requisiti giuridicamente vincolanti equivalenti di fatto ai requisiti fissati dal presente regolamento, che in tale paese terzo i CSD sono soggetti su base continuativa a un’efficace azione di vigilanza, sorveglianza e controllo del rispetto della normativa e che il quadro giuridico di tale paese terzo prevede un sistema di equivalenza efficace per il riconoscimento di CSD autorizzati a norma di regimi giuridici di paesi terzi. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 68, paragrafo 2.
Nel procedere alla determinazione di cui al primo comma, la Commissione può altresì valutare se le disposizioni legislative e di vigilanza di un paese terzo riflettano le norme CSPR-IOSCO concordate a livello internazionale nella misura in cui queste ultime non siano in conflitto con i requisiti stabiliti nel presente regolamento.
10. In conformità dell’articolo 33, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1095/2010, l’ESMA conclude accordi di cooperazione con le autorità responsabili dei paesi terzi le cui disposizioni legislative e di vigilanza sono state riconosciute equivalenti al presente regolamento conformemente al paragrafo 9. Tali accordi specificano almeno:
a)
il meccanismo per lo scambio di informazioni tra l’ESMA, le autorità competenti dello Stato membro ospitante e le autorità responsabili dei paesi terzi, compreso l’accesso a tutte le informazioni relative ai CSD autorizzati nei paesi terzi richieste dall’ESMA e in particolare l’accesso alle informazioni nei casi di cui al paragrafo 7;
b)
il meccanismo per la tempestiva notifica all’ESMA nel caso in cui l’autorità responsabile di un paese terzo ritenga che un CSD soggetto alla sua vigilanza violi le condizioni della sua autorizzazione o altre normative applicabili;
c)
le procedure riguardanti il coordinamento delle attività di vigilanza, comprese, se opportuno, le ispezioni in loco.
Se un accordo di cooperazione prevede il trasferimento di dati personali da parte di uno Stato membro, il trasferimento avviene in conformità delle disposizioni della direttiva 95/46/CE e, se un accordo di cooperazione prevede il trasferimento di dati personali da parte dell’ESMA, il trasferimento avviene in conformità delle disposizioni del regolamento (CE) n. 45/2001.
11. Un CSD di un paese terzo, se è stato riconosciuto a norma dei paragrafi da 4 a 8, può prestare i servizi di cui all’allegato nel territorio dell’Unione anche attraverso l’apertura di una succursale.
12. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare le informazioni che il CSD richiedente deve fornire all’ESMA nella domanda di riconoscimento di cui al paragrafo 6.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
CAPO II
Requisiti per i CSD
Sezione 1
Requisiti organizzativi
Articolo 26
Disposizioni generali
1. I CSD si dotano di solidi dispositivi di governo societario, ivi compresa una chiara struttura organizzativa con linee di responsabilità ben definite, trasparenti e coerenti, procedure efficaci per l’individuazione, la gestione, il controllo e la segnalazione dei rischi ai quali sono o potrebbero essere esposti nonché politiche retributive e meccanismi di controllo interno adeguati, tra cui valide procedure amministrative e contabili.
2. I CSD adottano politiche e procedure sufficientemente efficaci per assicurare il rispetto del presente regolamento, compreso il rispetto da parte dei dirigenti e dei dipendenti di tutte le disposizioni del presente regolamento.
3. I CSD mantengono e applicano disposizioni organizzative e amministrative scritte efficaci per individuare e gestire ogni potenziale conflitto di interessi tra loro (compresi i dirigenti, i dipendenti, i membri dell’organo di amministrazione o le persone a essi direttamente o indirettamente legate) e i propri partecipanti o clienti. Essi mantengono adeguate procedure di risoluzione e le applicano ogniqualvolta si verifichi un potenziale conflitto di interessi.
4. I CSD rendono accessibili al pubblico i loro dispositivi di governo societario e le norme che ne disciplinano l’attività.
5. I CSD dispongono di procedure adeguate affinché i loro dipendenti possano segnalare internamente potenziali violazioni del presente regolamento avvalendosi di uno specifico canale.
6. I CSD sono soggetti a verifiche regolari e indipendenti. I risultati delle verifiche sono comunicati all’organo di amministrazione e messi a disposizione dell’autorità competente e, se del caso, del comitato degli utenti, tenendo conto dei potenziali conflitti di interessi tra i membri del comitato degli utenti e il CSD.
7. Se un CSD fa parte di un gruppo di imprese che comprende altri CSD o enti creditizi di cui al titolo IV, adotta politiche e procedure dettagliate che specificano in che modo i requisiti stabiliti nel presente articolo si applicano al gruppo e alle diverse entità del gruppo.
8. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare a livello sia del CSD che del gruppo di cui al paragrafo 7:
a)
gli strumenti di controllo dei rischi per i CSD di cui al paragrafo 1;
b)
le responsabilità del personale in posizioni chiave in relazione ai rischi del CSD di cui al paragrafo 1;
c)
i potenziali conflitti di interessi di cui al paragrafo 3;
d)
i metodi di verifiche di cui al paragrafo 6; e
e)
i casi in cui sarebbe opportuno, tenendo conto dei potenziali conflitti di interessi tra i membri del comitato degli utenti e il CSD, condividere i risultati delle verifiche con il comitato degli utenti conformemente al paragrafo 6.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 27
Alta dirigenza, organo di amministrazione e azionisti
1. L’alta dirigenza di un CSD possiede l’onorabilità e l’esperienza necessarie per assicurare una gestione sana e prudente del CSD.
2. I CSD hanno un organo di amministrazione di cui almeno un terzo dei membri, ma non meno di due di essi, sono indipendenti.
3. La remunerazione dei membri indipendenti e di altri membri non esecutivi dell’organo di amministrazione non è legata ai risultati economici del CSD.
4. L’organo di amministrazione è composto di membri idonei che possiedono l’onorabilità necessaria, nonché opportune competenze, esperienze e conoscenze dell’entità e del mercato. I membri non esecutivi dell’organo di amministrazione stabiliscono un obiettivo per la rappresentanza del genere sottorappresentato nell’organo di amministrazione stesso ed elaborano una politica sulle modalità per accrescere il numero dei membri del genere sottorappresentato al fine di conseguire tale obiettivo. L’obiettivo, la politica e la relativa attuazione sono resi pubblici.
5. I CSD stabiliscono chiaramente il ruolo e le responsabilità dell’organo di amministrazione in conformità del diritto nazionale pertinente e, su richiesta, mettono a disposizione dell’autorità competente e del revisore i verbali delle riunioni dell’organo di amministrazione.
6. Gli azionisti del CSD e le persone che sono in condizione di esercitare un controllo, diretto o indiretto, sulla gestione del CSD devono essere in grado di assicurarne una gestione sana e prudente.
7. I CSD:
a)
trasmettono all’autorità competente e rendono pubbliche informazioni sulla proprietà del CSD, relative in particolare all’identità delle parti che sono in condizione di esercitare un controllo sul funzionamento del CSD e all’entità dei loro interessi;
b)
informano l’autorità competente e chiedono l’approvazione di quest’ultima in merito a qualsiasi decisione di trasferimento di diritti di proprietà che dia origine a cambiamenti dell’identità delle persone che esercitano il controllo sul funzionamento del CSD. Dopo aver ricevuto l’approvazione da parte della relativa autorità competente, il CSD rende pubblico il trasferimento di diritti di proprietà.
Qualsiasi persona fisica o giuridica comunica senza indebito ritardo al CSD e alla rispettiva autorità competente la decisione di acquisire o cedere diritti di proprietà che dia origine a cambiamenti dell’identità delle persone che esercitano il controllo sul funzionamento del CSD.
8. Entro 60 giorni lavorativi (working days) dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 7, l’autorità competente adotta una decisione sulle modifiche all’assetto di controllo del CSD proposte. L’autorità competente rifiuta di approvare le modifiche all’assetto di controllo del CSD proposte quando vi siano ragioni obiettive e dimostrabili per ritenere che tali modifiche mettano a repentaglio la gestione sana e prudente del CSD o la sua capacità di rispettare il presente regolamento.
Articolo 28
Comitato degli utenti
1. I CSD istituiscono comitati degli utenti per ciascun sistema di regolamento titoli da essi operato. Tali comitati sono composti di rappresentanti degli emittenti e dei partecipanti ai sistemi di regolamento titoli. I pareri formulati dal comitato degli utenti devono essere indipendenti da influenze dirette dei dirigenti del CSD.
2. I CSD stabiliscono in modo non discriminatorio il mandato di ciascun comitato degli utenti istituito, i dispositivi di governo societario necessari per assicurarne l’indipendenza, le sue procedure operative, i criteri di ammissione e il meccanismo di elezione dei suoi membri. I dispositivi di governo societario sono resi pubblici e garantiscono che il comitato degli utenti riferisca direttamente all’organo di amministrazione e si riunisca regolarmente.
3. I comitati degli utenti formulano pareri all’attenzione dell’organo di amministrazione sulle disposizioni essenziali che si ripercuotono sui loro membri, compresi i criteri di accettazione degli emittenti o dei partecipanti ai loro rispettivi sistemi di regolamento titoli e il livello dei servizi.
4. I comitati degli utenti possono sottoporre all’organo di amministrazione un parere non vincolante ampiamente motivato sulle strutture dei prezzi del CSD.
5. Fatto salvo il diritto delle autorità competenti a essere debitamente informate, i membri del comitato degli utenti sono tenuti alla riservatezza. Quando il presidente di un comitato degli utenti accerta che su una data questione un membro si trova in una situazione di conflitto di interessi reale o potenziale, il membro non è autorizzato a votare sulla predetta questione.
6. Il CSD informa immediatamente l’autorità competente e il comitato degli utenti di ogni decisione per la quale l’organo di amministrazione decide di non seguire il parere del comitato degli utenti. Quest’ultimo può informare l’autorità competente in merito agli eventuali settori in cui ritiene che il suo parere non sia stato seguito.
Articolo 29
Conservazione dei dati
1. I CSD conservano per un periodo minimo di 10 anni tutti i dati relativi ai servizi e alle attività, compresi i servizi accessori di cui alle sezioni B e C dell’allegato, per permettere all’autorità competente di controllare il rispetto dei requisiti del presente regolamento.
2. Su richiesta, i CSD mettono i dati di cui al paragrafo 1 a disposizione dell’autorità competente e delle autorità rilevanti, nonché di altre autorità pubbliche che abbiano il potere, a norma del diritto dell’Unione o del diritto nazionale del proprio Stato membro d’origine, di chiedere l’accesso a tali dati per l’espletamento delle loro funzioni.
3. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare i dettagli dei dati di cui al paragrafo 1 che devono essere conservati per verificare che i CSD rispettino le disposizioni del presente regolamento.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
4. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire il formato dei dati di cui al paragrafo 1 che devono essere conservati per verificare che i CSD rispettino le disposizioni del presente regolamento.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 30
Esternalizzazione
1. Se esternalizza servizi o attività a terzi, un CSD resta pienamente responsabile del rispetto di tutti gli obblighi che gli incombono ai sensi del presente regolamento e si conforma in ogni momento alle seguenti condizioni:
a)
l’esternalizzazione non comporta delega della sua responsabilità;
b)
il rapporto e gli obblighi del CSD nei confronti dei suoi partecipanti o emittenti restano invariati;
c)
le condizioni di rilascio dell’autorizzazione del CSD non cambiano;
d)
l’esternalizzazione non ostacola l’esercizio delle funzioni di vigilanza e di sorveglianza, incluso l’accesso in loco per acquisire informazioni pertinenti necessarie allo svolgimento di tali funzioni;
e)
l’esternalizzazione non ha per effetto quello di privare il CSD dei sistemi e dei mezzi di controllo necessari per gestire i rischi ai quali è esposto;
f)
il CSD conserva le competenze e le risorse necessarie per valutare, su base continuativa, la qualità dei servizi forniti, la capacità organizzativa e l’adeguatezza patrimoniale del prestatore di servizi, vigilare efficacemente sui servizi esternalizzati e gestire i rischi connessi all’esternalizzazione;
g)
il CSD ha accesso diretto alle informazioni pertinenti ai servizi esternalizzati;
h)
il prestatore di servizi collabora con l’autorità competente e le autorità rilevanti in merito alle attività esternalizzate;
i)
il CSD garantisce che il prestatore di servizi rispetti le norme stabilite dalla pertinente normativa in materia di protezione dei dati applicabile se i prestatori di servizi fossero stabiliti nell’Unione. Il CSD ha la responsabilità di assicurare che tali norme siano stabilite in un contratto tra le parti e che siano mantenute.
2. Il CSD definisce in un accordo scritto i suoi diritti e obblighi e quelli del prestatore di servizi. L’accordo di esternalizzazione consente al CSD di porre fine all’accordo.
3. I CSD e i prestatori di servizi mettono a disposizione dell’autorità competente e delle autorità rilevanti, su richiesta, tutte le informazioni necessarie per permettere a queste di valutare se le attività esternalizzate siano conformi ai requisiti del presente regolamento.
4. L’esternalizzazione di un servizio di base è soggetta ad autorizzazione dell’autorità competente, a norma dell’articolo 19.
5. I paragrafi da 1 a 4 non si applicano quando un CSD esternalizza alcuni dei suoi servizi o delle sue attività a un’entità pubblica e quando l’esternalizzazione è disciplinata da un quadro giuridico, regolamentare e operativo specifico, concordato e formalizzato congiuntamente dall’entità pubblica e dal CSD pertinente e approvato dalle autorità competenti sulla base dei requisiti stabiliti nel presente regolamento.
Articolo 31
Servizi prestati da soggetti diversi dai CSD
1. Fatto salvo l’articolo 30 e se richiesto dalla normativa nazionale, un soggetto diverso dai CSD può essere responsabile della registrazione delle scritture contabili nei conti titoli gestiti dai CSD.
2. Gli Stati membri che consentono a soggetti diversi dai CSD di fornire alcuni servizi di base di cui alla sezione A dell’allegato in conformità del paragrafo 1 precisano nella rispettiva normativa nazionale i requisiti che si applicano in tale caso. Tali requisiti includono le disposizioni del presente regolamento che si applicano sia al CSD che, ove pertinente, all’altro soggetto interessato.
3. Gli Stati membri che consentono a soggetti diversi dai CSD di fornire alcuni servizi di base di cui alla sezione A dell’allegato in conformità del paragrafo 1 comunicano all’ESMA tutte le informazioni rilevanti concernenti la prestazione di tali servizi, comprese le relative normative nazionali.
L’ESMA inserisce tali informazioni nel registro dei CSD di cui all’articolo 21.
Sezione 2
Norme sulla condotta negli affari
Articolo 32
Disposizioni generali
1. I CSD hanno finalità e obiettivi chiaramente definiti e realizzabili, ad esempio in relazione ai livelli minimi di servizio, alle aspettative sotto il profilo della gestione dei rischi ed alle priorità commerciali.
2. I CSD si dotano di norme trasparenti per la gestione dei reclami.
Articolo 33
Requisiti di partecipazione
1. Per ciascun sistema di regolamento titoli che opera, i CSD si dotano di criteri di partecipazione pubblici che consentono un accesso equo e aperto a tutte le persone giuridiche che intendono diventare partecipanti. Tali criteri sono trasparenti, oggettivi e non discriminatori, in modo da garantire un accesso ai CSD equo e aperto, tenendo in debito conto i rischi per la stabilità finanziaria e l’ordinato funzionamento dei mercati. Criteri che restringono l’accesso sono autorizzati soltanto se giustificati ai fini del controllo di un rischio specifico al quale i CSD sono esposti.
2. I CSD trattano senza indugio le domande di accesso rispondendo al più tardi entro un mese e rendono pubbliche le procedure applicate per il trattamento di tali domande.
3. I CSD rifiutano l’accesso a un partecipante che soddisfa i criteri di cui al paragrafo 1 soltanto se motivano la loro decisione per iscritto, sulla base di una valutazione completa dei rischi.
In caso di rifiuto, il partecipante richiedente ha il diritto di presentare un reclamo presso l’autorità competente del CSD che gli ha rifiutato l’accesso.
Tale autorità competente esamina debitamente il reclamo valutando i motivi del rifiuto e trasmette al partecipante richiedente una risposta motivata.
Tale autorità competente consulta l’autorità competente del luogo di stabilimento del partecipante richiedente in merito alla sua valutazione del reclamo. Se l’autorità competente del partecipante richiedente è in disaccordo con la valutazione, ciascuna delle due autorità competenti può deferire la questione all’ESMA, che può intervenire conformemente ai poteri che le sono conferiti dall’articolo 19 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Se il rifiuto del CSD di concedere l’accesso al partecipante richiedente è ritenuto ingiustificato, l’autorità competente del CSD che ha rifiutato l’accesso ordina al CSD di concedere l’accesso al partecipante richiedente.
4. I CSD si dotano di procedure obiettive e trasparenti per sospendere i partecipanti che non soddisfano più i criteri di partecipazione di cui al paragrafo 1 e assicurare il loro ordinato ritiro.
5. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare i rischi di cui devono tenere conto i CSD allorché effettuano una valutazione completa dei rischi e le autorità competenti quando valutano i motivi di rifiuto conformemente al paragrafo 3, nonché per specificare gli elementi della procedura di cui al paragrafo 3.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
6. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire formati standard e modelli per la procedura di cui al paragrafo 3.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 34
Trasparenza
1. Per ciascun sistema di regolamento titoli che operano, nonché per ciascuno degli altri servizi di base che fornisce, i CSD rendono pubblici i prezzi e le commissioni associati ai servizi di base elencati nella sezione A dell’allegato da essi forniti. I CSD pubblicano separatamente i prezzi e le commissioni di ciascun servizio fornito e di ciascuna funzione prestata, compresi gli sconti e le riduzioni, nonché le condizioni da soddisfare per beneficiarne. Essi consentono ai clienti l’accesso separato agli specifici servizi prestati.
2. I CSD pubblicano il proprio listino prezzi in modo da facilitare il confronto delle offerte e consentire ai clienti di conoscere in anticipo il prezzo che dovranno pagare per l’uso dei servizi.
3. I CSD sono tenuti a praticare, per i loro servizi di base, la politica dei prezzi da essi pubblicata.
4. I CSD forniscono ai propri clienti informazioni che consentono loro di verificare le fatture a fronte dei listini prezzi pubblicati.
5. I CSD comunicano a tutti i clienti informazioni che consentono a questi di valutare i rischi associati ai servizi forniti.
6. I CSD contabilizzano separatamente costi e ricavi dei servizi di base forniti e comunicano tali informazioni all’autorità competente.
7. I CSD contabilizzano globalmente costi e ricavi dei servizi accessori forniti e comunicano tali informazioni all’autorità competente.
8. Per assicurare un’applicazione efficace delle norme dell’Unione in materia di concorrenza e consentire l’individuazione, tra l’altro, di sovvenzionamenti incrociati dei servizi accessori da parte dei servizi di base, i CSD tengono una contabilità analitica delle loro attività. Tale contabilità analitica distingue almeno costi e ricavi associati a ciascuno dei suoi servizi di base da quelli associati ai servizi accessori.
Articolo 35
Procedure di comunicazione con i partecipanti e con altre infrastrutture di mercato
Nelle procedure di comunicazione con i partecipanti ai sistemi di regolamento titoli da essi operati e con le infrastrutture di mercato con le quali si interfacciano, i CSD utilizzano le procedure e le norme di comunicazione internazionali aperte in materia di messaggistica e dati di riferimento, al fine di rendere più efficienti la registrazione, il pagamento e il regolamento.
Sezione 3
Requisiti per i servizi CSD
Articolo 36
Disposizioni generali
Per ciascun sistema di regolamento titoli che opera, un CSD si dota di regole e procedure appropriate, comprese solide pratiche e verifiche contabili, al fine di contribuire a garantire l’integrità delle emissioni di titoli, nonché a ridurre e gestire i rischi associati alla custodia e al regolamento delle operazioni su titoli.
Articolo 37
Integrità dell’emissione
1. I CSD adottano le opportune misure di riconciliazione per verificare che il numero di titoli che costituiscono un’emissione di titoli o parte di un’emissione di titoli presentata ai CSD sia pari alla somma dei titoli registrati nei conti titoli dei partecipanti al sistema di regolamento titoli operato dai CSD nonché, ove applicabile, dei titoli registrati nei conti propri presso il CSD. Tali misure di riconciliazione sono effettuate almeno una volta al giorno.
2. Se ritenuto opportuno e qualora nel processo di riconciliazione per una determinata emissione di titoli siano coinvolte altri soggetti, quali ad esempio gli emittenti, le autorità di registrazione, gli agenti di emissione, gli agenti di trasferimento, i depositari comuni, altri CSD o altri soggetti, i CSD e tali soggetti organizzano adeguate misure atte ad assicurare la cooperazione e lo scambio reciproco di informazioni in modo da garantire l’integrità dell’emissione.
3. In un sistema di regolamento titoli operato da un CSD non sono ammessi gli scoperti su titoli, i saldi debitori o la creazione di titoli.
4. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare le misure di riconciliazione che i CSD deve adottare ai sensi dei paragrafi 1, 2 e 3.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 38
Protezione dei titoli dei partecipanti e di quelli dei loro clienti
1. Per ciascun sistema di regolamento titoli che operano, i CSD tengono registri e una contabilità che consentono loro, in qualsiasi momento e senza ritardi, di segregare, nei conti presso i CSD stessi, i titoli di un partecipante da quelli di ogni altro partecipante, e, se del caso, dalle proprie attività.
2. I CSD tengono registri e una contabilità che consentono a ciascun partecipante di segregare i propri titoli da quelli dei suoi clienti.
3. I CSD tengono registri e una contabilità che consentono a ciascun partecipante di detenere, in un unico conto titoli, i titoli appartenenti a diversi clienti di tale partecipante («segregazione omnibus»).
4. I CSD tengono registri e una contabilità che consentono ad un partecipante di segregare i titoli di ciascun cliente del partecipante, se e secondo quanto richiesto dal partecipante stesso («segregazione per singolo cliente»).
5. I partecipanti offrono ai propri clienti almeno la scelta fra segregazione omnibus e segregazione per singolo cliente e li informano dei costi e dei rischi associati a ciascuna opzione.
Tuttavia i CSD e i loro partecipanti forniscono la segregazione per singoli clienti per cittadini e residenti di uno Stato membro, nonché per le persone giuridiche stabilite in uno Stato membro, ove richiesto dalla normativa nazionale dello Stato membro a norma della quale i titoli sono emessi nella versione vigente al 17 settembre 2014. Tale obbligo si applica fino alla modifica o all’abrogazione della normativa nazionale e fintantoché le sue finalità sono valide.
6. I CSD e i loro partecipanti rendono pubblici i livelli di protezione e i costi associati ai vari livelli di segregazione che forniscono e offrono tali servizi a condizioni commerciali ragionevoli. I dettagli dei diversi livelli di segregazione comprendono una descrizione delle principali implicazioni giuridiche dei rispettivi livelli di segregazione offerti, comprese le informazioni sul diritto fallimentare applicabile nelle giurisdizioni competenti.
7. I CSD non usano per alcuno scopo i titoli che non appartengono loro. Tuttavia i CSD possono usare i titoli di un partecipante ove abbiano ottenuto il consenso esplicito preventivo del partecipante. I CSD richiedono ai loro partecipanti di ottenere preventivamente, dai propri clienti, il consenso necessario.
Articolo 39
Carattere definitivo del regolamento
1. I CSD garantiscono che il sistema di regolamento titoli che operano offra un’adeguata protezione ai partecipanti. Gli Stati membri designano e notificano il sistema di regolamento titoli operato dai CSD secondo le procedure di cui all’articolo 2, lettera a), della direttiva 98/26/CE.
2. I CSD garantiscono che ogni sistema di regolamento titoli da essi operato definisca i momenti di immissione e di irrevocabilità degli ordini di trasferimento in quel sistema di regolamento titoli in conformità degli articoli 3 e 5 della direttiva 98/26/CE.
3. I CSD rendono note le norme che disciplinano il carattere definitivo dei trasferimenti di titoli e contante in un sistema di regolamento titoli.
4. I paragrafi 2 e 3 si applicano fatte salve le disposizioni applicabili ai collegamenti tra CSD e fatto salvo l’articolo 48, paragrafo 8.
5. I CSD prendono tutte le misure ragionevoli per garantire che, conformemente alle norme di cui al paragrafo 3, i trasferimenti di titoli e contante di cui al paragrafo 3 siano definitivi in tempo reale o nel corso della giornata e, in ogni caso, non oltre la fine del giorno lavorativo della data di regolamento effettivo.
6. Se offrono i servizi di cui all’articolo 40, paragrafo 2, i CSD fanno in modo che i proventi in contanti dei regolamenti titoli siano messi a disposizione dei beneficiari entro la fine del giorno lavorativo corrispondente alla data prevista per il regolamento.
7. Tutte le operazioni in titoli contro contante tra partecipanti diretti a un sistema di regolamento titoli gestito da un CSD e regolate in tale sistema di regolamento titoli sono regolate con DVP.
Articolo 40
Regolamento in contanti
1. Per le operazioni denominate nella valuta del paese in cui si svolge il regolamento, i CSD regolano i pagamenti in contanti dei suoi sistemi di regolamento titoli attraverso conti aperti presso una banca centrale che emette la valuta pertinente, se pratico o possibile.
2. Quando il regolamento presso le banche centrali, come previsto al paragrafo 1, non è pratico o non è possibile, i CSD possono offrire di regolare i pagamenti in contanti per la totalità dei loro sistemi di regolamento titoli o per parte di essi attraverso conti aperti presso un ente creditizio o tramite i propri conti. Se un CSD offre di regolare attraverso conti aperti presso un ente creditizio o tramite i propri conti, lo fa conformemente alle disposizioni del titolo IV.
3. I CSD fanno in modo che tutte le informazioni fornite ai partecipanti al mercato riguardo ai rischi e ai costi associati al regolamento nei conti degli enti creditizi o tramite i propri conti siano chiare, corrette e non fuorvianti. I CSD mettono a disposizione dei clienti o potenziali clienti informazioni sufficienti per consentire loro di individuare e valutare i rischi e i costi associati al regolamento nei conti degli enti creditizi o tramite i propri conti e fornisce tali informazioni su richiesta.
Articolo 41
Regole e procedure da seguire in caso di inadempimento dei partecipanti
1. Per ciascun sistema di regolamento titoli operata da un CSD questi si dota di regole e procedure da seguire in caso di inadempimento di uno o più dei suoi partecipanti che siano efficaci e chiaramente definite, nonché in grado di garantire che il CSD possa intervenire tempestivamente per contenere le perdite, limitare le pressioni sulla liquidità e continuare ad assolvere i suoi obblighi.
2. I CSD rendono pubbliche le norme da seguire in caso di inadempimento dei partecipanti e le procedure del caso.
3. I CSD, insieme ai loro partecipanti e agli altri soggetti interessati, sottopongono le procedure da seguire in caso di inadempimento dei partecipanti a verifiche e revisioni periodiche, per assicurare che siano pratiche ed efficaci.
4. Al fine di assicurare l’applicazione uniforme del presente articolo l’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, può emanare orientamenti in conformità dell’articolo 16 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Sezione 4
Requisiti prudenziali
Articolo 42
Requisiti generali
I CSD adottano un solido quadro per la gestione globale dei rischi giuridici, commerciali, operativi o di altro genere, sia diretti che indiretti, fra cui misure atte a limitare i casi di frode e di negligenza.
Articolo 43
Rischio giuridico
1. Ai fini della sua autorizzazione e vigilanza, nonché dell’informazione dei suoi clienti, i CSD si dotano di regole, procedure e contratti chiari e comprensibili per tutti i sistemi di regolamento titoli che gestiscono e tutti gli altri servizi che forniscono.
2. I CSD formulano le regole, le procedure e i contratti in modo che siano azionabili in tutte le giurisdizioni pertinenti, anche in caso di inadempimento de un partecipante.
3. I CSD che operano in diverse giurisdizioni territoriali adottano ogni ragionevole iniziativa per individuare e attenuare i rischi derivanti da potenziali conflitti di legge tra le varie giurisdizioni.
Articolo 44
Rischio commerciale generale
I CSD si dotano di solidi sistemi di gestione e controllo e di strumenti informatici per individuare, monitorare e gestire i rischi commerciali generali, comprese le perdite derivanti da una cattiva esecuzione della strategia commerciale, da flussi finanziari e da spese operative.
Articolo 45
Rischio operativo
1. I CSD individuano le fonti di rischio operativo, interne ed esterne, e ne riducono al minimo l’impatto avvalendosi di strumenti informatici, controlli e procedure adeguati, anche per tutti i sistemi di regolamento titoli da essi operati.
2. I CSD mantengono strumenti informatici appropriati, in grado di garantire un livello elevato di sicurezza e affidabilità operativa, e sono dotati di capacità adeguate. Gli strumenti informatici gestiscono in maniera adeguata la complessità, la diversità e il tipo dei servizi forniti e delle attività esercitate, in modo da assicurare norme di sicurezza elevate nonché l’integrità e la riservatezza delle informazioni detenute.
3. Per i servizi che forniscono nonché per ciascun sistema di regolamento titoli da essi operati, i CSD stabiliscono, attuano e mantengono una politica adeguata di continuità operativa ed un piano di ripristino in caso di disastro allo scopo di preservare i servizi, assicurare la ripresa tempestiva delle attività e l’adempimento degli obblighi del CSD in caso di eventi che comportino un rischio significativo di perturbare le attività.
4. Il piano di cui al paragrafo 3 prevede il ripristino di tutte le operazioni e posizioni dei partecipanti al momento della disfunzione, in modo da permettere ai partecipanti al CSD di continuare ad operare con certezza e di completare il regolamento alla data prevista, anche assicurando che i sistemi informatici critici possano riprendere rapidamente a funzionare dal momento della disfunzione. Esso prevede anche l’allestimento di un secondo sito per il trattamento dei dati dotato di risorse, capacità e funzionalità sufficienti e adeguate disposizioni in merito al personale.
5. I CSD elaborano e attuano un programma per testare i dispositivi di cui ai paragrafi da 1 a 4.
6. I CSD individuano, controllano e gestiscono i rischi ai quali i principali partecipanti ai sistemi di regolamento titoli da essi operati nonché i fornitori di servizi e utenze, e altri CSD o altre infrastrutture di mercato possono esporre le loro attività. Su richiesta, forniscono alle autorità competenti e rilevanti informazioni su ogni rischio siffatto individuato.
Informano inoltre senza indugio l’autorità competente e le autorità rilevanti in merito a eventuali incidenti operativi causati da tali rischi.
7. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare i rischi operativi di cui ai paragrafi 1 e 6, i metodi per testare, gestire o ridurre al minimo tali rischi, compresi una politica adeguata di continuità operativa e un piano di ripristino in caso di disastro di cui ai paragrafi 3 e 4 e i metodi di valutazione degli stessi.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 46
Politica di investimento
1. I CSD detengono le proprie attività finanziarie presso banche centrali, enti creditizi autorizzati o CSD autorizzati.
2. I CSD hanno accesso rapido alle proprie attività, allorché necessario.
3. I CSD investono le loro risorse finanziarie unicamente in contanti o in strumenti finanziari altamente liquidi con un rischio di mercato e di credito minimi. Tali investimenti devono poter essere liquidati in breve tempo, in modo da minimizzare possibili effetti negativi sui prezzi.
4. L’importo del capitale, compresi gli utili non distribuiti e le riserve del CSD, che non è investito ai sensi del paragrafo 3 non è preso in considerazione per gli scopi previsti all’articolo 47, paragrafo 1.
5. I CSD assicurano che la propria esposizione complessiva nei confronti di ogni singolo ente creditizio autorizzato o CSD autorizzato presso cui detengono le proprie attività finanziarie rimanga entro limiti di concentrazione accettabili.
6. L’ESMA, in stretta cooperazione con l’ABE e con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare gli strumenti finanziari che possono essere considerati altamente liquidi e con un rischio di mercato e di credito minimi come previsto al paragrafo 3, il termine adeguato per l’accesso alle attività di cui al paragrafo 2 e i limiti di concentrazione di cui al paragrafo 5. Tali progetti di norme tecniche di regolamentazione sono allineati, se del caso, alle norme tecniche di regolamentazione adottate conformemente all’articolo 47, paragrafo 8, del regolamento (UE) n. 648/2012.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 47
Requisiti patrimoniali
1. Il capitale, assieme agli utili non distribuiti e alle riserve dei CSD, è proporzionale ai rischi derivanti dalle attività dei CSD. Il capitale è in qualsiasi momento sufficiente a:
a)
garantire che i CSD siano adeguatamente protetto dal rischio operativo, giuridico, di custodia, di investimento e commerciale, in modo che possano continuare a prestare servizi;
b)
assicurare una liquidazione o una ristrutturazione ordinata delle attività dei CSD in un periodo adeguato di almeno 6 mesi, nell’ambito di una serie di scenari di stress.
2. I CSD si dotano di un piano per:
a)
raccogliere capitale aggiuntivo nel caso in cui il capitale proprio si avvicini o scenda al di sotto dei requisiti stabiliti al paragrafo 1;
b)
assicurare una liquidazione o ristrutturazione ordinata delle operazioni e dei servizi nel caso in cui i CSD non siano in grado di raccogliere nuovo capitale.
Tale piano è approvato dall’organo di amministrazione o da un opportuno comitato dell’organo di amministrazione e aggiornato periodicamente. Ogni aggiornamento del piano è fornito all’autorità competente. L’autorità competente può chiedere ai CSD di prendere misure aggiuntive o di adottare soluzioni alternative se ritiene che il piano dei CSD sia insufficiente.
3. L’ABE, in stretta cooperazione con l’ESMA e con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare i requisiti relativi a capitale, utili non distribuiti e riserve dei CSD di cui al paragrafo 1.
L’ABE presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1093/2010.
Sezione 5
Requisiti per i collegamenti tra CSD
Articolo 48
Collegamenti tra CSD
1. Prima di stabilire un collegamento tra CSD, e su base continuativa una volta che il collegamento è stabilito, tutti i CSD interessati individuano, valutano, controllano e gestiscono tutte le potenziali fonti di rischio, per se stessi e per i loro partecipanti, derivanti dal collegamento tra CSD e adottano adeguate misure per attenuarle.
2. I CSD che intendono creare collegamenti presentano domanda di autorizzazione all’autorità competente del CSD richiedente, come previsto all’articolo 19, paragrafo 1, lettera e), o lo notificano alle autorità competenti e rilevanti del CSD richiedente, come previsto all’articolo 19, paragrafo 5.
3. Un collegamento fornisce un’adeguata protezione ai CSD collegati e ai loro partecipanti, in particolare per quanto riguarda possibili crediti assunti dai CSD e i rischi di concentrazione e di liquidità che derivano dall’accordo di collegamento.
Un collegamento si appoggia su un opportuno accordo contrattuale che stabilisce i diritti e gli obblighi dei CSD collegati e, se necessario, dei partecipanti ai CSD. Un accordo contrattuale con implicazioni intergiurisdizionali fornisce una scelta chiara in merito al diritto che disciplina ciascun aspetto delle operazioni del collegamento.
4. In caso di trasferimento provvisorio di titoli tra CSD collegati, è vietato il ritrasferimento di titoli prima che il trasferimento originario diventi definitivo.
5. Il CSD che utilizzi un collegamento indiretto o un intermediario per gestire un collegamento con un altro CSD misura, controlla e gestisce i rischi supplementari derivanti dal ricorso a tale collegamento indiretto o intermediario e adotta le misure opportune per attenuarli.
6. I CSD collegati si dotano di solide procedure di riconciliazione per garantire l’esattezza delle rispettive registrazioni.
7. I collegamenti tra CSD consentono di regolare con il meccanismo della consegna contro pagamento le operazioni tra partecipanti ai CSD collegati ogniqualvolta pratico e possibile. I motivi dettagliati che in un collegamento tra CSD non consentono un eventuale regolamento con detto meccanismo sono comunicati alle autorità rilevanti e competenti.
8. I sistemi di regolamento titoli interoperabili e i CSD che utilizzano un’infrastruttura di regolamento comune stabiliscono momenti identici per:
a)
l’immissione nel sistema degli ordini di trasferimento;
b)
l’irrevocabilità degli ordini di trasferimento.
I sistemi di regolamento titoli e i CSD di cui al primo comma utilizzano norme equivalenti per quanto riguarda il momento in cui i trasferimenti di titoli e di contante assumono carattere definitivo.
9. Entro il 18 settembre 2019 tutti i collegamenti interoperabili tra CSD operanti negli Stati membri sono atti, se del caso, a supportare il DVP.
10. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare le condizioni di cui al paragrafo 3, in base alle quali ciascun tipo di accordo di collegamento tutela adeguatamente i CSD collegati e i loro partecipanti, in particolare nei casi in cui un CSD intenda partecipare al sistema di regolamento titoli gestito da un altro CSD, il controllo e la gestione dei rischi supplementari di cui al paragrafo 5 derivanti dal ricorso ad intermediari, i metodi di riconciliazione di cui al paragrafo 6, i casi nei quali il regolamento tramite consegna contro pagamento attraverso i collegamenti tra CSD è pratico e possibile, come stabilito al paragrafo 7, e i relativi metodi di valutazione.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
CAPO III
Accesso ai CSD
Sezione 1
Accesso degli emittenti ai CSD
Articolo 49
Libertà di emissione in un CSD autorizzato nell’Unione
1. L’emittente ha il diritto di far registrare i suoi titoli ammessi alla negoziazione nei mercati regolamentati o nei sistemi multilaterali di negoziazione o negoziati in sedi di negoziazione in qualsiasi CSD stabilito in qualsiasi Stato membro, fatto salvo il rispetto da parte di tale CSD delle condizioni di cui all’articolo 23.
Fatto salvo il diritto dell’emittente di cui al primo comma, si continua ad applicare il diritto societario o altra normativa analoga dello Stato membro in cui i titoli sono emessi.
Gli Stati membri garantiscono che sia compilato un elenco delle principali disposizioni pertinenti della loro normativa di cui al secondo comma. Le autorità competenti comunicano tale elenco all’ESMA entro il 18 dicembre 2014. L’ESMA pubblica l’elenco entro il 18 gennaio 2015.
Il CSD può applicare agli emittenti una commissione commerciale ragionevole per la prestazione dei suoi servizi calcolata secondo il metodo del costo maggiorato, se non diversamente convenuto dalle due parti.
2. Quando un emittente presenta una domanda di registrazione dei propri titoli presso un CSD, quest’ultimo tratta la domanda senza indugio e in modo non discriminatorio e risponde all’emittente richiedente entro 3 mesi.
3. Un CSD può rifiutare di fornire servizi a un emittente. Tale rifiuto si basa soltanto su una valutazione completa dei rischi o sul fatto che un CSD non presta i servizi di cui al punto 1 della sezione A dell’allegato in relazione a titoli emessi sulla base del diritto societario o altra normativa analoga del pertinente Stato membro.
4. Fatte salve la direttiva 2005/60/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (25) e la direttiva 2006/70/CE della Commissione (26), se un CSD rifiuta di prestare servizi a un emittente, esso comunica per iscritto all’emittente richiedente i motivi del rifiuto.
In caso di rifiuto, l’emittente richiedente ha il diritto di presentare un reclamo presso l’autorità competente del CSD che gli ha rifiutato i servizi.
L’autorità competente del CSD esamina debitamente il reclamo valutando i motivi del rifiuto forniti dal CSD e fornisce all’emittente una risposta motivata.
L’autorità competente del CSD consulta l’autorità competente del luogo di stabilimento dell’emittente richiedente in merito alla sua valutazione del reclamo. Se l’autorità competente del luogo di stabilimento dell’emittente richiedente non è d’accordo con la valutazione, ciascuna delle due autorità competenti può deferire la questione all’ESMA, che può intervenire conformemente ai poteri che le sono conferiti dall’articolo 19 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Se il rifiuto del CSD di prestare servizi a un emittente viene ritenuto ingiustificato, l’autorità competente responsabile ordina al CSD di prestare servizi all’emittente richiedente.
5. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione volte a specificare i rischi di cui devono tenere conto i CSD allorché effettuano una valutazione completa dei rischi e le autorità competenti che valutano i motivi di rifiuto conformemente ai paragrafi 3 e 4, nonché a specificare gli elementi della procedura di cui al paragrafo 4.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
6. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire formati standard e modelli per la procedura di cui al paragrafo 4.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Sezione 2
Accesso tra CSD
Articolo 50
Accesso con collegamento standard
Un CSD ha il diritto di diventare partecipante di un altro CSD e istituire un collegamento standard con esso conformemente all’articolo 33 e previa notifica preventiva del collegamento tra CSD di cui all’articolo 19, paragrafo 5.
Articolo 51
Accesso con collegamento personalizzato
1. Se un CSD chiede ad un altro CSD di realizzare un collegamento personalizzato per ottenere l’accesso a questo secondo CSD, il CSD cui è presentata la domanda la respinge soltanto sulla base di considerazioni sui rischi. Non respinge la domanda in base alla perdita di quote di mercato.
2. Per la messa a disposizione dell’accesso con collegamento personalizzato il CSD cui è presentata la domanda può esigere dal CSD richiedente il pagamento di una commissione commerciale ragionevole calcolata secondo il metodo del costo maggiorato, a meno che non diversamente convenuto dalle due parti.
Articolo 52
Procedura per i collegamenti tra CSD
1. Quando un CSD presenta una domanda di accesso ai sensi degli articoli 50 e 51 ad un altro CSD, quest’ultimo tratta la domanda senza indugio e risponde al CSD richiedente entro tre mesi.
2. Un CSD rifiuta l’accesso ad un CSD richiedente soltanto se detto accesso minaccerebbe l’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari o provocherebbe un rischio sistemico. Tale rifiuto si basa esclusivamente su una valutazione completa dei rischi.
Se un CSD rifiuta l’accesso, esso fornisce al CSD richiedente le ragioni del suo rifiuto.
In caso di rifiuto, il CSD richiedente ha il diritto di presentare un reclamo presso l’autorità competente del CSD che gli ha rifiutato l’accesso.
L’autorità competente del CSD cui è presentata la domanda esamina debitamente il reclamo valutando i motivi del rifiuto e fornisce al CSD richiedente una risposta motivata.
L’autorità competente del CSD cui è presentata la domanda consulta l’autorità competente del CSD richiedente e l’autorità rilevante del CSD richiedente di cui all’articolo 12, paragrafo 1, lettera a), in merito alla sua valutazione del reclamo. In caso di disaccordo di una delle autorità del CSD richiedente in merito alla valutazione una di queste può deferire la questione all’ESMA, che può intervenire conformemente ai poteri che le sono conferiti dall’articolo 19 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Se il rifiuto del CSD di concedere l’accesso al CSD richiedente viene ritenuto ingiustificato, l’autorità competente del CSD cui è presentata la domanda ordina al CSD di concedere l’accesso al CSD richiedente.
3. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione volte a specificare i rischi di cui devono tenere conto i CSD allorché effettuano una valutazione completa dei rischi e le autorità competenti quando valutano i motivi di rifiuto conformemente al paragrafo 2, nonché a specificare gli elementi della procedura di cui al paragrafo 2.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
4. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire formati standard e modelli per le procedure di cui ai paragrafi 1 a 2.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Sezione 3
Accesso tra un CSD E un’altra infrastruttura di mercato
Articolo 53
Accesso tra un CSD e un’altra infrastruttura di mercato
1. Le controparti centrali e le sedi di negoziazione forniscono ai CSD, su richiesta di questi ultimi, i flussi relativi alle operazioni su base non discriminatoria e trasparente e possono per questo applicare ai CSD richiedenti una commissione commerciale ragionevole calcolata secondo il metodo del costo maggiorato, se non diversamente convenuto dalle due parti.
I CSD consentono alle controparti centrali o alle sedi di negoziazione di accedere ai loro sistemi di regolamento titoli su base non discriminatoria e trasparente e possono per questo applicare una commissione commerciale ragionevole calcolata secondo il metodo del costo maggiorato, se non diversamente convenuto dalle due parti.
2. Se una delle parti presenta a un’altra una domanda di accesso ai sensi del paragrafo 1, tale domanda viene trattata rapidamente e la parte richiedente riceve risposta entro tre mesi.
3. La parte cui è presentata la domanda nega l’accesso soltanto qualora esso incida sull’ordinato e corretto funzionamento dei mercati finanziari o provochi un rischio sistemico. Non respinge la domanda in base alla perdita di quote di mercato.
La parte che nega l’accesso comunica per iscritto alla parte richiedente i motivi del rifiuto sulla base di una valutazione completa dei rischi. In caso di rifiuto, la parte richiedente ha il diritto di presentare un reclamo presso l’autorità competente della parte che gli ha rifiutato l’accesso.
L’autorità competente della parte cui è presentata la domanda e l’autorità rilevante di cui all’articolo 12, paragrafo 1, lettera a), esaminano debitamente il reclamo valutando i motivi del rifiuto e forniscono alla parte richiedente una risposta motivata.
L’autorità competente della parte cui è presentata la domanda consulta l’autorità competente della parte richiedente e l’autorità rilevante di cui all’articolo 12, paragrafo 1, lettera a), della parte richiedente in merito alla sua valutazione del reclamo. In caso di disaccordo di una delle autorità della parte richiedente in merito alla valutazione fornita, ciascuna di queste autorità può deferire la questione all’ESMA, che può intervenire conformemente ai poteri che le sono conferiti dall’articolo 19 del Regolamento (UE) n. 1095/2010.
Se il rifiuto della parte di concedere l’accesso viene ritenuto ingiustificato, l’autorità competente responsabile ordina a tale parte di concedere l’accesso ai suoi servizi entro 3 mesi.
4. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione volte a specificare i rischi di cui devono tenere conto i CSD allorché effettuano una valutazione completa dei rischi e le autorità competenti quando valutano i motivi di rifiuto conformemente al paragrafo 3, nonché a specificare gli elementi della procedura di cui al paragrafo 3.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
5. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire formati standard e modelli per la procedura di cui ai paragrafi 2 e 3.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
TITOLO IV
PRESTAZIONE DI SERVIZI ACCESSORI DI TIPO BANCARIO AI PARTECIPANTI AI CSD
Articolo 54
Autorizzazione a prestare servizi accessori di tipo bancario e relativa designazione
1. I CSD non prestano in proprio nessuno dei servizi accessori di tipo bancario di cui alla sezione C dell’allegato, salvo che non abbiano ottenuto un’autorizzazione supplementare a fornire tali servizi in conformità con il presente articolo.
2. Un CSD che intende regolare in tutto o in parte la gamba contante del suo sistema di regolamento titoli conformemente all’articolo 40, paragrafo 2, oppure intende fornire le tipologie di servizi accessori di tipo bancario di cui al paragrafo 1 deve essere autorizzato a:
a)
offrire tali servizi in proprio alle condizioni specificate nel presente articolo; o
b)
a designare a tal fine uno o più enti creditizi autorizzati conformemente all’articolo 8 della direttiva 2013/36/UE.
3. Se un CSD intende fornire servizi accessori di tipo bancario tramite la stessa entità giuridica che gestisce il sistema di regolamento titoli, l’autorizzazione di cui al paragrafo 2 è rilasciata solo se sono soddisfatte le seguenti condizioni:
a)
il CSD è autorizzato in qualità di ente creditizio conformemente all’articolo 8 della direttiva 2013/36/UE;
b)
il CSD soddisfa i requisiti prudenziali di cui all’articolo 59, paragrafi 1, 3 e 4, e i requisiti di vigilanza di cui all’articolo 60;
c)
l’autorizzazione di cui alla lettera a) del presente comma è utilizzata solo per fornire i servizi accessori di tipo bancario di cui alla sezione C dell’allegato e non per svolgere altre attività;
d)
il CSD è soggetto a una maggiorazione di capitale aggiuntiva che rifletta i rischi (rischi di credito e di liquidità compresi), risultanti dalla concessione di credito infragiornaliero, fra gli altri, ai partecipanti ad un sistema di regolamento titoli o ad altri utenti dei servizi CSD;
e)
il CSD riferisce almeno una volta al mese all’autorità competente e ogni anno nel quadro dell’informativa prevista a norma della parte otto del regolamento (UE) n. 575/2013, sull’entità e la gestione del rischio di liquidità infragiornaliera secondo quanto previsto all’articolo 59, paragrafo 4, lettera j), del presente regolamento;
f)
il CSD ha sottoposto all’autorità competente un adeguato piano di recupero per assicurare la continuità delle sue operazioni critiche, anche in situazioni in cui rischi di liquidità o di credito si materializzano per effetto della fornitura di servizi bancari accessori.
In caso di conflitti tra le disposizioni stabilite nel presente regolamento, nel regolamento (UE) n. 575/2013 e nella direttiva 2013/36/UE, il CSD di cui al primo comma, lettera a), soddisfa i requisiti più rigorosi in materia di vigilanza prudenziale. Le norme tecniche di regolamentazione di cui agli articoli 47 e 59 del presente regolamento specificano i casi di disposizioni in conflitto;
4. Se un CSD intende designare un ente creditizio affinché fornisca servizi accessori di tipo bancario tramite un’entità giuridica separata che può far parte del gruppo di imprese controllato in ultima istanza dalla stessa impresa madre o meno, l’autorizzazione di cui al paragrafo 2 è rilasciata solo se sono soddisfatte le seguenti condizioni:
a)
l’entità giuridica separata è autorizzata in qualità di ente creditizio conformemente all’articolo 8 della direttiva 2013/36/UE;
b)
l’entità giuridica separata soddisfa i requisiti prudenziali stabiliti all’articolo 59, paragrafi 1, 3 e 4, e i requisiti di vigilanza stabiliti all’articolo 60;
c)
l’entità giuridica separata non presta in proprio alcuno dei servizi di base di cui alla sezione A dell’allegato;
d)
l’autorizzazione di cui alla lettera a) è utilizzata solo per fornire i servizi accessori di tipo bancario di cui alla sezione C dell’allegato e non per svolgere altre attività;
e)
l’entità giuridica separata è soggetta a una maggiorazione di capitale aggiuntiva che riflette i rischi (rischi di credito e di liquidità compresi), risultanti dalla concessione di credito infragiornaliero, fra gli altri, ai partecipanti ad un sistema di regolamento titoli o ad altri utenti dei servizi CSD;
f)
l’entità giuridica separata riferisce almeno una volta al mese all’autorità competente e ogni anno nell’ambito dell’informativa prevista a norma della parte otto del regolamento (UE) n. 575/2013, sull’entità e la gestione del rischio di liquidità infragiornaliera secondo quanto previsto all’articolo 59, paragrafo 4, lettera j), del presente regolamento; e
g)
l’entità giuridica separata ha sottoposto all’autorità competente un adeguato piano di recupero per assicurare la continuità delle sue operazioni critiche, anche in situazioni in cui rischi di liquidità o di credito si materializzano per effetto della fornitura di servizi accessori di tipo bancario a partire da un’entità giuridica separata.
5. Il paragrafo 4 non si applica agli enti creditizi di cui al paragrafo 2, lettera b), che offrono di regolare i pagamenti in contanti per parte del sistema di regolamento titoli del CSD, se il valore totale di tale regolamento in contanti attraverso conti aperti presso tali enti creditizi, calcolati su un periodo di un anno, è inferiore all’uno per cento del valore totale di tutte le operazioni su titoli contro contante regolate nei libri contabili del CSD e non supera un massimo di 2,5 miliardi di EUR all’anno.
L’autorità competente controlla almeno una volta l’anno che la soglia definita al primo comma sia rispettata e comunica le proprie conclusioni all’ESMA. Se l’autorità competente determina che la soglia è stata superata, chiede al CSD interessato di richiedere l’autorizzazione in conformità del paragrafo 4. Il CSD interessato presenta la domanda di autorizzazione entro 6 mesi.
6. L’autorità competente può chiedere a un CSD di designare più di un ente creditizio o di designare un ente creditizio in aggiunta alla prestazione di servizi in proprio a norma del presente articolo, paragrafo 2, lettera a), ove consideri che l’esposizione di un solo ente creditizio alla concentrazione dei rischi di cui all’articolo 59, paragrafi 3 e 4, non sia sufficientemente attenuata. Gli enti creditizi designati sono considerati agenti di regolamento.
7. I CSD autorizzati a fornire servizi accessori di tipo bancario e gli enti creditizi designati a norma del paragrafo 2, lettera b), soddisfano in ogni momento le condizioni necessarie per ottenere l’autorizzazione a norma del presente regolamento e comunicano senza ritardo alle autorità competenti ogni modifica significativa che incide sulle condizioni di autorizzazione.
8. L’ABE, in stretta cooperazione con l’ESMA e con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per determinare la maggiorazione di capitale aggiuntiva basata sul rischio di cui al paragrafo 3, lettera d), e al paragrafo 4, lettera e).
L’ABE presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 55
Procedure di concessione e di diniego dell’autorizzazione a fornire servizi accessori di tipo bancario
1. Il CSD presenta la domanda di autorizzazione a designare un ente creditizio o a fornire servizi accessori di tipo bancario a norma dell’articolo 54, all’autorità competente del proprio Stato membro d’origine.
2. La domanda contiene tutte le informazioni necessarie per permettere all’autorità competente di accertare che il CSD e, ove applicabile, l’ente creditizio designato abbiano adottato, al momento del rilascio dell’autorizzazione, tutte le disposizioni necessarie per garantire il rispetto degli obblighi stabiliti dal presente regolamento. Essa è corredata di un programma operativo indicante i servizi accessori di tipo bancario previsti, la struttura organizzativa delle relazioni tra il CSD e, ove applicabile, gli enti creditizi designati e in che modo il CSD o, ove applicabile, l’ente creditizio designato intende rispettare i requisiti prudenziali stabiliti all’articolo 59, paragrafi 1, 3 e 4, e le altre condizioni stabilite all’articolo 54.
3. L’autorità competente applica la procedura di cui all’articolo 17, paragrafi 3 e 8.
4. Dal momento in cui la domanda è considerata completa, l’autorità competente trasmette tutte le informazioni contenute nella domanda alle seguenti autorità:
a)
le autorità rilevanti;
b)
l’autorità competente di cui all’articolo 4, paragrafo 1, punto 40, del regolamento (UE) n. 575/2013;
c)
le autorità competenti degli Stati membri in cui il CSD ha stabilito collegamenti interoperabili con un altro CSD, tranne se il CSD ha stabilito i collegamenti interoperabili di cui all’articolo 19, paragrafo 5;
d)
le autorità competenti dello Stato membro ospitante in cui le attività del CSD hanno importanza rilevante per il funzionamento dei mercati dei valori mobiliari e la tutela degli investitori, conformemente all’articolo 24, paragrafo 4;
e)
le autorità competenti responsabili della vigilanza dei partecipanti del CSD stabiliti nei tre Stati membri che presentano, su base aggregata e nell’arco di un anno, i volumi più elevati di regolamento nel sistema di regolamento titoli del CSD;
f)
l’ESMA; e
g)
l’ABE.
5. Le autorità di cui al paragrafo 4, lettere da a) a e), emettono un parere motivato sull’autorizzazione entro 30 giorni dal ricevimento delle informazioni indicate al paragrafo 4. Qualora un’autorità non fornisca un parere entro il predetto termine, si considera che abbia espresso parere positivo.
Se almeno una delle autorità di cui al paragrafo 4, lettere da a) a e), emette un parere negativo motivato, l’autorità competente che intende rilasciare l’autorizzazione fornisce alle autorità di cui al paragrafo 4, lettere da a) a e), entro 30 giorni, una decisione motivata relativa al parere negativo.
Se 30 giorni dopo la presentazione di tale decisione una delle autorità di cui al paragrafo 4, lettere da a) a e), emette un parere negativo e l’autorità competente intende ancora rilasciare l’autorizzazione, ciascuna autorità che ha emesso il parere negativo può deferire la questione all’ESMA, per assistenza ai sensi dell’articolo 31, lettera c), del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Se 30 giorni dopo il deferimento all’ESMA la questione non è risolta, l’autorità competente che intende rilasciare l’autorizzazione prende la decisione definitiva e fornisce per iscritto una spiegazione dettagliata della sua decisione alle autorità di cui al paragrafo 4, lettere da a) a e).
Se l’autorità competente intende negare l’autorizzazione, la questione non è deferita all’ESMA.
I pareri negativi espongono per iscritto e in modo completo e dettagliato perché i requisiti stabiliti nel presente regolamento o in altre parti della normativa dell’Unione non siano soddisfatti.
6. Qualora ritenga che l’autorità competente di cui al paragrafo 1 abbia concesso un’autorizzazione che potrebbe non essere conforme alla normativa nell’Unione, l’ESMA interviene conformemente all’articolo 17 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
7. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC e con l’ABE, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare le informazioni che il CSD deve fornire all’autorità competente al fine di ottenere le pertinenti autorizzazioni a fornire servizi accessori di tipo bancario rispetto al regolamento.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
8. L’ESMA, in stretta cooperazione con i membri del SEBC e con l’ABE, elabora progetti di norme tecniche di attuazione per stabilire formati standard, modelli e procedure per la consultazione delle autorità di cui al paragrafo 4 prima della concessione dell’autorizzazione.
L’ESMA presenta tali progetti di norme tecniche di attuazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è conferito il potere di adottare le norme tecniche di attuazione di cui al primo comma conformemente all’articolo 15 del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 56
Estensione dei servizi accessori di tipo bancario
1. Un CSD che intende estendere i servizi accessori di tipo bancario per i quali ha designato un ente creditizio o che presta in proprio in conformità dell’articolo 54 ne fa richiesta all’autorità competente del proprio Stato membro d’origine.
2. La domanda di estensione è soggetta alla procedura di cui all’articolo 55.
Articolo 57
Revoca dell’autorizzazione
1. Fatta salva qualsiasi azione o misura correttiva di cui al titolo V, l’autorità competente del Stato membro d’origine del CSD revoca le autorizzazioni di cui all’articolo 54 in qualsiasi dei seguenti casi:
a)
qualora il CSD non abbia utilizzato l’autorizzazione entro 12 mesi o rinunci espressamente all’autorizzazione, oppure qualora l’ente creditizio designato non abbia prestato alcun servizio o esercitato alcuna attività nel corso dei 6 mesi precedenti;
b)
qualora il CSD abbia ottenuto l’autorizzazione presentando false dichiarazioni o con qualsiasi altro mezzo illecito;
c)
qualora il CSD o l’ente creditizio designato non soddisfino più le condizioni di rilascio dell’autorizzazione e non abbiano adottato le azioni correttive richieste dall’autorità competente entro un termine fissato;
d)
qualora il CSD o l’ente creditizio designato abbiano violato gravemente e sistematicamente i requisiti stabiliti nel presente regolamento.
2. A partire dal momento in cui viene a conoscenza di uno dei casi di cui al paragrafo 1, l’autorità competente consulta immediatamente le autorità di cui all’articolo 55, paragrafo 4, circa la necessità di revocare l’autorizzazione.
3. L’ESMA, ogni autorità rilevante di cui all’articolo 12, paragrafo 1, lettera a), e ogni altra autorità di cui all’articolo 60, paragrafo 1, o, rispettivamente, le autorità di cui all’articolo 55, paragrafo 4, possono chiedere in qualsiasi momento all’autorità competente dello Stato membro d’origine del CSD di verificare se il CSD e, se del caso, l’ente creditizio designato continuino a rispettare le condizioni di rilascio dell’autorizzazione.
4. L’autorità competente può limitare la revoca a un particolare servizio, attività o strumento finanziario.
5. Un CSD e l’ente creditizio designato adottano, attuano e mantengono un’apposita procedura atta a garantire, in caso di revoca dell’autorizzazione di cui al paragrafo 1, il tempestivo e ordinato regolamento e trasferimento delle attività dei clienti e dei partecipanti a un altro agente di regolamento.
Articolo 58
Registro dei CSD
1. Le decisioni adottate dalle autorità competenti ai sensi degli articoli 54, 56 e 57 sono comunicate all’ESMA.
2. L’ESMA introduce nel registro che è tenuta a mettere a disposizione sul proprio sito Internet in conformità dell’articolo 21, paragrafo 3, le seguenti informazioni:
a)
la denominazione di ciascun CSD che è stato oggetto di una decisione ai sensi degli articoli 54, 56 e 57;
b)
la denominazione di ciascun ente creditizio designato;
c)
l’elenco dei servizi accessori di tipo bancario che un ente creditizio designato o un CSD autorizzato ai sensi dell’articolo 54 è autorizzato a prestare per i partecipanti del CSD.
3. Le autorità competenti comunicano all’ESMA quali entità forniscono servizi accessori di tipo bancario secondo le norme del diritto nazionale entro il 16 dicembre 2014.
Articolo 59
Requisiti prudenziali applicabili agli enti creditizi o ai CSD autorizzati a fornire servizi accessori di tipo bancario
1. Un ente creditizio designato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera b), o un CSD autorizzato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera a), a fornire servizi accessori di tipo bancario presta unicamente i servizi di cui alla sezione C dell’allegato che sono contemplati dall’autorizzazione.
2. Un ente creditizio designato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera b), o un CSD autorizzato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera a), a fornire servizi accessori di tipo bancario rispetta ogni normativa attuale o futura applicabile agli enti creditizi.
3. Un ente creditizio designato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera b), o un CSD autorizzato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera a), a fornire servizi accessori di tipo bancario soddisfa i seguenti requisiti prudenziali specifici per i rischi di credito connessi a tali servizi per ogni sistema di regolamento titoli:
a)
si dota di un quadro solido per la gestione dei corrispondenti rischi di credito;
b)
individua, con frequenza e regolarità, le fonti dei rischi di credito, misura e controlla le corrispondenti esposizioni creditizie e si avvale di strumenti appropriati per controllare i suddetti rischi;
c)
copre integralmente le corrispondenti esposizioni creditizie verso singoli partecipanti debitori a mezzo di garanzie e di altre risorse finanziarie equivalenti;
d)
se per gestire il rischio di credito corrispondente utilizza una garanzia, accetta garanzie altamente liquide con rischi minimi di credito e di mercato; può utilizzare altri tipi di garanzia in situazioni specifiche, se si applicano scarti di garanzia adeguati;
e)
stabilisce e applica scarti di garanzia e limiti di concentrazione adeguatamente prudenti sui valori delle garanzie costituite per coprire le esposizioni creditizie di cui alla lettera c), tenendo conto degli obiettivi di assicurare che la garanzia possa essere rapidamente liquidata senza effetti negativi rilevanti sui prezzi;
f)
stabilisce limiti alle sue esposizioni creditizie corrispondenti;
g)
analizza e pianifica come far fronte a eventuali esposizioni creditizie residue e adotta regole e procedure per l’attuazione di tali piani;
h)
fornisce credito solo ai partecipanti che hanno un conto corrente aperto presso l’ente creditizio stesso;
i)
prevede procedure efficaci di rimborso di credito infragiornaliero e scoraggia il credito overnight attraverso l’applicazione di tassi sanzionatori che fungano da efficace deterrente.
4. Un ente creditizio designato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera b), o un CSD autorizzato ai sensi dell’articolo 54, paragrafo 2, lettera a), per fornire servizi accessori di tipo bancario soddisfa i seguenti requisiti prudenziali specifici per il rischio di liquidità connesso a tali servizi per ogni sistema di regolamento titoli:
a)
si dota di un quadro solido e di strumenti per misurare, controllare e gestire il rischio di liquidità, compreso il rischio di liquidità infragiornaliera, cui è esposto per ciascuna valuta del sistema di regolamento titoli per la quale agisce in qualità di agente di regolamento;
b)
misura e controlla tempestivamente e su base continuativa, e almeno una volta al giorno, le sue esigenze di liquidità e il livello di attività liquide che detiene; così facendo determina il valore delle attività liquide disponibili tenendo conto di scarti di garanzia adeguati su tali attività;
c)
dispone di risorse liquide sufficienti in tutte le valute pertinenti per una tempestiva prestazione di servizi di regolamento in un’ampia serie di potenziali scenari di stress, compreso anche, ma non esclusivamente, il rischio di liquidità generato dall’inadempimento di almeno un partecipante, comprese l’impresa madre e le imprese figlie, verso il quale detiene le esposizioni più cospicue;
d)
attenua il corrispondente rischio di liquidità con risorse liquide di alta qualità in ciascuna valuta, come contante presso la banca centrale di emissione o altri enti finanziari con merito di credito elevato, linee di credito impegnate o dispositivi analoghi e garanzie altamente liquide o investimenti che sono prontamente disponibili e convertibili in contante in virtù di accordi di finanziamento prestabiliti altamente affidabili, anche in condizioni di mercato estreme ma plausibili e individua, misura e controlla il rischio di liquidità derivante dai vari enti finanziari utilizzati per la gestione dei suoi rischi di liquidità;
e)
ogniqualvolta si utilizzano accordi di finanziamento prestabiliti, seleziona come fornitori di liquidità solo istituti finanziari con merito di credito elevato; stabilisce e applica opportuni limiti di concentrazione per ciascuno dei fornitori di liquidità corrispondenti, compresa la sua impresa madre e le sue imprese figlie;
f)
determina e sottopone a test l’adeguatezza delle risorse corrispondenti tramite prove di stress regolari e rigorose;
g)
analizza e pianifica come far fronte alle eventuali carenze di liquidità impreviste e potenzialmente prive di copertura e adotta regole e procedure per l’attuazione di tali piani;
h)
ove ciò sia pratico e possibile, e fatte salve le norme di ammissibilità della banca centrale, ha accesso ai conti e ad altri servizi della banca centrale per migliorare la gestione del suo rischio di liquidità e gli enti creditizi dell’Unione depositano i corrispondenti saldi in contante su appositi conti presso le banche centrali di emissione dell’Unione;
i)
dispone di dispositivi prestabiliti altamente affidabili per garantire di poter dare tempestivamente esecuzione alla garanzia fornita da un cliente inadempiente;
j)
riferisce regolarmente alle autorità di cui all’articolo 60, paragrafo 1, in merito alle modalità di misurazione, controllo e gestione del rischio di liquidità, compreso il rischio di liquidità infragiornaliera, e le rendono pubbliche.
5. L’ABE, in stretta cooperazione con l’ESMA e con i membri del SEBC, elabora progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare ulteriormente i dettagli dei quadri e degli strumenti per il controllo, la misurazione, la gestione, la segnalazione e la pubblicazione dei rischi di credito e di liquidità, compresi quelli infragiornalieri, di cui ai paragrafi 3 e 4. Tali progetti di norme tecniche di regolamentazione sono allineati, se del caso, alle norme tecniche di regolamentazione adottate conformemente all’articolo 46, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 648/2012.
L’ABE presenta tali progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 18 giugno 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma conformemente agli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1093/2010.
Articolo 60
Vigilanza degli enti creditizi designati e dei CSD autorizzati per fornire servizi accessori di tipo bancario
1. Fatti salvi gli articoli 17 e 22 del presente regolamento, le autorità competenti quali definite all’articolo 4, paragrafo 1, punto 40, del regolamento (UE) n. 575/2013 sono responsabili dell’autorizzazione in quanto enti creditizi e della vigilanza in quanto enti creditizi, alle condizioni stabilite nel regolamento (UE) n. 575/2013 e nella direttiva 2013/36/UE, degli enti creditizi designati e dei CSD autorizzati in virtù del presente regolamento per fornire servizi accessori di tipo bancario.
Le autorità competenti di cui al primo comma sono altresì responsabili della vigilanza degli enti creditizi e dei CSD designati di cui a detto comma per quanto riguarda la loro conformità ai requisiti prudenziali di cui all’articolo 59 del presente regolamento.
Le autorità competenti di cui al primo comma valutano regolarmente, e comunque almeno una volta all’anno, se l’ente creditizio designato o il CSD autorizzato per fornire servizi accessori di tipo bancario rispetta l’articolo 59 e informa l’autorità competente del CSD che conseguentemente informa le autorità di cui all’articolo 55, paragrafo 4, dei risultati della vigilanza di cui al presente paragrafo, comprese eventuali azioni correttive o penali.
2. L’autorità competente del CSD, previa consultazione dell’autorità competente di cui al paragrafo 1, esamina e valuta almeno una volta all’anno quanto segue:
a)
nel caso di cui all’articolo 54, paragrafo 2, lettera b), se tutti i necessari accordi fra gli enti creditizi designati e il CSD consentono loro di rispettare gli obblighi stabiliti nel presente regolamento;
b)
nei casi di cui all’articolo 54, paragrafo 2, lettera a), se gli accordi relativi all’autorizzazione a fornire servizi accessori di tipo bancario consentono al CSD di soddisfare i suoi obblighi stabiliti nel presente regolamento.
L’autorità competente del CSD informa regolarmente, e comunque almeno una volta l’anno, le autorità di cui all’articolo 55, paragrafo 4, circa i risultati del riesame e della valutazione di cui al presente paragrafo, comprese eventuali azioni correttive o penali.
Se un CSD designa un ente creditizio autorizzato conformemente all’articolo 54, ai fini della tutela dei partecipanti ai sistemi di regolamento titoli da esso gestiti, esso garantisce di avere accesso, tramite l’ente creditizio da esso designato, a tutte le informazioni necessarie ai fini del presente regolamento e riferisce eventuali violazioni all’autorità competente del CSD e alle autorità competenti di cui al paragrafo 1.
3. Al fine di garantire, all’interno dell’Unione, una vigilanza uniforme, efficiente ed efficace degli enti creditizi e dei CSD autorizzati a fornire servizi accessori di tipo bancario, l’ABE, in stretta cooperazione con l’ESMA e i membri del SEBC, può emanare orientamenti indirizzati alle autorità competenti in conformità dell’articolo 16 del regolamento (UE) n. 1093/2010.
TITOLO V
REGIME SANZIONATORIO
Articolo 61
Sanzioni e altre misure amministrative
1. Fatto salva la facoltà degli Stati membri di prevedere e imporre sanzioni penali, gli Stati membri stabiliscono le norme relative alle sanzioni e altre misure amministrative da applicare, nelle circostanze definite all’articolo 63, a quanti si rendano responsabili di violazioni delle disposizioni del presente regolamento, provvedendo affinché le loro autorità competenti possano imporre tali sanzioni e altre misure amministrative, e adottano tutti i provvedimenti necessari a garantirne l’applicazione. Tali sanzioni e altre misure sono efficaci, proporzionate e dissuasive.
Entro il 18 settembre 2016 gli Stati membri possono decidere di non stabilire norme relative alle sanzioni amministrative di cui al primo comma se le violazioni ivi indicate sono già soggette a sanzioni penali a norma del diritto nazionale. In questo caso, gli Stati membri comunicano dettagliatamente alla Commissione e all’ESMA le pertinenti parti del loro diritto penale.
Entro il 18 settembre 2016 gli Stati membri comunicano alla Commissione e all’ESMA le norme di cui al primo comma. Gli Stati membri comunicano senza indebito ritardo alla Commissione e all’ESMA tutte le successive modifiche.
2. Le autorità competenti possono applicare sanzioni e altre misure amministrative nei confronti dei CSD, degli enti creditizi designati e, fatte salve le condizioni stabilite dal diritto nazionale nei settori non armonizzati dal presente regolamento, dei membri dei loro organi di amministrazione e di qualsiasi altra persona che detenga il controllo effettivo delle loro attività nonché di qualsiasi altra persona fisica o giuridica che, conformemente al diritto nazionale, sia ritenuta responsabile di una violazione.
3. Nell’esercizio del loro potere di imporre sanzioni nelle circostanze definite all’articolo 63, le autorità competenti collaborano strettamente per garantire che le sanzioni e le altre misure amministrative producano i risultati voluti dal presente regolamento e per coordinare le proprie iniziative al fine di evitare qualsiasi duplicazione o sovrapposizione nell’applicazione di sanzioni e altre misure amministrative nei casi transfrontalieri a norma dell’articolo 14.
4. Qualora abbiano deciso, conformemente al paragrafo 1, di stabilire sanzioni penali per le violazioni delle disposizioni di cui all’articolo 63, gli Stati membri provvedono affinché siano messe in atto misure adeguate per far sì che le autorità competenti dispongano di tutte le facoltà necessarie per stabilire contatti con le autorità giudiziarie nella loro giurisdizione al fine di ricevere informazioni specifiche relative alle indagini o ai procedimenti penali avviati per possibili violazioni del presente regolamento e assicurano lo stesso ad altre autorità competenti e all’ESMA per soddisfare i rispettivi obblighi di cooperare vicendevolmente e con l’ESMA ai fini del presente regolamento.
5. Le autorità competenti possono altresì cooperare con le autorità competenti di altri Stati membri per quanto concerne la facilitazione della riscossione delle sanzioni pecuniarie.
6. Gli Stati membri inviano all’ESMA con cadenza annuale informazioni aggregate relative a tutte le sanzioni e altre misure imposte in conformità del paragrafo 1. L’ESMA pubblica tali informazioni in una relazione annuale.
Qualora gli Stati membri abbiano deciso, conformemente al paragrafo 1, di stabilire sanzioni penali per le violazioni delle disposizioni di cui all’articolo 63, le loro autorità competenti inviano all’ESMA con cadenza annuale, in forma anonima e aggregata, i dati concernenti tutte le indagini penali intraprese e le sanzioni penali imposte. L’ESMA pubblica i dati relativi alle sanzioni penali imposte in una relazione annuale.
7. Se l’autorità competente ha divulgato al pubblico una sanzione amministrativa o una misura amministrativa ovvero una sanzione penale, essa riferisce allo stesso tempo tale fatto all’ESMA.
8. Le autorità competenti esercitano le loro funzioni e i loro poteri conformemente ai rispettivi quadri nazionali:
a)
direttamente;
b)
in collaborazione con altre autorità;
c)
sotto la loro responsabilità mediante delega a soggetti ai quali sono state delegate funzioni a norma del presente regolamento; o
d)
rivolgendosi alle competenti autorità giudiziarie.
Articolo 62
Pubblicazione delle decisioni
1. Gli Stati membri provvedono affinché le autorità competenti pubblichino sul loro sito Internet ufficiale ogni decisione che impone una sanzione o altra misura amministrativa per la violazione del presente regolamento, senza indebito ritardo dopo che la persona soggetta alla sanzione è stata informata di tale decisione. La pubblicazione contiene almeno informazioni concernenti il tipo e la natura della violazione e l’identità della persona fisica o giuridica cui è imposta la sanzione.
Se la decisione di imporre una sanzione o altra misura è impugnabile dinanzi a un’autorità giudiziaria pertinente o ad altre autorità pertinenti, le autorità competenti pubblicano sul proprio sito Internet ufficiale, senza indebito ritardo, le informazioni sullo stato del ricorso e sul relativo esito. Sono altresì pubblicate anche eventuali decisioni che annullino la decisione precedente di imporre una sanzione o misura.
Se le autorità competenti ritengono che la pubblicazione dell’identità delle persone giuridiche o dei dati personali delle persone fisiche sia sproporzionata a seguito di una valutazione condotta caso per caso sulla proporzionalità della pubblicazione di tali dati, o qualora la pubblicazione comprometta la stabilità dei mercati finanziari o un’indagine in corso, gli Stati membri provvedono a che le autorità competenti agiscano in uno dei modi seguenti:
a)
rinviino la pubblicazione della decisione di imporre la sanzione o altra misura fino a che i motivi di non pubblicazione cessino di valere;
b)
pubblichino la decisione di imporre la sanzione o altra misura in forma anonima conformemente al diritto nazionale, se la pubblicazione anonima assicura l’efficace protezione dei dati personali;
c)
non pubblichino affatto la decisione di imporre una sanzione o altra misura nel caso in cui le opzioni di cui alle lettere a) e b) siano ritenute insufficienti ad assicurare:
i)
che la stabilità dei mercati finanziari non sia messa a rischio;
ii)
la proporzionalità della pubblicazione delle decisioni rispetto alle misure ritenute di natura minore.
Nel caso si decida di pubblicare la sanzione o altra misura in forma anonima, la pubblicazione dei dati pertinenti può essere rimandata per un periodo di tempo ragionevole se si prevede che entro tale periodo le ragioni di una pubblicazione anonima cesseranno di valere.
Le autorità competenti comunicano all’ESMA tutte le sanzioni amministrative imposte ma non pubblicate conformemente al terzo comma, lettera c), compresi eventuali ricorsi avverso le stesse e il relativo esito. Gli Stati membri provvedono affinché le autorità competenti ricevano le informazioni e le decisioni definitive in relazione a ogni eventuale sanzione penale imposta e le trasmettano all’ESMA. L’ESMA mantiene una banca dati centrale delle sanzioni che le sono comunicate, al solo fine dello scambio di informazioni tra autorità competenti. Tale banca dati è accessibile esclusivamente alle autorità competenti ed è aggiornata sulla base delle informazioni fornite dalle stesse.
2. Le autorità competenti provvedono a che le informazioni pubblicate ai sensi del presente articolo restino sul loro sito Internet ufficiale per 5 anni almeno dalla pubblicazione. I dati personali contenuti nella pubblicazione sono conservati sul sito Internet ufficiale dell’autorità competente unicamente per il periodo necessario ai sensi delle norme applicabili in materia di protezione dei dati.
Articolo 63
Sanzioni per violazioni
1. Il presente articolo si applica alle seguenti disposizioni del presente regolamento:
a)
prestazione di servizi di cui alle sezioni A, B e C dell’allegato, in violazione degli articoli 16, 25 e 54;
b)
ottenimento delle autorizzazioni richieste a norma degli articoli 16 e 54 a mezzo di false dichiarazioni o con qualsiasi altro mezzo illecito di cui all’articolo 20, paragrafo 1, lettera b), e all’articolo 57, paragrafo 1, lettera b);
c)
mancato rispetto da parte dei CSD dei requisiti patrimoniali, in violazione dell’articolo 47, paragrafo 1;
d)
mancato rispetto da parte dei CSD dei requisiti organizzativi, in violazione degli articoli da 26 a 30;
e)
mancato rispetto da parte dei CSD delle norme sulla condotta negli affari, in violazione degli articoli da 32 a 35;
f)
mancato rispetto da parte dei CSD dei requisiti per i servizi CSD, in violazione degli articoli da 37 a 41;
g)
mancato rispetto da parte dei CSD dei requisiti prudenziali, in violazione degli articoli da 43 a 47;
h)
mancato rispetto da parte dei CSD dei requisiti per i collegamenti tra CSD, in violazione dell’articolo 48;
i)
rifiuto abusivo da parte dei CSD di concedere tipi di accesso diversi, in violazione degli articoli da 49 a 53;
j)
mancato rispetto da parte degli enti creditizi designati dei requisiti prudenziali specifici relativi al rischio di credito, in violazione dell’articolo 59, paragrafo 3;
k)
mancato rispetto da parte degli enti creditizi designati dei requisiti prudenziali specifici relativi al rischio di liquidità, in violazione dell’articolo 59, paragrafo 4.
2. Fatti salvi i poteri di vigilanza delle autorità competenti, almeno nei casi di violazione di cui al presente articolo, le autorità competenti hanno il potere, conformemente al diritto nazionale, di imporre quanto meno le seguenti sanzioni e altre misure amministrative:
a)
una dichiarazione pubblica indicante il soggetto responsabile della violazione e la natura della violazione conformemente all’articolo 62;
b)
un’ingiunzione diretta al soggetto responsabile della violazione di porre termine al comportamento in questione e di non reiterarlo;
c)
la revoca delle autorizzazioni concesse ai sensi degli articoli 16 o 54, in conformità degli articoli 20 o 57;
d)
l’interdizione temporanea, o permanente in caso di violazioni gravi reiterate, dall’esercizio di funzioni di gestione in seno all’ente a carico dei membri dell’organo di amministrazione dell’ente stesso o di altre persone fisiche considerati responsabili;
e)
sanzioni amministrative pecuniarie massime pari almeno al doppio dell’ammontare dei profitti ricavati grazie alla violazione, se possono essere determinati;
f)
nel caso di una persona fisica, sanzioni amministrative pecuniarie massime pari almeno a 5 milioni di EUR o, negli Stati membri la cui moneta non è l’euro, il corrispondente valore in valuta nazionale alla data di adozione del presente regolamento;
g)
nel caso di una persona giuridica, sanzioni amministrative pecuniarie massime di almeno 20 milioni di EUR o fino al 10 % del reddito complessivo annuo della persona giuridica secondo gli ultimi conti disponibili approvati dall’organo di amministrazione; se la persona giuridica è un’impresa madre o un’impresa figlia dell’impresa madre che deve redigere conti finanziari consolidati conformemente alla direttiva 2013/34/UE, il fatturato complessivo annuo da considerare è il fatturato complessivo annuo o il tipo di reddito corrispondente in conformità delle pertinenti direttive contabili, risultante nell’ultimo conto consolidato disponibile approvato dall’organo di amministrazione dell’impresa madre apicale.
3. Le autorità competenti possono disporre di altri poteri sanzionatori oltre a quelli indicati al paragrafo 2 e possono prevedere sanzioni amministrative pecuniarie di importo più elevato di quello stabilito nel suddetto paragrafo.
Articolo 64
Applicazione efficace delle sanzioni
Gli Stati membri assicurano che, nello stabilire il tipo e il livello di sanzione o misura amministrativa, le autorità competenti tengano conto di tutte le circostanze pertinenti, tra cui, ove appropriato:
a)
la gravità e la durata della violazione;
b)
il grado di responsabilità del soggetto responsabile della violazione;
c)
la capacità finanziaria del soggetto responsabile della violazione, ad esempio quale risulta dal fatturato complessivo della persona giuridica responsabile o dal reddito annuale della persona fisica responsabile;
d)
l’ammontare dei profitti realizzati e delle perdite evitate da parte del soggetto responsabile della violazione o l’ammontare delle perdite subite da terzi in conseguenza della violazione, nella misura in cui possano essere determinati;
e)
il livello di cooperazione che il soggetto responsabile della violazione ha dimostrato nei confronti dell’autorità competente, ferma restando la necessità di garantire la restituzione dei profitti realizzati o delle perdite evitate da tale soggetto;
f)
precedenti violazioni da parte del soggetto responsabile della violazione.
Articolo 65
Segnalazione di violazioni
1. Gli Stati membri assicurano che le autorità competenti istituiscano meccanismi efficaci per incoraggiare la segnalazione alle stesse di reali o possibili violazioni del presente regolamento.
2. I meccanismi di cui al paragrafo 1 includono almeno:
a)
procedure specifiche per il ricevimento di segnalazioni e per le relative verifiche in materia di reali o possibili violazioni e per il relativo seguito, compresa l’istituzione di canali di comunicazione sicuri per tali segnalazioni;
b)
un’adeguata protezione dei dipendenti degli enti che segnalano reali o possibili violazioni commesse all’interno dell’ente almeno riguardo a ritorsioni, discriminazioni o altri tipi di trattamento iniquo;
c)
protezione dei dati personali sia della persona che segnala le reali o possibili violazioni sia della persona fisica presunta responsabile della violazione, conformemente ai principi della direttiva 95/46/CE;
d)
la protezione dell’identità sia della persona che segnala le violazioni sia della persona fisica presunta responsabile della violazione, in tutte le fasi delle procedure a meno che tale divulgazione sia richiesta dal diritto nazionale nel contesto di un’ulteriore indagine o di un successivo procedimento amministrativo o giudiziario.
3. Gli Stati membri impongono agli enti di disporre di procedure adeguate affinché i propri dipendenti possano segnalare reali o possibili violazioni a livello interno avvalendosi di un canale specifico, indipendente e autonomo.
Tale canale può essere fornito anche mediante dispositivi previsti dalle parti sociali. Si applica la medesima protezione di quella prevista al paragrafo 2, lettere b), c) e d).
Articolo 66
Diritto di ricorso
Gli Stati membri provvedono affinché le decisioni e le misure adottate a norma del presente regolamento siano adeguatamente motivate e soggette al diritto di ricorso giurisdizionale. Il diritto di ricorso giurisdizionale si applica nel caso in cui non si decida, entro 6 mesi dalla presentazione, su una domanda di autorizzazione contenente tutti gli elementi richiesti dalle disposizioni vigenti.
TITOLO VI
DELEGA DI POTERI, COMPETENZE DI ESECUZIONE, DISPOSIZIONI TRANSITORIE, DI MODIFICA E FINALI
Articolo 67
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all’articolo 2, paragrafo 2, all’articolo 7, paragrafo 14, e all’articolo 24, paragrafo 7, è conferito alla Commissione per un periodo indeterminato a decorrere dal 17 settembre 2014.
3. La delega di potere di cui all’articolo 2, paragrafo 2, all’articolo 7, paragrafo 14, e all’articolo 24, paragrafo 7, può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 2, dell’articolo 7, paragrafo 14, e dell’articolo 24, paragrafo 7, entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di 3 mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di 3 mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 68
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato europeo dei valori mobiliari istituito dalla decisione 2001/528/CE della Commissione (27). Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 69
Disposizioni transitorie
1. Le autorità competenti comunicano all’ESMA gli enti che operano come CSD entro il 16 dicembre 2014.
2. I CSD fanno domanda per tutte le autorizzazioni necessarie ai fini del presente regolamento e notificano i pertinenti collegamenti fra CSD entro 6 mesi a decorrere dalla data di entrata in vigore di tutte le norme tecniche di regolamentazione adottate ai sensi degli articoli 17, 26, 45, 47 e 48, e, ove pertinente, degli articoli 55 e 59.
3. Entro 6 mesi a decorrere dalla data di entrata in vigore delle norme tecniche di regolamentazione adottate ai sensi agli articoli 12, 17, 25, 26, 45, 47 e 48, e, ove pertinente, degli articoli 55 e 59, o della decisione di esecuzione di cui all’articolo 25, paragrafo 9, se questa data è posteriore, i CSD dei paesi terzi che intendano prestare i propri servizi sulla base dell’articolo 25 chiedono il riconoscimento dell’ESMA.
4. Fino alla decisione di autorizzazione o riconoscimento dei CSD e delle loro attività, compresi i collegamenti tra CSD, ai sensi del presente regolamento, continuano ad applicarsi le rispettive norme nazionali in materia di autorizzazione e riconoscimento dei CSD.
5. I CSD operati dalle entità di cui all’articolo 1, paragrafo 4, si conformano ai requisiti del presente regolamento al più tardi entro un anno dalla data di entrata in vigore delle norme tecniche di regolamentazione di cui al paragrafo 2.
Articolo 70
Modifiche della direttiva 98/26/CE
La direttiva 98/26/CE è così modificata:
1)
all’articolo 2, lettera a), primo comma, il terzo trattino è sostituito dal seguente:
«-
designato, fatti salvi altri requisiti più rigorosi di applicazione generale imposti dal diritto nazionale, come sistema e notificato all’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati dallo Stato membro di cui si applica la legge, dopo che lo Stato membro stesso ne abbia accertato la conformità alle regole dello stesso.»;
2)
all’articolo 11, è aggiunto il paragrafo seguente:
«3. Entro il 18 marzo 2015, gli Stati membri adottano, pubblicano e comunicano alla Commissione le misure necessarie per conformarsi all’articolo 2, lettera a), primo comma, terzo trattino.»
Articolo 71
Modifiche della direttiva 2014/65/UE
La direttiva 2014/65/UE è così modificata:
1)
all’articolo 2, paragrafo 1, la lettera o) è sostituita dalla seguente:
«o)
ai depositari centrali di titoli (CSD), tranne quanto disposto all’articolo 73 del regolamento (UE) n. 909/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio (28).
(28) Regolamento (UE) n. 909/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 luglio 2014, relativo al miglioramento del regolamento titoli nell’Unione europea e ai depositari centrali di titoli e recante modifica delle direttive 98/26/CE e 2014/65/UE e del regolamento (UE) n. 236/2012 (GU L 257, del 28.8.2014, pag. 1).»;" 						
2)
all’articolo 4, paragrafo 1, è aggiunto il punto seguente:
«64) “depositario centrale di titoli” o “CSD”: un depositario centrale di titoli quale definito all’articolo 2, paragrafo 1, punto 1, del regolamento (UE) n. 909/2014.»;
3)
all’allegato I, sezione B, il punto 1 è sostituito dal seguente:
«1)
Custodia e amministrazione di strumenti finanziari per conto dei clienti, inclusi la custodia e i servizi connessi come la gestione di contante/garanzie ed esclusa la funzione di fornitura e mantenimento dei conti titoli al livello più elevato (“servizio di gestione accentrata”) di cui al punto 2 della sezione A dell’allegato del regolamento (UE) n. 909/2014.»
Articolo 72
Modifica del regolamento (UE) n. 236/2012
L’articolo 15 del regolamento (UE) n. 236/2012 è soppresso.
Articolo 73
Applicazione della direttiva 2014/65/UE e del regolamento (UE) n. 600/2014
I CSD autorizzati in conformità dell’articolo 16 del presente regolamento non chiedono l’autorizzazione a norma della direttiva 2014/65/UE per fornire i servizi esplicitamente elencati alle sezioni A e B dell’allegato del presente regolamento.
Se un CSD autorizzato in conformità dell’articolo 16 del presente regolamento fornisce uno o più servizi di investimento o svolge una o più attività di investimento in aggiunta alla prestazione dei servizi esplicitamente elencati alle sezioni A e B dell’allegato del presente regolamento, si applica la direttiva 2014/65/UE, fatta eccezione per gli articoli da 5 a 8 e per l’articolo 9, paragrafi 1, 2, 4, 5 e 6, nonché per gli articoli da 10 a 13 del regolamento (UE) n. 600/2014.
Articolo 74
Relazioni
1. L’ESMA, in cooperazione con l’ABE e le autorità competenti e le autorità rilevanti, presenta alla Commissione relazioni annuali che valutano le tendenze, i rischi potenziali e le vulnerabilità e, se necessario, raccomandano azioni preventive o correttive nei mercati dei servizi disciplinati dal presente regolamento. Tali relazioni comprendono almeno una valutazione dei seguenti elementi:
a)
l’efficienza del regolamento per le operazioni nazionali e transfrontaliere per ciascuno Stato membro, basata sul numero e sul volume dei mancati regolamenti, sull’importo delle penali di cui all’articolo 7, paragrafo 2, sul numero e sul volume delle operazioni di acquisto forzoso di cui all’articolo 7, paragrafi 3 e 4, e su eventuali altri criteri pertinenti;
b)
l’adeguatezza delle penali per i mancati regolamenti, in particolare l’esigenza di ulteriore flessibilità quanto alle penali per mancati regolamenti riguardo a strumenti finanziari illiquidi di cui all’articolo 7, paragrafo 4;
c)
la quantità di regolamenti che avvengono all’esterno dei sistemi di regolamento titoli gestiti da CSD, basata sul numero e sul volume delle operazioni basate sulle informazioni ricevute a titolo dell’articolo 9 e su eventuali altri criteri pertinenti;
d)
la prestazione di servizi transfrontalieri rientranti nell’ambito di applicazione del presente regolamento, basata sul numero e sui tipi di collegamenti tra CSD, sul numero di partecipanti esteri ai sistemi di regolamento titoli operati da CSD, sul numero e sul volume delle operazioni che coinvolgono tali partecipanti, sul numero degli emittenti esteri che registrano i propri titoli presso un CSD ai sensi dell’articolo 49 e su eventuali altri criteri pertinenti;
e)
il trattamento delle domande di accesso di cui agli articoli 49, 52 e 53 per individuare i motivi del rifiuto da parte di CSD, CCP e sedi di negoziazione, eventuali tendenze in tali rifiuti e possibili modalità di attenuazione, in futuro, dei rischi individuati, in modo da permettere di concedere l’accesso, nonché qualsiasi altro ostacolo materiale alla concorrenza nei servizi finanziari post-negoziazione;
f)
il trattamento delle domande presentate in conformità delle procedure di cui all’articolo 23, paragrafi da 3 a 7, e all’articolo 25, paragrafi da 4 a 10;
g)
se del caso, le risultanze del processo di verifica inter pares della vigilanza transfrontaliera di cui all’articolo 24, paragrafo 6, nonché una valutazione in merito all’eventuale riduzione futura della frequenza di tali verifiche, anche indicando se da tali risultanze emerga l’esigenza di collegi delle autorità di vigilanza più formali;
h)
l’applicazione delle norme degli Stati membri in materia di responsabilità civile alle perdite attribuibili ai CSD;
i)
le procedure e condizioni in forza delle quali i CSD sono stati autorizzati a designare enti creditizi o a fornire essi stessi servizi accessori di tipo bancario conformemente agli articoli 54 e 55, compresa una valutazione dei potenziali effetti di tale prestazione sulla stabilità finanziaria e la concorrenza in materia di regolamento e servizi accessori di tipo bancario nell’Unione;
j)
l’applicazione delle norme di cui all’articolo 38 sulla protezione dei titoli dei partecipanti e quelli dei loro clienti, in particolare quelle all’articolo 38, paragrafo 5;
k)
l’applicazione delle sanzioni e in particolare l’esigenza di armonizzare ulteriormente le sanzioni amministrative per la violazione dei requisiti stabilite nel presente regolamento.
2. Le relazioni di cui al paragrafo 1 relative ad un determinato anno civile sono comunicate alla Commissione entro il 30 aprile dell’anno civile successivo.
Articolo 75
Riesame
Entro il 18 settembre 2019, la Commissione riesamina il presente regolamento e prepara una relazione generale sullo stesso. Tale relazione valuta in particolare le questioni di cui all’articolo 74, paragrafo 1, lettere da a) a k), se sussistono altri ostacoli materiali alla concorrenza in relazione ai servizi soggetti al presente regolamento cui non si faccia fronte in misura sufficiente, nonché la potenziale esigenza di ulteriori misure volte a limitare l’impatto sui contribuenti dell’inadempimento dei CSD. La Commissione presenta la relazione, accompagnata se del caso da adeguate proposte, al Parlamento europeo e al Consiglio.
Articolo 76
Entrata in vigore e applicazione
1. Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. L’articolo 3, paragrafo 1, si applica a decorrere dal 1o gennaio 2023 ai valori mobiliari emessi dopo tale data e a decorrere dal 1o gennaio 2025 a tutti i valori mobiliari.
3. L’articolo 5, paragrafo 2, si applica a decorrere dal 1o gennaio 2015.
In deroga al primo comma del presente paragrafo, nel caso di una sede di negoziazione che ha accesso al CSD di cui all’articolo 30, paragrafo 5, l’articolo 5, paragrafo 2, si applica almeno 6 mesi prima che tale CSD esternalizzi le proprie attività all’entità pubblica interessata, e in ogni caso a decorrere dal 1o gennaio 2016.
4. Le misure della disciplina di regolamento di cui all’articolo 6, paragrafi da 1 a 4, si applicano a decorrere dalla data di entrata in vigore dell’atto delegato adottato dalla Commissione ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 5.
5. Le misure della disciplina di regolamento di cui all’articolo 7, paragrafi da 1 a 13, e la modifica di cui all’articolo 72 si applicano a decorrere dalla data di entrata in vigore dell’atto delegato adottato dalla Commissione ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 15.
Un sistema multilaterale di negoziazione che è conforme ai criteri di cui all’articolo 33, paragrafo 3, della direttiva 2014/65/UE è soggetto all’articolo 7, paragrafo 3, secondo comma, del presente regolamento:
a)
fino alla determinazione finale della sua domanda di registrazione ai sensi dell’articolo 33 della direttiva 2014/65/UE; o
b)
ove un sistema multilaterale di negoziazione non abbia chiesto la registrazione ai sensi dell’articolo 33 della direttiva 2014/65/UE, fino al 13 giugno 2017.
6. Le misure di segnalazione di cui all’articolo 9, paragrafo 1, si applicano a decorrere dalla data di entrata in vigore dell’atto di esecuzione adottato dalla Commissione ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 3.
7. I riferimenti nel presente regolamento alla direttiva 2014/65/UE e al regolamento (UE) n. 600/2014 anteriormente al 3 gennaio 2017 si intendono fatti alla direttiva 2004/39/CE secondo la tavola di concordanza di cui all’allegato IV della direttiva 2014/65/UE nella misura in cui tale tavola di concordanza contiene disposizioni relative alla direttiva 2004/39/CE.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 23 luglio 2014