РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 208/2013 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2013 година
относно изискванията за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 са установени общите принципи в сферата на хранителната промишленост като цяло и в частност тяхната безопасност на равнището на Съюза и на национално равнище. Съгласно член 18 от посочения регламент на всички етапи на производството, преработката и разпространението се създава възможност за проследяване на храни, фуражи, животни, които се отглеждат за производство на храни, и на всякакви други вещества, които са предназначени за или се очаква да бъдат вложени в дадена храна или фураж.
(2)
В посочения член се предвижда също така, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да могат да установяват всяко лице, което им е доставило храна, както и да разполагат със системи и процедури с цел установяване на другите предприятия, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(3)
Като най-вероятен източник на избухналия в Съюза през май 2011 г. хранителен епидемичен взрив на шига токсин продуцираща Е. Coli (STEC) бяха посочени покълнали семена.
(4)
На 20 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните („ЕОБХ“) прие научно становище относно рисковете, които създава шига токсин продуциращата Escherichia coli (STEC) и други патогенни бактерии в семена и покълнали семена (2). В становището си ЕОБХ заключава, че замърсяването на сухи семена с бактериални патогени е най-вероятният първоизточник на свързаните с кълнове хранителни епидемични взривове. Освен това в становището се посочва, че поради високата влажност и благоприятната температура в процеса на покълване бактериалните патогени върху сухите семена могат да се умножат, в резултат на което да възникне риск за общественото здраве.
(5)
Проследяването е ефикасно средство, което гарантира безопасността на храните, тъй като позволява те да се проследяват на всички етапи на производството, преработката и разпространението и по този начин дава възможност за бърза реакция в случай на хранителни епидемични взривове. По-специално, чрез възможността за проследяване на някои храни от неживотински произход може да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(6)
С цел гарантиране на проследяването в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 следва винаги да са посочени наименованията и адресите както на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, който доставя кълновете или семената, предназначени за производство на кълнове, така и на субекта, на когото се доставят тези семена или кълнове. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(7)
Условията за производство на кълнове могат да представляват риск за общественото здраве, тъй като могат до доведат до значително умножаване на патогените в храната. В случай на хранителен взрив, свързан с потреблението на кълнове, бързото проследяване на засегнатите стоки е от ключово значение за ограничаване на въздействието на такъв взрив върху общественото здраве.
(8)
Освен това търговията със семена, предназначени за производство на кълнове, е широкоразпространена, което допълнително увеличава необходимостта от проследяване.
(9)
Следователно в настоящия регламент следва да се определят конкретни правила за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове.
(10)
По-специално е целесъобразно да се предвиди изискването стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост да предоставят допълнителна информация за обема или количеството на такива семена или кълнове, датата на изпращане, както и номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата, и подробно описание на семената или кълновете.
(11)
С цел намаляване на административната тежест върху стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост е целесъобразно да се създадат гъвкави условия относно формата, в който те да съхраняват записите и да предават съответната информация като част от изискванията, свързани с проследяването.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила за проследяване на партиди от:
i)
кълнове;
ii)
семена, предназначени за производство на кълнове.
Настоящият регламент не се прилага за кълнове, които са преминали обработка, при която са предотвратени микробиологическите опасности и която е съвместима със законодателството на Европейския съюз.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кълнове“ е продуктът, получен при покълването на семена и развитието им във водна или друга среда, събран преди да се развият същинските листа и предназначен да бъде консумиран цял, включително семето;
б)
„партида“ е количество кълнове или семена, предназначени за производство на кълнове - с едно и също таксономично име, които са изпратени в един и същи ден от едно и също предприятие към едно и също местоназначение. Една пратка може да съдържа една или повече партиди. Семената с различни таксономични имена обаче, които са смесени в една опаковка и са предназначени за покълване заедно, както и кълновете, получени от тях, също се смятат за една партида.
Освен това за целите на настоящия регламент се прилага определението за „пратка“ в член 2 от Регламент (ЕС) № 211/2013 на Комисията (3).
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че на всички етапи на производството, преработката и разпространението посочената по-долу информация по отношение на партидите семена, предназначени за производството на кълнове, или на партидите кълнове се съхранява в записи. Също така стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че информацията, необходима за целите на съответствието с настоящите разпоредби, е предадена на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото се доставят семената или кълновете:
а)
точно описание на семената или кълновете, включително таксономичното име на растението;
б)
обемът или количеството на доставените семена или кълнове;
в)
в случаите, когато семената или кълновете са изпратени от друг стопански субект в сферата на хранителната промишленост - наименованието и адресът на:
i)
стопанския субект, от когото са изпратени семената или кълновете;
ii)
получателят (собственикът), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, от когото са изпратени семената или кълновете;
г)
наименованието и адресът на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, до когото се изпращат семената или кълновете;
д)
наименованието и адресът на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, до когото се изпращат семената или кълновете;
е)
номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата при възможност;
ж)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се съхранява под формата на записи и да се предава във всяка подходяща форма, при условие че е лесно откриваема от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са доставени семената или кълновете.
3. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да изпращат всекидневно съответната информация, посочена в параграф 1. Записите, посочени в параграф 1, се актуализират всекидневно и се съхраняват за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
4. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост предоставя без излишно забавяне информацията, посочена в параграф 1, на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
Член 4
Изисквания за проследяването при вносните семена и кълнове
1. Към пратките от семена, предназначени за производство на кълнове, и към пратките от кълнове - при внос в Съюза, трябва да има приложен сертификат, както е предвидено в член 3 от Регламент (ЕС) № 211/2013.
2. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост, който внася семена или кълнове, съхранява сертификата, посочен в параграф 1, за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
3. Всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който се занимава с вносни семена, предназначени за производство на кълнове, предоставя копия от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, до когото са изпратени семената, до получаването им от страна на производителя на кълнове.
Ако семената, предназначени за производство на кълнове, се опаковат и продават на дребно, всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който борави с вносните семена, предоставя копие от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са изпратени семената, преди те да бъдат опаковани за продажба на дребно.
Член 5
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 208/2013 DELLA COMMISSIONE
dell’11 marzo 2013
recante le prescrizioni in materia di rintracciabilità per i germogli e i semi destinati alla produzione di germogli
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 178/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 28 gennaio 2002, che stabilisce i principi e i requisiti generali della legislazione alimentare, istituisce l’Autorità europea per la sicurezza alimentare e fissa procedure nel campo della sicurezza alimentare (1), in particolare l’articolo 18, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 178/2002 stabilisce i principi generali da applicare nell’Unione e a livello nazionale in tema di alimenti e mangimi in generale e di sicurezza degli alimenti e dei mangimi in particolare. L’articolo 18 dello stesso regolamento dispone che sia istituita la rintracciabilità degli alimenti, dei mangimi, degli animali destinati alla produzione alimentare e di qualsiasi altra sostanza destinata o atta a entrare a far parte di un alimento o di un mangime in tutte le fasi della produzione, della trasformazione e della distribuzione.
(2)
Lo stesso articolo dispone altresì che gli operatori del settore alimentare debbano essere in grado di individuare chi abbia fornito loro un alimento e disporre di sistemi e di procedure per individuare le imprese alle quali hanno fornito i propri prodotti. Le informazioni al riguardo vanno messe a disposizione delle autorità competenti che le richiedano.
(3)
In seguito all’insorgere nell’Unione, nel maggio 2011, di focolai di E. coli produttore della tossina Shiga (STEC), il consumo di germogli è stato identificato come l’origine più probabile del fenomeno.
(4)
Il 20 ottobre 2011 l’Autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA) ha adottato un parere scientifico sui rischi connessi all’Escherichia coli produttore della tossina Shiga (STEC) e ad altri batteri patogeni presenti nei semi e nei semi germogliati (2). Nel suddetto parere l’EFSA conclude che la contaminazione di semi essiccati con batteri patogeni rappresenta l’origine più probabile dei focolai associati ai germogli. Nel parere si afferma inoltre che, visto il tasso elevato di umidità e la temperatura favorevole durante il processo di germinazione, i batteri patogeni presenti nei semi essiccati si possono moltiplicare nel corso della germinazione e costituire un rischio per la salute pubblica.
(5)
La rintracciabilità è uno strumento efficace per garantire la sicurezza alimentare in quanto permette di rintracciare un alimento durante tutte le fasi della produzione, della trasformazione e della distribuzione, consentendo in tal modo una rapida reazione qualora si presentino focolai di tossinfezione alimentare. In particolare, la rintracciabilità di certi alimenti di origine non animale può contribuire a ritirare dal mercato gli alimenti non sicuri, tutelando così i consumatori.
(6)
Per garantire la rintracciabilità degli alimenti di cui all’articolo 18 del regolamento (CE) n. 178/2002, è necessario che siano sempre disponibili i nomi e gli indirizzi sia degli operatori del settore alimentare che hanno fornito i germogli o i semi destinati alla produzione di germogli, sia di quelli a cui sono stati forniti tali germogli o semi. Tale prescrizione si basa sull’approccio denominato «una fase prima - una fase dopo», secondo il quale gli operatori del settore alimentare devono disporre di un sistema che consenta loro di individuare i loro fornitori e clienti diretti, fuorché nel caso dei consumatori finali.
(7)
Le condizioni di produzione dei germogli possono rappresentare un rischio potenzialmente elevato per la salute pubblica in quanto possono comportare una moltiplicazione importante delle sostanze patogene di origine alimentare. Nel caso di un focolaio di tossinfezione alimentare correlato al consumo di germogli risulta quindi essenziale una rapida individuazione dei passaggi compiuti dai prodotti in questione per limitare l’impatto di tale focolaio sulla salute pubblica.
(8)
Il commercio dei semi destinati alla produzione di germogli è inoltre molto diffuso, il che accresce l’importanza della rintracciabilità.
(9)
Occorre quindi determinare col presente regolamento norme specifiche in materia di rintracciabilità dei germogli e dei semi destinati alla produzione di germogli.
(10)
In particolare è opportuno imporre agli operatori del settore alimentare l’obbligo di fornire informazioni aggiuntive riguardanti il volume o la quantità di tali semi o germogli, la data di spedizione, un riferimento di identificazione della partita ed una descrizione dettagliata dei semi o dei germogli.
(11)
Al fine di contenere l’onere amministrativo per gli operatori del settore alimentare è opportuno, nelle prescrizioni di tracciabilità, concedere una certa flessibilità in merito al formato adottato dagli operatori del settore alimentare per registrare e trasmettere le informazioni pertinenti.
(12)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento disciplina la rintracciabilità delle partite di:
i)
germogli;
ii)
semi destinati alla produzione di germogli.
Il presente regolamento non si applica ai germogli che siano stati sottoposti ad un trattamento, conforme alla normativa dell’Unione europea, atto ad eliminarne il rischio microbiologico.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a)
«germogli», i prodotti ottenuti dalla germinazione del seme e dalla sua crescita in acqua o in altro mezzo di coltura, raccolti prima dello sviluppo di foglie vere e proprie e destinati ad essere consumati integralmente, incluso il seme;
b)
«partita», una quantità di germogli o di semi destinati alla produzione di germogli aventi lo stesso nome tassonomico, spedita dallo stesso stabilimento alla stessa destinazione alla stessa data. Una spedizione può comprendere una o più partite. Tuttavia semi aventi diverso nome tassonomico che siano stati mischiati nella stessa confezione e destinati a germinare insieme, nonché i loro germogli, sono ugualmente considerati una sola partita.
Inoltre, ai fini del presente regolamento, vale la definizione di «spedizione» di cui all’articolo 2 del regolamento (UE) n. 211/2013 della Commissione (3).
Articolo 3
Prescrizioni in materia di rintracciabilità
1. Gli operatori del settore alimentare garantiscono la registrazione in tutte le fasi della produzione, della trasformazione e della distribuzione, delle seguenti informazioni relative alle partite di semi destinati alla produzione di germogli o alle partite di germogli. Gli operatori del settore alimentare garantiscono altresì la trasmissione delle informazioni necessarie al rispetto delle presenti disposizioni agli operatori del settore alimentare ai quali vengono forniti i semi o i germogli:
a)
descrizione accurata dei semi o dei germogli, compreso il nome tassonomico della pianta;
b)
volume o quantità dei semi o dei germogli forniti;
c)
qualora i semi o i germogli siano stati spediti da un altro operatore del settore alimentare, nome e indirizzo:
i)
dell’operatore del settore alimentare dal cui stabilimento sono stati spediti i semi o i germogli;
ii)
dello speditore (proprietario), se diverso dall’operatore del settore alimentare dal cui stabilimento sono stati spediti i semi o i germogli;
d)
nome e indirizzo dell’operatore del settore alimentare al quale sono spediti i semi o i germogli;
e)
nome e indirizzo del destinatario (proprietario) se diverso dall’operatore del settore alimentare al quale sono spediti i semi o i germogli;
f)
riferimento di identificazione adeguato della partita;
g)
data di spedizione.
2. Le informazioni di cui al paragrafo 1 possono essere registrate e trasmesse in qualsiasi forma adeguata ad assicurarne la facile reperibilità da parte dell’operatore del settore alimentare al quale sono forniti i semi o i germogli.
3. Gli operatori del settore alimentare trasmettono le informazioni pertinenti di cui al paragrafo 1 a cadenza giornaliera. Le informazioni di cui al paragrafo 1 sono aggiornate quotidianamente e rese disponibili per un lasso di tempo sufficiente perché si possa ragionevolmente presumere che i germogli siano stati consumati.
4. Gli operatori del settore alimentare forniscono le informazioni di cui al paragrafo 1 alle autorità competenti, su richiesta, senza indebito indugio.
Articolo 4
Prescrizioni in materia di rintracciabilità per i semi e i germogli importati
1. Le spedizioni di semi destinati alla produzione di germogli e le spedizioni di germogli sono accompagnate, in caso di importazione nell’Unione europea, da un certificato secondo quanto previsto dall’articolo 3 del regolamento (UE) n. 211/2013.
2. L’operatore del settore alimentare che importa i semi o i germogli conserva il certificato di cui al paragrafo 1 per un lasso di tempo sufficiente perché si possa ragionevolmente presumere che i germogli siano stati consumati.
3. Tutti gli operatori del settore alimentare che trattano semi importati destinati alla produzione di germogli forniscono copie del certificato di cui al paragrafo 1 a tutti gli operatori del settore alimentare ai quali i semi vengono spediti, fino al momento in cui tali semi pervengono al produttore dei germogli.
Qualora i semi destinati alla produzione di germogli siano confezionati e venduti al dettaglio, tutti gli operatori del settore alimentare che trattano semi importati forniscono copie del certificato di cui al paragrafo 1 a tutti gli operatori del settore alimentare ai quali i semi vengono spediti, fino al loro confezionamento per la vendita al dettaglio.
Articolo 5
Entrata in vigore e applicazione
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o luglio 2013.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, l’11 marzo 2013