РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 576/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 юни 2013 година
относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) № 998/2003
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168 и параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3) се определят ветеринарно-санитарните изисквания, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци в една държава членка от друга държава членка или от трети държави, както и правилата за контрол на това движение. Целта на регламента е да се гарантира достатъчна степен на безопасност по отношение на свързаните с движението с нетърговска цел рискове за общественото здраве и здравето на животните и да се отстранят неоправданите пречки пред това движение.
(2)
В декларация към Регламент (ЕС) № 438/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 998/2003 относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци (4) Комисията пое ангажимент да предложи преразглеждане на Регламент (ЕО) № 998/2003 в неговата цялост, по-специално аспектите на делегираните актове и актовете за изпълнение. С оглед на това, поради влизането в сила на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), е необходимо правомощията, предоставени на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 998/2003, да бъдат приведени в съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС. Предвид броя на измененията, които трябва да бъдат направени на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в Регламент (ЕО) № 998/2003, и за да се гарантира, че тези изисквания са достатъчно ясни и разбираеми за обикновените граждани, посоченият регламент следва да бъде отменен и заменен с настоящия регламент.
(3)
С настоящия регламент следва да се установи списък на животинските видове, за които следва да се прилагат хармонизирани ветеринарно-санитарни изисквания, когато животни от тези видове се отглеждат като домашни любимци и извършват движение с нетърговска цел. При изготвянето на този списък следва да се отчита податливостта на животните на бяс или ролята им за епидемиологичната ситуация във връзка с тази болест.
(4)
С Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в раздел I от приложение А към Директива 90/425/ЕИО (5), се определят, inter alia, ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса на кучета, котки и порове - животни от видове, податливи на бяс. Тъй като тези видове се отглеждат и като домашни любимци, които често придружават собственика си или упълномощено лице при движение с нетърговска цел в рамките на Съюза и към него, с настоящия регламент следва да се определят ветеринарно-санитарните изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на тези видове към държавите членки. Тези видове следва да бъдат изброени в част А от приложение I към настоящия регламент.
(5)
По същия начин следва да бъде установена правна рамка за ветеринарно-санитарните изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на животински видове, които не са засегнати от бяс или не са от епидемиологична значимост във връзка с бяса, по отношение на които, в случай че не са отглеждани като домашни любимци, се прилагат други правни актове на Съюза, включително законодателството относно животни, отглеждани за производство на храни. Тези видове следва да бъдат изброени в част Б от приложение I.
(6)
Списъкът в част Б от приложение I следва да включва безгръбначни, с изключение на пчели и земни пчели, които попадат в обхвата на Директива 92/65/ЕИО, и мекотели и ракообразни, които са в обхвата на Директива 2006/88/ЕО от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (6). Той следва също да включва декоративни водни животни, отглеждани в аквариуми с нетърговска цел, които не попадат в обхвата на Директива 2006/88/ЕО, както и земноводни и влечуги.
(7)
Списъкът в част Б от приложение I следва да включва и всички видове птици, различни от попадащите в обхвата на Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (7), както и гризачи и зайци, различни от тези, които са предназначени за производството на храни и са определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (8).
(8)
В интерес на последователността на законодателството на Съюза обаче, до установяването на правила на Съюза, уреждащи движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към дадена държава членка от друга държава членка или територия или трета държава, следва да е възможно да се прилагат националните правила за такова движение, при условие че те не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на движение на животни за търговски цели.
(9)
Тъй като е възможно животни от видовете, посочени в част Б от приложение I към настоящия регламент, да принадлежат към видове, за които се изисква особена защита, настоящият регламент следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (9).
(10)
За да се направи ясно разграничение между правилата, приложими за движението с нетърговска цел и за търговията и вноса в Съюза от трети държави на кучета, котки и порове, подлежащи на ветеринарно-санитарните изисквания на Директива 92/65/ЕИО, настоящият регламент следва не само да съдържа определение за домашен любимец, но и да определя движението с нетърговска цел на домашни любимци, при което такъв домашен любимец придружава своя собственик или упълномощено лице. Опитът показва, че при такова движение невинаги е възможно домашният любимец да се намира по всяко време в непосредствена близост до собственика или до упълномощеното лице по време на движението с нетърговска цел. При надлежно обосновани и документирани обстоятелства следва да се счита, че домашният любимец придружава собственика или упълномощеното лице, дори ако движението с нетърговска цел на домашния любимец се осъществява до пет дни по-рано или по-късно от движението на собственика или упълномощеното лице или се осъществява в различно физическо място от това, което заема собственикът или упълномощеното лице.
(11)
Опитът с прилагането на съществуващите правила показва, че търговията с животни, както и вносът в Съюза от трети държави на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, могат да бъдат измамно представени като движение с нетърговска цел. За да се предотвратят подобни практики, които биха могли да изложат на риск здравето на животните, в настоящия регламент следва да се определи максимален брой домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които могат да придружават своя собственик или упълномощено лице. Въпреки това следва да е възможно да се надвишава посоченият максимален брой при определени специфични условия. Освен това следва да се поясни, че когато посочените условия не са изпълнени и броят домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I към настоящия регламент, надвишава определения максимален брой, към тези домашни любимци се прилагат съответните разпоредби на Директива 92/65/ЕИО и на Директива 90/425/ЕИО (10) или Директива 91/496/ЕИО (11).
(12)
В Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда преходен период, през който домашни любимци от видовете, посочени в части А и Б от приложение I към същия регламент, се считат за идентифицирани, ако носят ясно четлива татуировка или електронна идентификационна система („транспондер“). Поради това в настоящия регламент следва да се предвидят правилата за маркиране на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I към настоящия регламент, след изтичането на преходния период на 3 юли 2011 г.
(13)
Имплантирането на транспондери е инвазивна интервенция и за изпълнението ѝ се изисква определена квалификация. Поради тази причина имплантирането на транспондери следва да се извършва само от лица с подходяща квалификация. Ако държава членка разреши имплантирането на транспондери да се извършва от лица, които не са ветеринарни лекари, тя следва да установи правила относно минималната квалификация на такива лица.
(14)
В приложение Iа към Регламент (ЕО) № 998/2003 са посочени техническите изисквания за идентификацията на домашни любимци посредством импулсни приемо-предаватели (транспондери). Тези технически изисквания отговарят на международно приети стандарти и следва да бъдат посочени в приложение II към настоящия регламент, без да бъдат съществено изменяни.
(15)
С цел защита на общественото здраве и здравето на домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, в настоящия регламент следва да се предвиди възможността за приемане на превантивни здравни мерки по отношение на болести и зарази, различни от бяс. Тези мерки следва да се базират на потвърдена научна информация и да се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на такива животни, които е възможно да са засегнати от подобни болести или зарази. Мерките следва да включват правила за категоризация на държавите членки или части от тях, процедури, съгласно които държави членки, които изискват прилагането на превантивни здравни мерки, следва да аргументират на текуща основа необходимостта от тяхното прилагане, условията за прилагане и документиране на превантивните здравни мерки и, при необходимост, условията за предоставяне на дерогации от прилагането на тези мерки. Затова следва да се предвиди установяването на списък на държавите членки или части от тях, категоризирани съгласно съответните правила, в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(16)
Възможно е ваксините против бяс, прилагани на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, преди да са достигнали тримесечна възраст, да не могат да създадат защитен имунитет поради противодействието на майчините антитела. Затова производителите на ваксини препоръчват да не се ваксинират млади домашни любимци преди тази възраст. Поради това, за да се разреши движението с нетърговска цел на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които не са ваксинирани или са ваксинирани, но все още не са придобили защитен имунитет против бяс, с настоящия регламент следва да се предвиди вземането на някои предпазни мерки и да се даде възможност на държавите членки да разрешават такова движение на своя територия, ако младите домашни любимци отговарят на тези мерки.
(17)
За да се опростят условията за движение с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, между държавите членки с еднакъв благоприятен статус по отношение на болестта бяс, в настоящия регламент следва също да се предвиди възможността за дерогация от изискването за ваксинация против бяс. Тази възможност следва да се предоставя при изпращане на съвместно заявление от заинтересованите държави членки. Такава дерогация следва да се базира на потвърдена научна информация и да се прилага пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на такива животни, които могат да бъдат засегнати от бяс. Държавите членки или частите от тях, които се ползват от такава дерогация, следва да бъдат изброени в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(18)
Държавите и териториите, изброени в част Б, раздел 2 от приложение II към Регламент (ЕО) № 998/2003, прилагат правила, равностойни на правилата, прилагани от държавите членки, а тези, изброени в част В от приложение II към посочения регламент, спазват критериите, определени в член 10 от същия регламент. Посочените списъци, без да бъдат съществено изменяни, следва да бъдат включени в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(19)
Освен това списък на териториите или третите държави, които прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на установените в настоящия регламент правила за домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, следва да бъде включен в акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент.
(20)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят някои изисквания относно движението с нетърговска цел на домашни любимци към държави членки от други държави членки или от държавите или териториите, изброени в част Б, раздел 2 и в част В от приложение II към същия регламент. Посочените изисквания включват изискване на домашните любимци да е била поставена валидна ваксина против бяс в съответствие с минималните стандарти от съответната глава от Ръководството за стандарти за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE), или за животните да е издадено разрешително за пускане на пазара в съответствие с Директива 2001/82/ЕО (12) или с Регламент (ЕО) № 726/2004 (13). Тези ваксини са доказано ефикасни за опазването на животните от бяс и представляват част от изискванията по отношение на валидността на ваксинацията против бяс, установени в приложение Iб към Регламент (ЕО) № 998/2003. Тези изисквания следва да бъдат изложени в приложение III към настоящия регламент, без да бъдат съществено изменяни.
(21)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 се установяват по-строги ветеринарно-санитарни изисквания относно движението на домашни любимци към държави членки от държави или територии, различни от изброените в част В от приложение II към същия регламент. Тези изисквания включват проверки на ефикасността на ваксинацията против бяс при отделни животни чрез титруване на антитела в лаборатория, одобрена в съответствие с Решение 2000/258/ЕО на Съвета от 20 март 2000 г. за определяне на специален институт, който отговаря за определяне на критериите, необходими за стандартизиране на серологичните тестове за мониторинг на ефикасността на ваксините против бяс (14). Поради това посоченото изискване следва да бъде запазено в приложение IV към настоящия регламент и да се включи условие тестът да е извършен в съответствие с методите, установени в съответната глава от Ръководството за стандарти за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE).
(22)
Идентификационните документи, придружаващи домашните любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които извършват движение с нетърговска цел към държавите членки, са необходими, за да се удостовери съответствието с настоящия регламент. Затова в настоящия регламент следва да бъдат определени условията за издаване на идентификационни документи, както и изискванията за тяхното съдържание, валидност, защитни характеристики, формат и оформление.
(23)
С настоящия регламент следва да се позволи на държавите членки да разрешават на своя територия движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които са придружени от идентификационен документ, издаден в територия или трета държава, която прилага правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, прилагани от държавите членки. С регламента следва също да се позволи на държавите членки да разрешават на своя територия движението с нетърговска цел след движение към територия или трета държава на посочените домашни любимци, придружени от идентификационен документ, издаден в държава членка, при условие че са изпълнени условията за връщане от посочените територии или трети държави, преди домашният любимец да е напуснал Съюза.
(24)
С настоящия регламент следва също да се даде възможност на държавите членки при необходимост от спешно заминаване на собственика, например в случай на внезапно природно бедствие, политически размирици или други форсмажорни обстоятелства, имащи отношение към собственика, да разрешат директното навлизане на своя територия на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, които не отговарят на настоящия регламент, при условие че има предварително поискано и получено разрешение от държавата членка по местоназначение и е наложен ограничен във времето период на изолация под официален надзор, за да се изпълнят условията на настоящия регламент. Въпреки необходимостта от подобно спешно заминаване такива разрешения са наложителни поради рисковете за здравето на животните, породени от въвеждането в Съюза на домашни любимци, които не отговарят на настоящия регламент.
(25)
Директива 90/425/ЕИО и Директива 91/496/ЕИО не се прилагат по отношение на ветеринарните проверки на домашни любимци, придружаващи пътници при движение с нетърговска цел.
(26)
Поради това, за да могат държавите членки да проверят дали е спазен настоящият регламент и да предприемат необходимите действия, съгласно настоящия регламент следва да се изисква лицето, което придружава домашния любимец, да представя изисквания идентификационен документ във всеки един момент при движение с нетърговска цел към държава членка; в регламента следва също да се предвидят подходящи проверки на документите и идентичността на домашни любимци, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка или от определени територии или трети държави.
(27)
Съгласно регламента следва също да се изисква държавите членки да извършват на определените входни пунктове системни проверки на документите и идентичността на домашните любимци, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел към държава членка от определени територии или трети държави. При тези проверки следва да се отчитат съответните принципи, залегнали в Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (15). Когато това е необходимо за целите на по-нататъшното движение в други държави членки, държавите членки следва да бъдат задължени да вписват проверките в идентификационния документ, за да може датата на тези проверки да бъде използвана за определяне на срока на валидност на идентификационния документ.
(28)
Освен това в настоящия регламент следва да се предвидят предпазни мерки с цел справяне с рисковете за общественото здраве или здравето на животните, произтичащи от движението с нетърговска цел на домашни любимци.
(29)
За да бъде предоставена на гражданите разбираема и достъпна информация за правилата, приложими при движение с нетърговска цел в Съюза на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, от държавите членки следва да се изисква да предоставят на разположение на обществеността тази информация, и по-конкретно съответните разпоредби на националното право.
(30)
За да се осигури правилното прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на специфичните за отделните биологични видове изисквания за маркиране на домашни любимци от видовете, изброени в част Б от приложение I, и специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки срещу болести и зарази, различни от бяс, засягащи видовете, изброени в приложение I, както и да приема правила за ограничаване на броя домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел, и да изменя приложения II - IV. От особено значение е в хода на подготвителната си работа Комисията да провежда съответните консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, навременно и надлежно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(31)
Освен това на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с извънредната процедура в надлежно обосновани случаи на рискове за общественото здраве или здравето на животните с оглед приемането на превантивни здравни мерки срещу болести и зарази, различни от бяс, които е възможно да засегнат домашни любимци от видовете, посочени в приложение I.
(32)
На Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия с цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент по отношение на списъка на държавите членки или части от тях, които имат равностоен благоприятен статус спрямо болестта бяс и на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от определени условия, приложими спрямо движението с нетърговска цел на домашни любимци, списъка от държави, категоризирани в съответствие с правилата относно превантивните здравни мерки във връзка с болести и зарази, различни от бяс, списъците на територии и трети държави, установени с цел предоставяне на дерогация от някои условия, приложими при движение с нетърговска цел, образеца на идентификационните документи, които трябва да придружават домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, по време на движението с нетърговска цел към дадена държава членка от друга държава членка, от територия или трета държава, правилата относно формата, оформлението и езиците на декларациите, които трябва да се подпишат, и на предпазните мерки при поява или разпространение на бяс или болест или зараза, различни от бяс. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (16).
(33)
Комисията следва незабавно да приеме подходящи актове за изпълнение с цел да се актуализира списъкът от държави членки или части от тях с равностоен благоприятен статус по отношение на болестта бяс, на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от определени условия, приложими спрямо движението с нетърговска цел, и списъкът от територии или трети държави, приет за целите на дерогациите от определени условия, приложими към движението с нетърговска цел, и по отношение на предпазните мерки при поява или разпространение на бяс или на болест или зараза, различна от бяс, когато, в надлежно обосновани случаи, това се налага поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните.
(34)
В няколко държави членки бяха констатирани случаи на несъответствие с правилата, определени в Регламент (ЕО) № 998/2003. Държавите членки съответно следва да определят правила относно санкциите, приложими при нарушение на настоящия регламент.
(35)
С Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 г. за установяване на образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове (17) се установява образец на паспорт за движението на домашни любимци от видовете кучета, котки и порове между държавите членки съгласно Регламент (ЕО) № 998/2003. Идентификационните документи, издадени в съответствие с посочения образец на паспорт, следва, при спазване на определени условия, да остават валидни за целия жизнен цикъл на домашния любимец, за да се ограничи административната и финансовата тежест за собствениците.
(36)
С Решение за изпълнение 2011/874/ЕС на Комисията от 15 декември 2011 г. за установяване на списъка на трети страни и територии, от които са разрешени вносът на кучета, котки и порове и движението с нетърговска цел за въвеждане в Съюза на повече от пет кучета, котки и порове, и за установяване на образците на сертификати за внос и движение с нетърговска цел за въвеждане на такива животни в Съюза (18) се създава образец на здравен сертификат, удостоверяващ, че са спазени изискванията, предвидени в Регламент (ЕО) № 998/2003 по отношение на движението с нетърговска цел в Съюза на най-много пет кучета, котки или порове. С цел да се осигури гладък преход към новите правила, предвидени в настоящия регламент, посоченият образец на сертификат следва да остане валиден при определени условия.
(37)
Предвид факта, че държавите членки не могат в достатъчна степен да постигнат целта на настоящия регламент, а именно - да бъдат определени изисквания за здравето на животните във връзка с движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, за да се предотвратят или сведат до минимум рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от такова движение - и че тази цел може да бъде по-успешно постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(38)
С цел да се осигури едновременното публикуване на настоящия регламент и на актовете за изпълнение по отношение на списъците на територии и трети държави, установени с цел предоставяне на дерогация от някои условия, приложими при движение с нетърговска цел, по отношение на образеца на идентификационните документи, които трябва да придружават домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, част A, по време на движението с нетърговска цел към дадена държава членка от друга държава членка, от територия или трета държава, както и по отношение на правилата относно формата, оформлението и езиците на декларациите, които трябва да се подпишат, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват ветеринарно-санитарните изисквания, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци, и правилата за проверки на съответствието на такова движение.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци към държава членка от друга държава членка или от територия, или трета държава.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат:
а)
разпоредбите на Регламент (ЕО) № 338/97;
б)
националните мерки, приети, публикувани и обнародвани от държавите членки с цел ограничаване на движението на определени видове или породи домашни любимци въз основа на съображения, които не са свързани със здравето на животните.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„движение с нетърговска цел“ е всяко движение, което не цели нито продажбата, нито прехвърлянето на собствеността върху домашен любимец;
б)
„домашен любимец“ е животно от видовете, посочени в приложение I, придружаващо своя собственик или упълномощено лице при движение с нетърговска цел, като за времето на движението с нетърговска цел отговорност за животното носи собственикът или упълномощеното лице;
в)
„собственик“ е физическото лице, упоменато като собственик в идентификационния документ;
г)
„упълномощено лице“ е всяко физическо лице, което писмено е упълномощено от собственика да извършва от негово име движението на домашния любимец с нетърговска цел;
д)
„транспондер“ е пасивно радиочестотно идентификационно устройство само за четене;
е)
„идентификационен документ“ е документ, съставен в съответствие с образеца, който се съдържа в актове за изпълнение, приемани въз основа на настоящия регламент, който позволява домашният любимец да бъде ясно идентифициран, а здравният му статус - проверяван за съответствие с настоящия регламент;
ж)
„упълномощен ветеринарен лекар“ е всеки ветеринарен лекар, който е упълномощен от компетентния орган да извършва конкретни задачи в съответствие с настоящия регламент или с актове, приети въз основа на настоящия регламент;
з)
„официален ветеринарен лекар“ е всеки ветеринарен лекар, определен от компетентния орган;
и)
„проверка на документи“ е проверка на идентификационния документ, който придружава домашния любимец;
й)
„проверка за идентичност“ е проверка на съответствието между идентификационния документ и домашния любимец и по целесъобразност - на наличието и съответствието на маркировката;
к)
„контролно-пропускателен пункт за пътници“ е всяка зона, определена от държавите членки за целите на проверките, посочени в член 34, параграф 1.
Член 4
Общи задължения
Движението с нетърговска цел на домашни любимци, което отговаря на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в настоящия регламент, не се забранява, ограничава или възпрепятства поради ветеринарно-санитарни съображения, различни от тези, произтичащи от прилагането на настоящия регламент.
Член 5
Максимален брой домашни любимци
1. Максималният брой домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които могат да придружават собственика или упълномощено лице при едно-единствено движение с нетърговска цел, е не повече пет.
2. Чрез дерогация от параграф 1 максималният брой домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, може да превишава пет, ако са изпълнени следните условия:
а)
движението с нетърговска цел на домашни любимци е с цел участие в състезания, изложби или спортни събития или за тренировка за такива мероприятия;
б)
собственикът или упълномощеното лице представи писмено доказателство, че домашните любимци са регистрирани за участие в мероприятие по буква а) или в сдружение, което организира такива мероприятия;
в)
домашните любимци са на повече от шест месеца.
3. Държавите членки могат да предприемат стандартни проверки на място с цел проверка на достоверността на информацията, представена по параграф 2, буква б).
4. Когато броят домашни любимци по параграф 1 е надвишен и условията, посочени в параграф 2, не са изпълнени, тези домашни любимци спазват ветеринарно-санитарните изисквания, установени в Директива 92/65/ЕИО за съответните видове, и държавите членки гарантират, че тези животни се подлагат на ветеринарните проверки, предвидени в Директива 90/425/ЕИО или Директива 91/496/ЕИО, по целесъобразност.
5. За да се предотврати измамното представяне на движение с търговска цел на домашни любимци, посочени в част Б от приложение I, като движение с нетърговска цел, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39, с които да определя правила за максималния брой домашни любимци от тези видове, които могат да придружават собственика или упълномощено лице по време на едно-единствено движение с нетърговска цел.
6. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия член не по-късно от 29 юни 2018 г. Въз основа на своя доклад Комисията предлага при необходимост изменения на настоящия регламент.
ГЛАВА II
УСЛОВИЯ, ПРИЛОЖИМИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ДВИЖЕНИЕТО С НЕТЪРГОВСКА ЦЕЛ НА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ КЪМ ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА ОТ ДРУГА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
РАЗДЕЛ 1
Домашни любимци от видовете, посочени в част а от приложение I
Член 6
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
Движение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от друга държава членка може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
получили са ваксина против бяс, която отговаря на изискванията за валидност, определени в приложение III;
в)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети съгласно член 19, параграф 1;
г)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 22.
Член 7
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. При условията на параграф 2, чрез дерогация от член 6, буква б) държавите членки могат да разрешат движението с нетърговска цел към своята територия от друга държава членка на домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които са:
а)
на възраст под 12 седмици и не са ваксинирани против бяс; или
б)
на възраст между 12 и 16 седмици и са ваксинирани против бяс, но още не отговарят на изискванията за валидност, посочени в точка 2, буква д) от приложение III.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, може да бъде издадено само ако:
а)
собственикът или упълномощеното лице представи подписана декларация, че от раждането до момента на движението с нетърговска цел домашните любимци не са били в контакт с диви животни от податливи на болестта бяс видове; или
б)
домашните любимци се придружават от майка си, от която те все още зависят, и от идентификационния документ, придружаващ майката, може да бъде установено, че преди тяхното раждане майката е получила ваксинация против бяс, отговаряща на изискванията за валидност, установени в приложение III.
3. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 2, буква а) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 8
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Чрез дерогация от член 6, буква б) директното движение с нетърговска цел между държави членки или части от тях на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които не са ваксинирани против бяс, може да се разреши в съответствие с процедурата по параграф 2 при съвместно заявление от заинтересованите държави членки.
2. Комисията може, посредством акт за изпълнение, да приеме списък на държавите членки, на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от член 6, буква б) в съответствие с параграф 1 от настоящия член. В списъка се посочват частите от държавите членки, за които могат да се прилагат дерогациите.
3. За да бъдат включени в списъка по параграф 2, държавите членки, заинтересувани от подобно взаимно споразумение, внасят в Комисията съвместно заявление, съдържащо подробна информация за проекта за споразумение, с цел да удостоверят, при отчитане на процедурите в Здравния кодекс за земните животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) във връзка със собствената декларация за статут на свободна от бяс държава или зона, че са изпълнени най-малко следните условия:
а)
подалите заявлението държави членки разполагат с непрекъснато функциониращи системи за наблюдение и докладване на болестта бяс;
б)
според данните от системите, посочени в буква а), в подалите заявлението държави членки или частите от тяхната територия, за които се подава заявлението, няма регистрирани случаи на бяс и няма сведения за случаи на болестта бяс сред диви животни на териториите на въпросните държави членки или частите от тях най-малко през последните две години, предхождащи съвместното заявление;
в)
подалите заявлението държави членки прилагат ефикасни и ефективни мерки за контрол с цел предотвратяване на появата и разпространението на бяс на тяхна територия;
г)
заявлението за дерогация от член 6, буква б) е обосновано и пропорционално на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, свързани с директното движение с нетърговска цел на неваксинирани домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, от някоя от подалите заявлението държави членки към друга държава членка или част от нейната територия.
В съвместното заявление се съдържа достатъчна, надеждна и научно проверена информация.
4. При евентуална промяна в данните по параграф 3, която вече не е в полза на искането за дерогация, Комисията, посредством актове за изпълнение, заличава от списъка по параграф 2 държавите членки или съответните части от тяхната територия.
5. Актовете за изпълнение, посочени в параграфи 2 и 4, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
6. В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, с които се актуализира списъкът на държавите членки или части от тях по параграф 2 от настоящия член в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
РАЗДЕЛ 2
Домашни любимци от видовете, посочени в част б от приложение I
Член 9
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I
1. При условие че Комисията е приела делегиран акт съгласно член 19, параграф 1 по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, движението с нетърговска цел на домашните любимци от тези видове към държава членка от друга държава членка спазва условията по параграф 2 от настоящия член.
2. Движение на домашни любимци от видовете, посочени в параграф 1, към държава членка от друга държава членка може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са или са описани съгласно изискванията, приети по силата на член 17, параграф 2;
б)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети по силата на член 19, параграф 1;
в)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 29.
3. До приемането на съответните делегирани актове по параграф 1 държавите членки могат да прилагат национални правила към движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към тяхната територия от друга държава членка, при условие че тези правила:
а)
се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци от тези видове; и
б)
не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на търговията с животни от посочените видове в съответствие с Директива 92/65/ЕИО или Директива 2006/88/ЕО.
ГЛАВА III
УСЛОВИЯ, ПРИЛОЖИМИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ДВИЖЕНИЕТО С НЕТЪРГОВСКА ЦЕЛ НА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ КЪМ ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА ОТ ТЕРИТОРИЯ ИЛИ ТРЕТА ДЪРЖАВА
РАЗДЕЛ 1
Домашни любимци от видовете, посочени в част а от приложение I
Член 10
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Движение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
получили са ваксина против бяс, която отговаря на изискванията за валидност, определени в приложение III;
в)
преминали са тестове за титруване на антитела срещу бяс в съответствие с изискванията за валидност, определени в приложение IV;
г)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети съгласно член 19, параграф 1;
д)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 26.
2. Движението на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава, различна от посочените в списъка по член 13, параграф 1, може да се извършва единствено през контролно-пропускателен пункт за пътници, включен в списъка по член 34, параграф 3.
3. Чрез дерогация от параграф 2 държавите членки могат да разрешат движението на регистрирани военни кучета или кучета търсачи и кучета спасители да се извършва през контролно-пропускателен пункт, различен от този за пътници, при условие че:
а)
собственикът или упълномощеното лице е поискало предварително разрешение и държавата членка е предоставила такова разрешение; и
б)
кучетата се подлагат на проверка за съответствие съгласно член 34, параграф 2 на място, определено за тази цел от компетентния орган, и съобразно условията, посочени в разрешението по буква а) от настоящия параграф.
Член 11
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. При условията на параграф 2, чрез дерогация от член 10, параграф 1, буква б) държавите членки могат да разрешат движението с нетърговска цел на своя територия от територии или трети държави, посочени в списъка по член 13, параграф 1 или 2, на домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които са:
а)
на възраст под 12 седмици и не са ваксинирани против бяс; или
б)
на възраст между 12 и 16 седмици и са ваксинирани против бяс, но още не отговарят на изискванията за валидност, посочени в точка 2, буква д) от приложение III.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, може да бъде издадено само ако:
а)
собственикът или упълномощеното лице представи подписана декларация, че от раждането до момента на движението с нетърговска цел домашните любимци не са били в контакт с диви животни от податливи на болестта бяс видове; или
б)
домашните любимци се придружават от майка си, от която те все още зависят, и от идентификационния документ, придружаващ майката, може да бъде установено, че преди тяхното раждане майката е получила ваксинация против бяс, отговаряща на изискванията за валидност, установени в приложение III.
3. Забранява се последващото движение с нетърговска цел в друга държава членка на домашни любимци, посочено в параграф 1 от настоящия член, с изключение на случаите, когато това движение е в съответствие с условията по член 6 или когато движението е било разрешено в съответствие с член 7 и държавата членка по местоназначение също е разрешила движението на своя територия от територии или трети държави съгласно параграф 1 от настоящия член.
4. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 2, буква а) от настоящия член. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 12
Дерогация от условието за извършване на тестове за титруване на антитела на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Чрез дерогация от член 10, параграф 1, буква в) не се изисква извършването на тестове за титруване на антитела на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, при тяхното движение към държава членка от територия или трета държава, посочена в списъка по член 13, параграф 1 или 2:
а)
директно;
б)
след като животните са пребивавали изключително в една или повече от тези територии или трети държави; или
в)
след транзитно преминаване през територия или трета държава, различна от посочените в член 13, параграф 1 или 2, при условие че собственикът или упълномощено лице представи подписана декларация, че по време на транзитното преминаване домашните любимци не са били в контакт с животни от податливи на болестта бяс видове и са се намирали вътре в транспортно средство или в границите на международно летище.
2. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 1, буква в) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 13
Съставяне на списък на територии и трети държави
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема списък на териториите и третите държави, които са подали заявление за вписване в списъка, в което доказват, че по отношение на животни от видовете, посочени в част А от приложение I, прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, установени в глава II, раздел 1, настоящия раздел и глава VI, раздел 2, и - в зависимост от случая - правилата, приети въз основа на тези правила.
2. Посредством акт за изпълнение Комисията приема списък на териториите и третите държави, които са подали заявление за вписване в списъка, в което доказват, че по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, отговарят най-малко на следните критерии:
а)
компетентните органи задължително се уведомяват за случаите на бяс;
б)
от най-малко две години преди заявлението разполагат с ефикасна система за наблюдение за бяс, чието минималното изискване е наличието на текуща програма за ранно откриване, която гарантира разследването и докладването на случаи с животни, за които има съмнения, че са заразени с бяс;
в)
структурата и организацията на техните ветеринарни и контролни служби, както и правомощията на тези служби, наблюдението, на което подлежат, и средствата, с които разполагат, включително капацитет на служителите и лабораторен капацитет, са достатъчни за:
i)
ефективното въвеждане и прилагане на националното законодателство относно движението с нетърговска цел на домашни любимци; и
ii)
гарантиране на валидността на идентификационните документи, издадени във формата, предвиден в член 25, и в съответствие с член 26;
г)
въведени са правила относно превенцията и контрола на болестта бяс, които се прилагат ефективно с цел да се сведе до минимум рискът от заразяване на домашни любимци, включително правила относно вноса на домашни любимци от други държави и територии, и - в зависимост от случая - правила относно:
i)
контрола на популациите от бездомни кучета и котки;
ii)
ваксинирането на домашни животни срещу бяс, особено при наличие на бяс сред кръвопиещи прилепи; и
iii)
контрола и премахването на болестта бяс сред дивите животни;
д)
въведени са правила за лицензирането и продажбата на ваксини срещу бяс.
3. Актовете за изпълнение, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, с които се актуализира списъкът на териториите или третите държави по параграфи 1 и 2 от настоящия член в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
РАЗДЕЛ 2
Домашни любимци от видовете, посочени в част б от приложение I
Член 14
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I
1. При условие че Комисията е приела делегиран акт съгласно член 19, параграф 1 по отношение на домашни любимци от някой от видовете, посочени в част Б от приложение I, движението с нетърговска цел на домашните любимци от този вид към държава членка от територия или трета държава спазва условията по параграф 2 от настоящия член.
2. Движение на домашни любимци, посочени в параграф 1, към държава членка от територия или трета държава се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
са маркирани или описани съгласно изискванията, приети по силата на член 17, параграф 2;
б)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети по силата на член 19, параграф 1;
в)
са придружени от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 31;
г)
преминават през контролно-пропускателен пункт за пътници при движението си от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 15.
3. До приемането на съответните делегирани актове по параграф 1 държавите членки могат да прилагат национални правила към движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към тяхната територия от територия или трета държава, при условие че тези правила:
а)
се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци от тези видове; и
б)
не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на вноса на животни от посочените видове в съответствие с Директива 92/65/ЕИО или Директива 2006/88/ЕО.
Член 15
Съставяне на списък на територии и трети държави
Посредством акт за изпълнение Комисията може да приеме списък на териториите и третите държави, които са доказали, че по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, установени в глава II, раздел 2, настоящия раздел и в глава VI, раздел 2, и по целесъобразност правилата, приети въз основа на тези правила.
РАЗДЕЛ 3
Дерогация от условията за движение с нетърговска цел на домашни любимци
Член 16
Дерогация от условията, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци между някои държави и територии
Чрез дерогация от членове 10 и 14 движението с нетърговска цел на домашни любимци между следните държави и територии може да продължи да се извършва при условията, установени от националните им правила на същите държави и територии:
а)
Сан Марино и Италия;
б)
Ватикана и Италия;
в)
Монако и Франция;
г)
Андора и Франция;
д)
Андора и Испания;
е)
Норвегия и Швеция;
ж)
Фарьорските острови и Дания;
з)
Гренландия и Дания.
ГЛАВА IV
МАРКИРАНЕ И ПРЕВАНТИВНИ ЗДРАВНИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Маркиране
Член 17
Маркиране на домашни любимци
1. Домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, се маркират чрез имплантиране на транспондер или чрез ясно четлива татуировка, поставена преди 3 юли 2011 г.
Ако транспондерът по първа алинея не отговаря на техническите изисквания, определени в приложение II, собственикът или упълномощеното лице предоставя средствата, необходими за разчитането на транспондера, при всички проверки на маркирането, предвидени в член 22, параграфи 1 и 2 и член 26, и проверките на идентичността, предвидени в член 33 и член 34, параграф 1.
2. Домашните любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, се маркират или описват, като се отчитат специфичните особености на всеки вид, така че да се гарантира връзка между домашния любимец и съответния идентификационен документ.
С оглед на разнообразието на видовете, посочени в приложение I, част Б, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 по отношение на специфичните за отделните биологични видове изисквания за маркиране и описване на домашни любимци от тези видове, при отчитане на съответните национални изисквания.
Член 18
Квалификация, изисквана за лицата, извършващи имплантиране на транспондери на домашни любимци
Когато държава членка възнамерява да разреши имплантиране на транспондери от лица, които не са ветеринарни лекари, тя установява правила за минимално изискваната квалификация на такива лица.
РАЗДЕЛ 2
Превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс
Член 19
Превантивни здравни мерки и условия за тяхното прилагане
1. Ако са необходими превантивни здравни мерки за защита на общественото здраве или на здравето на домашните любимци с цел контрол на болести или зарази, различни от бяс, които е възможно да се разпространят поради движението на домашните любимци, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 по отношение на специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки срещу такива болести и зарази.
Ако в случай на рискове за общественото здраве или здравето на животните сериозни съображения за спешност налагат това, процедурата, предвидена в член 40, се прилага по отношение на делегираните актове, приети съгласно настоящия параграф.
2. Специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки, разрешени по силата на делегиран акт, приет съгласно параграф 1, се основават на адекватна, надеждна и потвърдена научна информация и се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци, които е вероятно да са засегнати от болести или зарази, различни от бяс.
3. Делегираните актове, предвидени в параграф 1, могат да включват и:
а)
правила за категоризацията на държавите членки или части от тях въз основа на здравния статус на животните и системите им за наблюдение и докладване във връзка с някои болести или зарази, различни от бяс;
б)
условията, които държавите членки трябва да изпълняват, за да продължат да отговарят на изискванията за прилагане на превантивни здравни мерки, посочени в параграф 2;
в)
условията за прилагане и документиране на превантивните здравни мерки, посочени в параграф 2, преди да бъде извършено движението с нетърговска цел на домашни любимци;
г)
условията за предоставяне на дерогации от прилагането на превантивните здравни мерки, посочени в параграф 2, при някои определени обстоятелства.
Член 20
Списък на държавите членки или части от тях, посочени в член 19, параграф 3, буква а)
Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема списъци на държави членки или части от територията на държави членки, които отговарят на посочените в член 19, параграф 3, буква а) правила за категоризация на държавите членки или части от тях. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
ГЛАВА V
ИДЕНТИФИКАЦИОННИ ДОКУМЕНТИ
РАЗДЕЛ 1
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от друга държава членка
Член 21
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 6, буква г)
1. Идентификационният документ по член 6, буква г) се представя в паспортен формат в съответствие с образеца, който се приема съгласно параграф 2 от настоящия член, и съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
мястото на транспондера или татуировката, датата на поставяне или датата на разчитане на транспондера или татуировката, както и буквено-цифровият код на транспондера или татуировката;
б)
името, животинският вид, породата, полът, цветът, посочената от собственика дата на раждане и всякакви видими или различими особености или характеристики на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика;
г)
името, информация за контакт и подписът на упълномощения ветеринарен лекар, който е издал или попълнил идентификационния документ;
д)
подписът на собственика;
е)
подробни данни за ваксинацията против бяс;
ж)
датата на вземане на кръвна проба за тестовете за титруване на антитела срещу бяс;
з)
съответствие с всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
и)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. Комисията приема акт за изпълнение, в който се определя образеца по параграф 1 от настоящия член, както и изискванията относно езиците, оформлението и защитните характеристики на паспорта, посочен в същия параграф, и правилата, необходими за преминаването към паспорт по този образец. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Паспортът, посочен в параграф 1, съдържа номер, състоящ се от кода по ISO на държавата членка на издаване, последван от уникален буквено-цифров код.
Член 22
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 6, буква г)
1. Идентификационният документ, посочен в член 6, буква г), се издава от упълномощен за тази цел ветеринарен лекар, след като:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
е попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 21, параграф 1, букви а) - г); и
в)
собственикът е подписал идентификационния документ.
2. След като е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1, упълномощеният ветеринарен лекар попълва в съответните полета на идентификационния документ информацията по член 21, параграф 1, букви г), е), ж) и з), като по този начин удостоверява съответствието с условията по член 6, букви б) и в) и, където е приложимо, с член 27, буква б), подточка ii).
Независимо от първата алинея вписването на информацията по член 21, параграф 1, буква з) може да се извърши от ветеринарен лекар, който не е упълномощен ветеринарен лекар, ако това е разрешено с делегиран акт, приет съгласно член 19, параграф 1.
3. Упълномощеният ветеринарен лекар, който издава идентификационния документ, съхранява информацията по член 21, параграф 1, букви а) - в) и параграф 3 за минимален период, който се определя от компетентния орган, но който не е по-кратък от три години.
4. При необходимост спазването на условията по параграф 2 от настоящия член може да се документира в повече от един идентификационен документ във формата, предвиден в член 21, параграф 1.
Член 23
Предоставяне на бланки на идентификационни документи
1. Компетентните органи правят необходимото, за да се гарантира, че бланки на идентификационни документи се предоставят единствено на упълномощени ветеринарни лекари и че техните имена и информация за контакт се записват във връзка с номера по член 21, параграф 3.
2. Информацията по параграф 1 се съхранява за минимален период, който се определя от компетентния орган и не е по-кратък от три години.
Член 24
Дерогация от предвидения в член 21, параграф 1 формат на идентификационния документ
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 държавите членки разрешават движението с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, придружени от идентификационния документ, издаден в съответствие с член 26.
2. При необходимост спазването на изискванията по член 6, буква в) се документира в идентификационния документ по параграф 1 след приключване на проверките, предвидени в член 34, параграф 1.
РАЗДЕЛ 2
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава
Член 25
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д)
1. Идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се представя под формата на ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, приет съгласно параграф 2 от настоящия член, и съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
мястото на транспондера или татуировката, датата на поставяне или датата на разчитане на транспондера или татуировката, както и буквено-цифровият код на транспондера или татуировката;
б)
животинският вид, породата, посочената от собственика дата на раждане, полът и цветът на домашния любимец;
в)
уникалният референтен номер на сертификата;
г)
името и информация за контакт на собственика или на упълномощеното лице;
д)
името, информация за контакт и подписът на длъжностното лице или упълномощения ветеринарен лекар, който е издал идентификационния документ;
е)
подробни данни за ваксинацията против бяс;
ж)
датата на вземане на кръвна проба за тестовете за титруване на антитела срещу бяс;
з)
съответствие с превантивните здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
и)
името и подписът на представителя на заверяващия компетентен орган;
й)
наименованието, подпис и информация за контакт на представителя на компетентния орган, извършил проверките по член 34, и датата на тези проверки;
к)
друга информация във връзка със здравния статус на животното.
2. Комисията приема акт за изпълнение, с който определя образеца по параграф 1 от настоящия член, както и изисквания относно езиците, оформлението и валидността на ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Писмена декларация, подписана от собственика или упълномощеното лице, в която се потвърждава, че движението на домашния любимец в Съюза е с нетърговска цел, е част от идентификационния документ по член 10, параграф 1, буква д).
Член 26
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д)
Идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се издава или от официален ветеринарен лекар на територията или третата държава на произход въз основа на удостоверителни документи, или от упълномощен ветеринарен лекар и впоследствие е заверен от компетентния орган на територията или третата държава на произход, след като издаващият ветеринарен лекар:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1; и
б)
е попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 25, параграф 1, букви а) - з), като по този начин е удостоверил съответствието с условията по член 10, параграф 1, буква а) и, където е приложимо, с букви б), в) и г).
Член 27
Дерогация от предвидения в член 25, параграф 1 формат на идентификационния документ
Чрез дерогация от член 25, параграф 1 държавите членки разрешават движението с нетърговска цел към тяхната територия на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, придружени от идентификационния документ, издаден в съответствие с член 22, когато:
а)
идентификационният документ е бил издаден в някоя от териториите или третите държави, посочени съгласно член 13, параграф 1; или
б)
домашните любимци влизат в държава членка след движение или транзитно преминаване през територия или трета държава от държава членка и идентификационният документ е попълнен и издаден от упълномощен ветеринарен лекар, който е удостоверил, че преди да напуснат Съюза, домашните любимци са:
i)
получили ваксината против бяс, предвидена в член 10, параграф 1, буква б); и
ii)
били подложени на тестовете за титруване на антитела срещу бяс, предвидени в член 10, параграф 1, буква в), освен в случай на дерогация, както е предвидено в член 12.
РАЗДЕЛ 3
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към държава членка от друга държава членка
Член 28
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в)
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема образец на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), който съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
характеристиките на маркировката или описанието на домашния любимец, както е предвидено в член 17, параграф 2;
б)
животинският вид и ако е приложимо, породата, датата на раждане, заявена от собственика, полът и цветът на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика;
г)
името, информация за контакт и подписът на упълномощения ветеринарен лекар, който е издал или попълнил идентификационния документ;
д)
подписът на собственика;
е)
данни за всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
ж)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. В акта за изпълнение, посочен в параграф 1 от настоящия член, се определят и изискванията относно езиците, оформлението, валидността или защитните характеристики на идентификационния документ, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 29
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в)
1. Идентификационният документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), се издава от упълномощен за тази цел ветеринарен лекар, след като:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2;
б)
е попълнил надлежно съответните полета с информацията по член 28, параграф 1, букви а) - г); и
в)
собственикът е подписал идентификационния документ.
2. След като е проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2, упълномощеният ветеринарен лекар попълва в съответните полета на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), информацията по член 28, параграф 1, букви г) и е), като по този начин удостоверява съответствието с условията по член 9, параграф 2, буква б), когато е приложимо.
РАЗДЕЛ 4
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към държава членка от територия или трета държава
Член 30
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в)
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема образец на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в), който съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
характеристиките на маркировката или описанието на домашния любимец, както е предвидено в член 17, параграф 2;
б)
животинският вид и ако е приложимо, породата, датата на раждане, заявена от собственика, полът и цветът на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика или на упълномощеното лице;
г)
името, информация за контакт и подписът на издаващото длъжностно лице или упълномощения ветеринарен лекар;
д)
уникалният референтен номер на сертификата;
е)
данни за превантивните здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
ж)
името и подписът на представителя на заверяващия компетентен орган;
з)
наименованието, подпис и информация за контакт на представителя на компетентния орган, извършил проверките по член 34, и датата на тези проверки;
и)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. В акта за изпълнение, посочен в параграф 1 от настоящия член, се определят и изискванията относно езиците, оформлението и валидността на идентификационния документ, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Писмена декларация, подписана от собственика или упълномощеното лице, в която се потвърждава, че движението на домашния любимец в Съюза е с нетърговска цел, е част от идентификационния документ по член 14, параграф 2, буква в).
Член 31
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в)
Идентификационният документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в), се издава или от официален ветеринарен лекар на територията или третата държава на произход въз основа на удостоверителни документи, или от упълномощен ветеринарен лекар и впоследствие е заверен от компетентния орган на територията или третата държава на произход, след като издаващият ветеринарен лекар е:
а)
проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2; и
б)
попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 30, параграф 1, букви а) - е), като по този начин е удостоверил съответствието с условията по член 14, параграф 2, букви а) и б), където е приложимо.
ГЛАВА VI
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
РАЗДЕЛ 1
Дерогация за движението с нетърговска цел на домашни любимци към държавите членки
Член 32
Дерогация от условията, предвидени в членове 6, 9, 10 и 14
1. Чрез дерогация от условията, предвидени в членове 6, 9, 10 и 14, държавите членки могат в извънредни случаи да разрешат движението с нетърговска цел на своя територия на домашни любимци, които не отговарят на условията, определени в посочените членове, при условие че:
а)
собственикът е подал предварително искане за разрешение и държавата членка по местоназначение е предоставила такова разрешение;
б)
домашните любимци са изолирани под официален надзор за срока, необходим, за да се изпълнят посочените условия, който не превишава шест месеца:
i)
на място, одобрено от компетентния орган; и
ii)
в съответствие с условията, посочени в разрешението.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, буква а), може да включва позволение за транзитно преминаване през друга държава членка, при условие че държавата членка на транзит е дала предварително своето съгласие на държавата членка по местоназначение.
РАЗДЕЛ 2
Общи условия относно съответствието
Член 33
Проверки на документите и идентичността, които се извършват при движение с нетърговска цел на домашни любимци към държава членка от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена в съответствие с член 13, параграф 1 и член 15
1. Без да се засягат разпоредбите на член 16 и за да удостоверят съответствието с глава II, държавите членки извършват по недискриминационен начин проверки на документите и идентичността на домашни любимци, извършващи движение с нетърговска цел към тяхната територия от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена в списък съгласно член 13, параграф 1 и ако е приложимо, член 15.
2. Във всеки момент при всяко движение с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15, по искане на компетентния орган, отговарящ за проверките, предвидени в параграф 1 от настоящия член, собственикът или упълномощеното лице:
а)
представя необходимия съгласно настоящия регламент идентификационен документ на домашния любимец, доказващ съответствие с изискванията за такова движение; и
б)
предоставя домашния любимец на разположение за тези проверки.
Член 34
Проверки на документите и идентичността, които се извършват при движение с нетърговска цел от територия или трета държава, която не е посочена съгласно член 13, параграф 1 или член 15
1. С цел проверка на съответствието с разпоредбите, посочени в глава III, компетентният орган на държавата членка извършва проверки на контролно-пропускателния пункт за пътници на документите и идентичността на домашни любимци, извършващи движение с нетърговска цел към същата държава членка от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15.
2. При влизането в държава членка от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15, собственикът или упълномощеното лице се представя на компетентния орган, който се намира на контролно-пропускателния пункт, за извършване на проверките по параграф 1 и:
а)
представя идентификационния документ на домашния любимец, изискван съгласно настоящия регламент, който доказва съответствие с изискванията за такова движение; и
б)
предоставя домашния любимец на разположение за тези проверки.
3. Държавите членки изготвят и редовно актуализират списък на контролно-пропускателните пунктове за пътници.
4. Държавите членки гарантират, че компетентният орган, който са определили за извършване на предвидените в параграф 1 проверки:
а)
е напълно осведомен за правилата, установени в глава III, и служителите на компетентния орган са преминали необходимото обучение за тяхното прилагане;
б)
води регистър на общия брой на извършените проверки и на случаите на несъответствие, установени по време на тези проверки; и
в)
документира извършените проверки в съответното поле на идентификационния документ, когато документирането е необходимо за движение с нетърговска цел към други държави членки, както е предвидено в член 24, параграф 1.
Член 35
Действия в случай на несъответствие, установено при проверките, предвидени в членове 33 и 34
1. Ако при проверките, предвидени в членове 33 и 34, се установи, че домашният любимец не отговаря на условията, установени в глава II или III, компетентният орган, след консултация с официалния ветеринарен лекар и при необходимост със собственика или упълномощеното лице, решава дали да:
а)
върне домашния любимец в държавата или територията на произход;
б)
изолира домашния любимец под официален надзор за срока, необходим за постигане на съответствие с условията, установени в глава II или III; или
в)
като последна мярка,когато не е възможно животното да бъде върнато или изолирането е неосъществимо на практика, да умъртви домашния любимец в съответствие с приложимите национални правила за защитата на домашните любимци при умъртвяване.
2. Ако компетентният орган откаже движение с нетърговска цел на домашни любимци в Съюза, домашните любимци биват изолирани под официален надзор до:
а)
връщането им в държавата или територията на произход; или
б)
приемането на друго административно решение относно тези домашни любимци.
3. Мерките по параграфи 1 и 2 се прилагат за сметка на собственика и без възможност за финансова компенсация на собственика или упълномощеното лице.
Член 36
Предпазни мерки
1. Ако появата или разпространението на бяс или на болест или зараза, различна от бяс, в държава членка, територия или трета държава е възможно да създаде сериозна заплаха за общественото здраве или здравето на животните, Комисията, по собствена инициатива или по искане на държава членка, може посредством акт за изпълнение незабавно и в зависимост от сериозността на ситуацията да приеме една от следните мерки:
а)
преустановяване на движението с нетърговска цел или транзитното преминаване на домашни любимци, идващи от всички краища на съответната държава членка или от част от територията ѝ, или от съответната територия или трета държава;
б)
определяне на специални условия по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци от всички краища на съответната държава членка или от част от територията ѝ, или от съответната територия или трета държава.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
2. В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност с оглед на справяне с рискове за общественото здраве или здравето на животните, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
Член 37
Задължения за информиране
1. Държавите членки предоставят на обществеността разбираема и леснодостъпна информация относно ветеринарно-санитарните изисквания, приложими за движението на домашни любимци с нетърговска цел, и правилата за проверките на съответствието на такова движение, установени в настоящия регламент.
2. Информацията по параграф 1 включва по-специално следното:
а)
квалификацията, изисквана за лицата, извършващи имплантиране на транспондери, както е предвидено в член 18;
б)
разрешаването на дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, както е предвидено в членове 7 и 11;
в)
условията, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на тяхна територия на домашни любимци:
i)
които не са в съответствие с членове 6, 9, 10 или 14;
ii)
които идват от определени държави и територии, при условията, определени съгласно националните правила, както е предвидено в член 16;
г)
списъка на контролно-пропускателните пунктове за пътници, съставен съгласно член 34, параграф 3, както и информация за компетентния орган, определен да извършва проверките, предвидени в член 34, параграф 4;
д)
условията, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на територията на държавите членки на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, и определени от националните правила, както е предвидено в член 9, параграф 3 и в член 14, параграф 3;
е)
информация относно ваксините против бяс, за които компетентните органи на държавите членки са издали разрешително за пускане на пазара, както е предвидено в точка 1, буква б) от приложение III, и по-конкретно относно съответния протокол за ваксинация.
3. Държавите членки създават страници в интернет, на които предоставят информацията по параграф 1, и съобщават на Комисията адреса в интернет на тези страници.
4. Комисията съдейства на държавите членки в предоставянето на тази информация на обществеността, като представя на своята интернет страница:
а)
линкове към интернет страниците с информация, поддържани от държавите членки; и
б)
информацията, посочена в параграф 2, букви б), г) и д) от настоящия член, и информацията, предоставена на обществеността в съответствие с член 2, параграф 2, буква б), на различни езици в зависимост от случая.
РАЗДЕЛ 3
Процедурни разпоредби
Член 38
Изменения на приложенията
С оглед отчитане на техническия прогрес, научните постижения и защитата на общественото здраве или на здравето на домашните любимци Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 за изменение на приложения II - IV.
Член 39
Упражняване на делегирането
1. Правомощието за приемане на делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията за приемане на делегираните актове, посочени в член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 28 юни 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за периоди с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, влиза в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 40
Процедура по спешност
1. Делегираните актове, приети по настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията за делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 39, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта веднага след получаването на уведомлението от Европейския парламент или от Съвета за решението да бъдат повдигнати възражения.
Член 41
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, създаден съгласно член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (19). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, ако в рамките на определения за представяне на становището срок председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 42
Санкции
Държавите членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушения на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, съразмерни и с възпиращ ефект.
Държавите членки уведомяват Комисията незабавно за тези разпоредби и за всяко засягащо ги последващо изменение.
ГЛАВА VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 43
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 998/2003 се отменя, с изключение на част Б, раздел 2 и част В от приложение II, които остават в сила до влизане в сила на актовете за изпълнение, приети съответно съгласно член 13, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент.
Съдържащите се в настоящия регламент позовавания на списъка в акта за изпълнение, приет съгласно член 13, параграф 1 или 2, се считат за позовавания на списъка на трети държави и територии, установен в част Б, раздел 2 и в част В от приложение II към Регламент (ЕО) № 998/2003 съответно до датата на влизане в сила на посочените актове за изпълнение.
2. Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение V.
3. Отмяната на Регламент (ЕО) № 998/2003 не засяга оставането в сила на Делегиран регламент (ЕС) № 1152/2011 на Комисията от 14 юли 2011 г. за допълване на Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на превантивните здравни мерки за контрол на заразяването с Echinococcus multilocularis при кучетата (20), приет съгласно член 5, параграф 1, втора алинея от посочения регламент.
Член 44
Преходни мерки относно идентификационните документи
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 идентификационният документ, посочен в член 6, буква г), се счита за съответстващ на настоящия регламент, ако е:
а)
изготвен в съответствие с образеца на паспорт, установен с Решение 2003/803/ЕО; и
б)
издаден преди 29 декември 2014 г.
2. Чрез дерогация от член 25, параграф 1 и член 27, буква а) идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се счита за съответстващ на настоящия регламент, ако е:
а)
изготвен в съответствие с образеца на сертификат в приложение II към Решение 2011/874/ЕС или - когато е приложимо - образеца на паспорт, установен с Решение 2003/803/ЕО; и
б)
издаден преди 29 декември 2014 г.
Член 45
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 29 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 юни 2013 година.
REGOLAMENTO (UE) N. 576/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 12 giugno 2013
sui movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia e che abroga il regolamento (CE) n. 998/2003
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 43, paragrafo 2, e l’articolo 168, paragrafo 4, lettera b),
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 998/2003 del Parlamento europeo e del Consiglio (3) stabilisce le condizioni di polizia sanitaria applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia introdotti in uno Stato membro da un altro Stato membro o da paesi terzi, nonché i controlli di tali movimenti. Esso ha l’obiettivo di garantire un livello di sicurezza sufficiente relativamente ai rischi per la salute pubblica e animale considerati nell’ambito di tali movimenti a carattere non commerciale e di rimuovere qualunque ostacolo ingiustificato a tali movimenti.
(2)
In una dichiarazione allegata al regolamento (UE) n. 438/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 maggio 2010, che modifica il regolamento (CE) n. 998/2003, relativo alle condizioni di polizia sanitaria applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia (4), la Commissione si è impegnata a proporre una revisione completa del regolamento (CE) n. 998/2003, in particolare degli aspetti relativi agli atti delegati e di esecuzione. In seguito all’entrata in vigore del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE) è quindi necessario adeguare le competenze conferite alla Commissione, ai sensi del regolamento (CE) n. 998/2003, agli articoli 290 e 291 TFUE. Tenendo conto del numero di modifiche che è necessario apportare alle condizioni di polizia sanitaria stabilite nel regolamento (CE) n. 998/2003 e della necessità di rendere tali condizioni sufficientemente chiare ed accessibili ai cittadini, detto regolamento dovrebbe essere abrogato e sostituito dal presente regolamento.
(3)
Il presente regolamento dovrebbe stabilire un elenco di specie animali alle quali applicare le condizioni di polizia sanitaria armonizzate qualora gli animali di dette specie siano tenuti come animali da compagnia e siano oggetto di movimenti a carattere non commerciale. Nel compilare detto elenco occorre tenere conto della sensibilità alla rabbia di detti animali o del loro ruolo nell’epidemiologia della malattia.
(4)
La direttiva 92/65/CEE del Consiglio, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all’allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (5), definisce, tra l’altro, le condizioni di polizia sanitaria applicabili agli scambi e alle importazioni di cani, gatti e furetti, che appartengono a specie suscettibili alla rabbia. Poiché dette specie, che spesso accompagnano il proprietario o una persona autorizzata in movimenti a carattere non commerciale verso l’Unione e all’interno di essa, possono anche essere da compagnia, il presente regolamento dovrebbe fissare le condizioni di polizia sanitaria applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di dette specie verso gli Stati membri. Le specie in questione dovrebbero essere elencate nell’allegato I, parte A, del presente regolamento.
(5)
È ugualmente necessario definire un quadro giuridico per le condizioni di polizia sanitaria applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di specie non affette da rabbia, o che non hanno alcuna rilevanza epidemiologica per quanto riguarda la malattia, alle quali, se non fossero tenute come animali da compagnia, si applicherebbero altri atti giuridici dell’Unione, compresa la legislazione relativa agli animali destinati alla produzione di alimenti. Dette specie dovrebbero essere elencate nell’allegato I, parte B.
(6)
L’elenco che figura nell’allegato I, parte B, dovrebbe comprendere gli invertebrati, ad eccezione delle api e dei calabroni oggetto dalla direttiva 92/65/CEE, e dei molluschi e dei crostacei oggetto dalla direttiva 2006/88/CE del Consiglio del 24 ottobre 2006 relativa alle condizioni di polizia sanitaria applicabili alle specie animali d’acquacoltura e ai relativi prodotti, nonché alla prevenzione di talune malattie degli animali acquatici e alle misure di lotta contro tali malattie (6). L’elencodovrebbe includere inoltre gli animali acquatici ornamentali allevati in acquari di tipo non commerciale e non rientranti nell’ambito di applicazione della direttiva 2006/88/CE, nonché gli anfibi e i rettili.
(7)
L’elenco che figura nell’allegato I, parte B, dovrebbe comprendere anche tutte le specie di uccelli, diversi da quelli oggetto dalla direttiva 2009/158/CE del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativa alle norme di polizia sanitaria per gli scambi intracomunitari e le importazioni in provenienza dai paesi terzi di pollame e uova da cova (7), nonché i roditori e i conigli diversi da quelli destinati alla produzione alimentare di cui all’allegato I del regolamento (CE) n. 853/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, che stabilisce norme specifiche in materia di igiene per gli alimenti di origine animale (8).
(8)
Tuttavia, ai fini della coerenza del diritto dell’Unione, in attesa della definizione di una normativa dell’Unione relativa ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie elencate nella parte B dell’allegato I, introdotti da un altro Stato membro o da un territorio o un paese terzo, le norme nazionali vigenti dovrebbero poter continuare ad applicarsi a movimenti di questo tipo a condizione che esse non siano più rigide di quelle applicate ai movimenti a carattere commerciale.
(9)
Poiché gli animali delle specie elencate nella parte B dell’allegato I del presente regolamento possono appartenere a specie che richiedono una particolare protezione, è opportuno che il presente regolamento si applichi fatto salvo il regolamento (CE) n. 338/97 del Consiglio, del 9 dicembre 1996, relativo alla protezione di specie della flora e della fauna selvatiche mediante il controllo del loro commercio (9).
(10)
Al fine di operare una netta distinzione tra le norme che si applicano ai movimenti a carattere non commerciale e agli scambi e alle importazioni nell’Unione da paesi terzi di cani, gatti e furetti coperti dalle condizioni di polizia sanitaria della direttiva 92/65/CEE, il presente regolamento dovrebbe dare una definizione non solo degli animali da compagnia, ma anche dei movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia durante i quali l’animale da compagnia in questione accompagna il suo proprietario o una persona autorizzata. L’esperienza dimostra che durante i movimenti a carattere non commerciale non è sempre possibile che l’animale da compagnia si trovi in qualsiasi momento nelle immediate vicinanze del proprietario o della persona autorizzata. Per motivi debitamente giustificati e documentati, si dovrebbe considerare che l’animale accompagna il proprietario o la persona autorizzata anche qualora il movimento a carattere non commerciale dell’animale da compagnia avvenga fino a cinque giorni prima o dopo rispetto al movimento del proprietario o della persona autorizzata ovvero avvenga in un luogo fisicamente diverso da quello occupato dal proprietario o dalla persona autorizzata.
(11)
L’esperienza relativa all’applicazione delle norme vigenti dimostra che gli scambi e le importazioni nell’Unione da paesi terzi degli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, possono essere dissimulati fraudolentemente come movimenti non commerciali. Al fine di impedire tali pratiche, poiché possono creare rischi per la salute degli animali, occorre fissare nel presente regolamento un numero massimo di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, che possono accompagnare il proprietario o la persona autorizzata. Tuttavia, dovrebbe essere possibile superare quel numero massimo a talune condizioni specifiche. Inoltre, dovrebbe essere chiarito che quando le condizioni specifiche non sono soddisfatte e il numero di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, del presente regolamento supera il numero massimo stabilito, si applicano a detti animali da compagnia le pertinenti disposizioni della direttiva 92/65/CEE e della direttiva 90/425/CEE (10) o della direttiva 91/496/CEE (11).
(12)
Il regolamento (CE) n. 998/2003 prevede che, per un periodo transitorio, gli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parti A e B, si considerino identificati se dotati di un tatuaggio chiaramente leggibile oppure di un sistema elettronico di identificazione («trasponditore»). Il presente regolamento dovrebbe pertanto stabilire le norme per la marcatura degli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, del presente regolamento dopo la scadenza del periodo transitorio il 3 luglio 2011.
(13)
L’impianto di un trasponditore rappresenta un intervento invasivo, la cui esecuzione richiede determinate qualifiche. I trasponditori dovrebbero quindi essere impiantati solo da persone adeguatamente qualificate. Se uno Stato membro autorizza a impiantare trasponditori persone diverse dai veterinari, dovrebbe stabilire norme relative alle qualifiche minime richieste a tali persone.
(14)
L’allegato I bis del regolamento (CE) n. 998/2003 definisce i requisiti tecnici per l’identificazione degli animali da compagnia mediante trasponditori. Detti requisiti tecnici sono in linea con le norme accettate a livello internazionale e vanno pertanto inclusi, senza modifiche sostanziali, nell’allegato III del presente regolamento.
(15)
Al fine di proteggere la salute pubblica e quella degli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, il presente regolamento dovrebbe prevedere la possibilità di adottare misure sanitarie preventive per malattie e infezioni diverse dalla rabbia. Dette misure dovrebbero basarsi su informazioni scientifiche convalidate e sono da applicarsi in maniera proporzionale ai rischi per la salute pubblica ed animale legati ai movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia che potrebbero essere contagiati dalle malattie o infezioni in questione. Le misure dovrebbero comprendere norme per la classificazione degli Stati membri o di loro parti, le procedure a cui gli Stati membri che richiedono l’applicazione delle misure sanitarie preventive dovrebbero attenersi per giustificare regolarmente la necessità di tali richieste, le condizioni per l’applicazione e la documentazione delle misure sanitarie preventive e, ove opportuno, le condizioni che consentono deroghe all’applicazione di tali misure. Dovrebbe pertanto essere stabilito in un atto di esecuzione da adottare ai sensi del presente regolamento un elenco di Stati membri, o di loro parti, classificati ai sensi delle norme pertinenti.
(16)
È possibile che, a causa di conflitti con gli anticorpi materni, i vaccini antirabbici somministrati prima dei tre mesi di età agli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, non inducano l’immunità protettiva. I fabbricanti di vaccini raccomandano pertanto di non vaccinare animali da compagnia più giovani di quell’età. Di conseguenza, al fine di autorizzare movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia giovani delle specie di cui all’allegato I, parte A, che non sono stati vaccinati contro la rabbia oppure che sono stati vaccinati ma non si sono ancora immunizzati, il presente regolamento dovrebbe stabilire determinate misure di prevenzione da adottare e dovrebbe permettere agli Stati membri di autorizzare detti movimenti nei loro territori qualora gli animali giovani in questione siano conformi a dette misure.
(17)
Per semplificare le condizioni relative ai movimenti a carattere non commerciale di animali delle specie di cui all’allegato I, parte A, tra Stati membri la cui situazione rispetto alla rabbia è ugualmente favorevole, il presente regolamento dovrebbe anche prevedere la possibilità di derogare all’obbligo di somministrare la vaccinazione antirabbica. Tale possibilità dovrebbe essere disponibile previa presentazione di una domanda congiunta degli Stati membri interessati. Tale deroga dovrebbe essere basata su informazioni scientifiche convalidate ed essere applicata in proporzione ai rischi per la salute pubblica o animale legati ai movimenti a carattere non commerciale degli animali che potrebbero essere contagiati dalla rabbia. Gli Stati membri, o loro parti, che beneficiano di tale deroga dovrebbero essere elencati in un atto di esecuzione da adottare ai sensi del presente regolamento.
(18)
I paesi e i territori che figurano nell’elenco di cui all’allegato II, parte B, sezione 2, del regolamento (CE) n. 998/2003 applicano norme equivalenti a quelle applicate dagli Stati membri, mentre quelli elencati nell’allegato II, parte C, di detto regolamento rispettano i criteri stabiliti nell’articolo 10 del regolamento. Tali elenchi dovrebbero essere riportati, senza modifiche sostanziali, in un atto di esecuzione da adottare ai sensi del presente regolamento.
(19)
Inoltre, un elenco di territori o paesi terzi che applicano norme aventi contenuto ed effetti uguali a quelli delle norme definite nel presente regolamento per gli animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte B, dovrebbe essere riportato in un atto di esecuzione da adottare ai sensi del presente regolamento.
(20)
Il regolamento (CE) n. 998/2003 stabilisce determinate condizioni relative ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia introdotti negli Stati membri da altri Stati membri e da paesi o territori elencati nell’allegato II, parte B, sezione 2, e parte C. Tali condizioni includono una vaccinazione antirabbica in corso di validità somministrata agli animali da compagnia in questione con vaccini conformi alle norme minime di sicurezza stabilite nel capitolo corrispondente del Manuale dei test diagnostici e dei vaccini per animali terrestri (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals) dell’organizzazione mondiale per la salute animale (UIE), o per i quali è stata concessa un’autorizzazione all’immissione in commercio a norma della direttiva 2001/82/CE (12) o del regolamento (CE) n. 726/2004 (13). Detti vaccini si sono dimostrati efficaci nel proteggere gli animali dalla rabbia e rientrano nei requisiti di validità relativi alle vaccinazioni antirabbiche di cui all’allegato I ter del regolamento (CE) n. 998/2003. Tali condizioni dovrebbero essere riportate, senza modifiche sostanziali, nell’allegato III del presente regolamento.
(21)
Il regolamento (CE) n. 998/2003 definisce condizioni più rigorose di polizia sanitaria per gli animali da compagnia introdotti negli Stati membri da paesi terzi o da territori diversi da quelli elencati nell’allegato II, parte C. Dette condizioni comprendono i controlli sull’efficacia delle vaccinazioni antirabbiche su singoli animali mediante una titolazione di anticorpi effettuata in un laboratorio riconosciuto a norma della decisione 2000/258/CE del Consiglio, del 20 marzo 2000, che designa un istituto specifico responsabile per la fissazione dei criteri necessari alla standardizzazione dei test sierologici di controllo dell’azione dei vaccini antirabbici (14). È pertanto opportuno mantenere detto requisito nell’allegato IV del presente regolamento e includere una condizione secondo la quale il test deve essere effettuato conformemente ai metodi definiti nel capitolo corrispondente del manuale dei test diagnostici e dei vaccini per animali terrestri dell’organizzazione mondiale per la salute animale (UIE).
(22)
I documenti di identificazione che accompagnano gli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, introdotti negli Stati membri mediante movimenti a carattere non commerciale sono necessari per attestare la conformità al presente regolamento. Il presente regolamento dovrebbe pertanto stabilire le condizioni di rilascio dei documenti di identificazione nonché i requisiti riguardanti il loro contenuto, la validità, le caratteristiche di sicurezza, il formato e l’aspetto.
(23)
Il presente regolamento dovrebbe consentire agli Stati membri di autorizzare il movimento a carattere non commerciale verso i propri territori di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, accompagnati da un documento di identificazione rilasciato in un territorio o paese terzo che applica norme aventi contenuto ed effetti uguali a quelli delle norme applicate dagli Stati membri. Esso dovrebbe inoltre consentire agli Stati membri di autorizzare il movimento a carattere non commerciale verso i propri territori in seguito ad un movimento verso un territorio o paese terzo di animali da compagnia provvisti di un documento di identificazione rilasciato in uno Stato membro, purché le condizioni per il rientro da detti territori o paesi terzi siano soddisfatte prima che gli animali da compagnia lascino l’Unione.
(24)
Il presente regolamento dovrebbe consentire agli Stati membri di autorizzare, qualora sia necessaria una partenza urgente del proprietario, ad esempio in caso di un’improvvisa catastrofe naturale, di disordini politici o altra forza maggiore che riguardi il proprietario, l’entrata diretta nel loro territorio di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I non conformi al presente regolamento, a condizione che sia richiesto in anticipo un permesso, che questo sia rilasciato dallo Stato membro di destinazione e che le condizioni del presente regolamento siano soddisfatte mediante un periodo di isolamento a tempo limitato sotto sorveglianza ufficiale. Nonostante la necessità di una partenza urgente, detti permessi sono indispensabili a causa dei rischi per la salute degli animali legati all’introduzione nell’Unione di animali da compagnia che non sono conformi al presente regolamento.
(25)
La direttiva 90/425/CEE e la direttiva 91/496/CEE non si applicano ai controlli veterinari effettuati sugli animali da compagnia che accompagnano viaggiatori durante movimenti a carattere non commerciale.
(26)
Affinché gli Stati membri possano verificare la conformità al presente regolamento e adottare le misure necessarie, il presente regolamento dovrebbe pertanto richiedere alla persona che viaggia con l’animale da compagnia di presentare il documento di identificazione richiesto in occasione di qualunque movimento a carattere non commerciale in uno Stato membro e dovrebbe prevedere controlli documentali e d’identità appropriati sugli animali da compagnia che accompagnano i proprietari durante movimenti a carattere non commerciale tra uno Stato membro e l’altro o da taluni territori o paesi terzi.
(27)
Il presente regolamento dovrebbe inoltre richiedere agli Stati membri di svolgere controlli documentali e d’identità sistematici, presso punti d’entrata designati, sugli animali da compagnia che accompagnano i proprietari durante movimenti a carattere non commerciale da determinati territori o paesi terzi verso uno Stato membro. Detti controlli dovrebbero tenere conto dei principi pertinenti del regolamento (CE) n. 882/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, relativo ai controlli ufficiali intesi a verificare la conformità alla normativa in materia di mangimi e di alimenti e alle norme sulla salute e sul benessere degli animali (15). Se necessario ai fini di ulteriori movimenti verso altri Stati membri, gli Stati membri dovrebbero essere tenuti a documentare i controlli nel documento di identificazione per potersi basare sulla data di tali controlli al fine di stabilire il periodo di validità del documento di identificazione.
(28)
Il presente regolamento dovrebbe inoltre prevedere misure di salvaguardia volte a gestire i rischi per la salute pubblica o animale legati al movimento a carattere non commerciale di animali da compagnia.
(29)
Al fine di fornire ai cittadini informazioni chiare ed accessibili in merito alle norme che si applicano ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I introdotti nell’Unione, gli Stati membri dovrebbero essere tenuti a informare il pubblico, in particolare circa le disposizioni pertinenti della legislazione nazionale.
(30)
Al fine di garantire la corretta applicazione del presente regolamento, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 TFUE riguardo ai requisiti specie-specifici relativi alla marcatura degli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B, e le misure sanitarie preventive specie-specifiche contro malattie o infezioni diverse dalla rabbia che colpiscono le specie di cui all’allegato I; dovrebbe essere inoltre delegato alla Commissione il potere di adottare norme per limitare il numero di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B, che accompagnano i proprietari durante movimenti a carattere non commerciale, nonché di modificare gli allegati da II a IV del regolamento. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(31)
Dovrebbe essere inoltre delegato alla Commissione il potere di adottare atti in conformità della procedura di urgenza in casi debitamente giustificati di rischio per la salute pubblica o animale per quanto riguarda le misure sanitarie preventive contro malattie o infezioni diverse dalla rabbia che possono contagiare gli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I.
(32)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione riguardo all’elenco di Stati membri o di loro parti la cui situazione rispetto alla rabbia è favorevole e che sono autorizzati a concludere accordi reciproci in deroga a determinate condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia, all’elenco di Stati membri classificati in conformità delle norme relative alle misure sanitarie preventive contro malattie o infezioni diverse dalla rabbia, agli elenchi di territori o paesi terzi redatti al fine di derogare a determinate condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale, al modello dei documenti di identificazione che devono viaggiare assieme agli animali da compagnia elencati nell’allegato I durante i movimenti a carattere non commerciale da uno Stato membro all’altro o da un territorio o un paese terzo in uno Stato membro, alle norme sul formato, l’aspetto e le lingue delle dichiarazioni da firmare, e alle misure di salvaguardia nel caso di manifestazione o diffusione della rabbia o di una malattia o infezione diversa dalla rabbia. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell’esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (16).
(33)
La Commissione dovrebbe adottare atti di esecuzione immediatamente applicabili che aggiornino l’elenco di Stati membri o di loro parti, la cui situazione rispetto alla rabbia è ugualmente favorevole, che sono autorizzati a concludere accordi reciproci in deroga a determinate condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia e l’elenco di territori o paesi terzi redatto ai fini della deroga a determinate condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale e per quanto riguarda le misure di salvaguardia in caso di manifestazioni o diffusione della rabbia o di una malattia o infezione diversa dalla rabbia, laddove, in casi debitamente giustificati, imperativi motivi di urgenza legati alla salute pubblica ed animale lo richiedano.
(34)
In taluni Stati membri sono state individuate lacune nel rispetto delle norme del regolamento (CE) n. 998/2003. Di conseguenza, gli Stati membri dovrebbero stabilire norme relative alle penali da applicare in caso di violazione del presente regolamento.
(35)
La decisione 2003/803/CE della Commissione, del 26 novembre 2003, che stabilisce un modello di passaporto per i movimenti intracomunitari di cani, gatti e furetti (17), stabilisce un modello di passaporto per i movimenti tra uno Stato membro e l’altro di animali da compagnia quali cani, gatti e furetti, ai sensi del regolamento (CE) n. 998/2003. I documenti di identificazione rilasciati conformemente a detto modello di passaporto dovrebbero, a determinate condizioni, rimanere validi per tutta la vita dell’animale da compagnia al fine di ridurre gli oneri amministrativi e finanziari per i proprietari.
(36)
La decisione di esecuzione 2011/874/UE della Commissione, del 15 dicembre 2011, che stabilisce l’elenco dei paesi terzi e dei territori da cui sono autorizzati le importazioni di cani, gatti e furetti e i movimenti a carattere non commerciale di più di cinque cani, gatti e furetti verso l’Unione e i modelli di certificati per le importazioni e i movimenti a carattere non commerciale di detti animali verso l’Unione (18), definisce il modello di certificato sanitario attestante la conformità alle prescrizioni del regolamento (CE) n. 998/2003 per il movimento a carattere non commerciale di un numero pari o inferiore a cinque di cani, gatti o furetti verso l’Unione. Per agevolare la transizione verso le nuove norme definite nel presente regolamento, detto modello di certificato dovrebbe rimanere valido a determinate condizioni.
(37)
Poiché l’obiettivo del presente regolamento, che consiste nel fissare le condizioni di polizia sanitaria relative ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, al fine di evitare o ridurre al minimo i rischi per la salute pubblica o animale derivanti da tali movimenti, non può essere conseguito in misura sufficiente dagli Stati membri e può dunque essere conseguito meglio a livello dell’Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(38)
Al fine di garantire la simultanea pubblicazione del presente regolamento e degli atti di esecuzione concernenti l’elenco dei territori e dei paesi terzi stabilito allo scopo di derogare a talune condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale, il modello per i documenti di identificazione che devono viaggiare assieme agli animali da compagnia elencati nell’allegato I, parte A, durante i movimenti a carattere non commerciale da uno Stato membro all’altro o da un territorio o un paese terzo in uno Stato membro, e le norme sul formato, l’aspetto e le lingue delle dichiarazioni da firmare, il presente regolamento dovrebbe entrare in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le condizioni di polizia sanitaria applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia, nonché le norme relative ai controlli di conformità di tali movimenti.
Articolo 2
Ambito di applicazione
1. Il presente regolamento si applica ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia introdotti in uno Stato membro da un altro Stato membro o da un territorio o un paese terzo.
2. Il presente regolamento si applica fatti salvi:
a)
il regolamento (CE) n. 338/97;
b)
eventuali misure nazionali adottate, pubblicate e rese accessibili al pubblico dagli Stati membri per limitare i movimenti di talune specie o razze di animali da compagnia basate su considerazioni diverse da quelle legate alla salute animale.
Articolo 3
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a) «movimento a carattere non commerciale»: qualsiasi movimento che non ha come scopo la vendita o il passaggio di proprietà di un animale da compagnia;
b) «animale da compagnia»: un animale di una specie elencata nell’allegato I che accompagna il suo proprietario o una persona autorizzata durante un movimento a carattere non commerciale e che rimane sotto la responsabilità del proprietario o della persona autorizzata per tutta la durata del movimento a carattere non commerciale;
c) «proprietario»: la persona fisica indicata come il proprietario nel documento di identificazione;
d) «persona autorizzata»: una persona fisica che è stata autorizzata in forma scritta dal proprietario a provvedere per suo conto ai movimenti a carattere non commerciale dell’animale da compagnia;
e) «trasponditore»: un dispositivo passivo di identificazione a radiofrequenza per sola lettura;
f) «documento di identificazione»: un documento, elaborato conformemente al modello che figura in atti di esecuzione da adottare ai sensi del presente regolamento, che permette di identificare chiaramente l’animale da compagnia e di controllare la conformità del suo status sanitario al presente regolamento;
g) «veterinario autorizzato»: qualsiasi veterinario autorizzato dall’autorità competente a svolgere specifiche attività conformemente al presente regolamento o ad atti adottati ai sensi del presente regolamento;
h) «veterinario ufficiale»: qualsiasi veterinario designato dall’autorità competente;
i) «controllo documentale»: verifica del documento di identificazione che accompagna l’animale da compagnia;
j) «controllo d’identità»: verifica della corrispondenza tra il documento di identificazione e l’animale da compagnia e, se del caso, della presenza e della conformità della marcatura;
k) «luogo di ingresso dei viaggiatori»: qualunque area designata dagli Stati membri ai fini dei controlli di cui all’articolo 34, paragrafo 1.
Articolo 4
Obbligo generale
I movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia che soddisfano le condizioni di polizia sanitaria stabilite nel presente regolamento non sono vietati, limitati o ostacolati per motivi di salute animale diversi da quelli risultanti dall’applicazione del presente regolamento.
Articolo 5
Numero massimo di animali da compagnia
1. Il numero massimo di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, che possono accompagnare il proprietario o una persona autorizzata durante un singolo movimento a carattere non commerciale non è superiore a cinque.
2. In deroga al paragrafo 1, il numero massimo di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, può essere superiore a cinque qualora le condizioni seguenti siano soddisfatte:
a)
il movimento a carattere non commerciale di animali da compagnia avviene ai fini della partecipazione a competizioni, mostre o eventi sportivi oppure per allenamento finalizzato a tali eventi;
b)
il proprietario o la persona autorizzata presenta una prova scritta del fatto che gli animali da compagnia sono iscritti a un evento di cui alla lettera a) o sono registrati presso un’associazione che organizza tali eventi;
c)
gli animali da compagnia hanno più di sei mesi.
3. Gli Stati membri possono effettuare controlli a campione per verificare la correttezza delle informazioni di cui al paragrafo 2, lettera b).
4. Quando il numero massimo di animali da compagnia è superiore a quello indicato al paragrafo 1 e le condizioni di cui al paragrafo 2 non sono soddisfatte, gli animali da compagnia in questione rispettano i requisiti stabiliti dalla direttiva 92/65/CEE per le rispettive specie e gli Stati membri provvedono affinché siano soggetti ai controlli veterinari previsti, a seconda del caso, dalle direttive 90/425/CEE o 91/496/CEE.
5. Per evitare che movimenti a carattere commerciale di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B, siano dissimulati in modo fraudolento come movimenti non commerciali, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 39 riguardo alla definizione di norme che limitino il numero di animali da compagnia delle suddette specie che possono accompagnare il proprietario o la persona autorizzata durante un singolo movimento a carattere non commerciale.
6. La Commissione presenta una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio sull’attuazione del presente articolo non oltre il 29 giugno 2018. Se del caso, sulla base di tale relazione, la Commissione propone modifiche al presente regolamento.
CAPO II
CONDIZIONI APPLICABILI AI MOVIMENTI A CARATTERE NON COMMERCIALE DI ANIMALI DA COMPAGNIA TRA STATI MEMBRI
SEZIONE 1
Animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A
Articolo 6
Condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A
Gli animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, non possono essere oggetto di movimenti verso uno Stato membro da un altro Stato membro a meno che non soddisfino le condizioni seguenti:
a)
siano stati espressamente marcati a norma dell’articolo 17, paragrafo 1;
b)
abbiano ricevuto una vaccinazione antirabbica conforme ai requisiti di validità stabiliti nell’allegato III;
c)
siano conformi alle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia adottate ai sensi dell’articolo 19, paragrafo 1;
d)
siano accompagnati da un documento di identificazione debitamente compilato rilasciato a norma dell’articolo 22.
Articolo 7
Deroga alla condizione relativa alla vaccinazione antirabbica per giovani animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A
1. Fatto salvo il paragrafo 2, gli Stati membri possono autorizzare, in deroga all’articolo 6, lettera b), i movimenti a carattere non commerciale nel proprio territorio da un altro Stato membro di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, che abbiano:
a)
meno di dodici settimane e non siano stati vaccinati contro la rabbia; oppure
b)
tra dodici e sedici settimane e siano stati vaccinati contro la rabbia, ma non adempiano ancora ai requisiti di validità di cui all’allegato III, punto 2, lettera e).
2. L’autorizzazione di cui al paragrafo 1 può essere concessa soltanto se:
a)
il proprietario o la persona autorizzata forniscono una dichiarazione firmata attestante che dalla nascita sino al momento del movimento a carattere non commerciale gli animali da compagnia non hanno avuto contatti con animali selvatici di specie suscettibili alla rabbia; oppure
b)
gli animali da compagnia sono accompagnati dalla madre, da cui sono ancora dipendenti, e il documento identificativo che accompagna la madre attesta che, prima della loro nascita, la madre è stata sottoposta a vaccinazione antirabbica conforme ai requisiti di validità di cui all’allegato III.
3. La Commissione può adottare, mediante un atto di esecuzione, norme sul formato, l’aspetto e le lingue delle dichiarazioni di cui al paragrafo 2, lettera a), del presente articolo. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
Articolo 8
Deroga alla condizione relativa alla vaccinazione antirabbica per animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A
1. In deroga all’articolo 6, lettera b), i movimenti diretti a carattere non commerciale tra Stati membri, o loro parti, di animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, che non sono stati vaccinati contro la rabbia possono essere autorizzati secondo la procedura di cui al paragrafo 2 su domanda congiunta degli Stati membri interessati.
2. La Commissione adotta, mediante un atto di esecuzione, l’elenco di Stati membri autorizzati a concludere accordi reciproci in deroga all’articolo 6, lettera b), in conformità del paragrafo 1 del presente articolo. Tale elenco indica le parti degli Stati membri in questione a cui può applicarsi la deroga.
3. Per essere inclusi nell’elenco di cui al paragrafo 2, gli Stati membri interessati a un siffatto accordo reciproco presentano alla Commissione una domanda congiunta, che includa i dettagli del progetto di accordo, potendo così dimostrare, tenuto conto delle procedure previste dal Codice sanitario per gli animali terrestri dell’Organizzazione mondiale per la salute animale (UIE) in materia di autodichiarazione circa l’assenza di rabbia nel paese o nella zona del paese, di soddisfare almeno le condizioni seguenti:
a)
gli Stati membri richiedenti hanno in funzione sistemi di sorveglianza e notifica permanenti relativamente alla rabbia;
b)
gli Stati membri richiedenti o le parti del loro territorio per cui è fatta domanda sono indenni dalla rabbia e non risulta che la rabbia sia stata rilevata nella fauna selvatica, nel territorio degli Stati membri interessati o delle loro parti, per almeno due anni prima della domanda congiunta, sulla base dei sistemi di cui alla lettera a);
c)
gli Stati membri richiedenti hanno in vigore misure di controllo efficienti ed efficaci per prevenire l’introduzione della rabbia nei loro territori e la sua propagazione al loro interno;
d)
la domanda della deroga di cui all’articolo 6, lettera b), è giustificata e proporzionata ai rischi per la salute pubblica o animale legati a movimenti diretti a carattere non commerciale da uno degli Stati membri richiedenti all’altro o a parte del suo territorio di animali da compagnia non vaccinati delle specie elencate nell’allegato I, parte A.
La domanda congiunta contiene informazioni adeguate, affidabili e convalidate dal punto di vista scientifico.
4. La Commissione rimuove, mediante atti di esecuzione, gli Stati membri o parte del loro territorio dall’elenco di cui al paragrafo 2 qualora qualsiasi modifica dei dati di cui al paragrafo 3 non giustifichi più la domanda di deroga.
5. Gli atti di esecuzione di cui ai paragrafi 2 e 4 sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
6. Qualora, in casi debitamente giustificati, imperativi motivi di urgenza legati ai rischi per la salute pubblica o animale lo richiedano, la Commissione adotta atti di esecuzione immediatamente applicabili secondo la procedura di cui all’articolo 41, paragrafo 3, che aggiornino l’elenco di Stati membri o di loro parti di cui al paragrafo 2 del presente articolo.
SEZIONE 2
Animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B
Articolo 9
Condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte B
1. Nel caso in cui la Commissione abbia adottato un atto delegato conformemente all’articolo 19, paragrafo 1, per quanto riguarda gli animali da compagnia di una delle specie di cui all’allegato I, parte B, i movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia di tali specie da uno Stato membro all’altro sono subordinati al rispetto delle condizioni di cui al paragrafo 2 del presente articolo.
2. Gli animali da compagnia delle specie di cui al paragrafo 1 possono essere oggetto di movimenti da uno Stato membro all’altro solo se soddisfano tutte le condizioni seguenti:
a)
sono marcati o descritti conformemente ai requisiti adottati conformemente all’articolo 17, paragrafo 2;
b)
sono conformi alle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia adottate conformemente all’articolo 19, paragrafo 1,
c)
sono accompagnati da un documento di identificazione debitamente compilato rilasciato a norma dell’articolo 29.
3. In attesa dell’adozione dei pertinenti atti delegati di cui al paragrafo 1, gli Stati membri possono applicare norme nazionali ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B, verso il loro territorio, a condizione che tali norme:
a)
siano applicate in modo proporzionale al rischio per la salute pubblica o animale legato ai movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia di tali specie; e
b)
non siano più restrittive di quelle applicate agli scambi di animali delle specie in questione a norma delle direttive 92/65/CEE o 2006/88/CE.
CAPO III
CONDIZIONI APPLICABILI AI MOVIMENTI A CARATTERE NON COMMERCIALE DI ANIMALI DA COMPAGNIA VERSO UNO STATO MEMBRO DA UN TERRITORIO O UN PAESE TERZO
SEZIONE 1
Animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A
Articolo 10
Condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte A
1. Gli animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte A, non possono essere oggetto di movimenti verso uno Stato membro da un territorio o un paese terzo a meno che non soddisfino le condizioni seguenti:
a)
siano stati marcati a norma dell’articolo 17, paragrafo 1;
b)
abbiano ricevuto una vaccinazione antirabbica conforme ai requisiti di validità stabiliti nell’allegato III;
c)
siano stati sottoposti a una titolazione di anticorpi per la rabbia conforme ai requisiti di validità stabiliti nell’allegato IV;
d)
siano conformi alle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia, se adottate ai sensi dell’articolo 19, paragrafo 1;
e)
siano accompagnati da un documento di identificazione debitamente compilato rilasciato a norma dell’articolo 26.
2. Gli animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, possono essere oggetto di movimenti verso uno Stato membro da un territorio o un paese terzo diverso da quelli elencati a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, solo attraverso un luogo di ingresso dei viaggiatori elencato in conformità dell’articolo 34, paragrafo 3.
3. In deroga al paragrafo 2, gli Stati membri possono autorizzare i cani militari o i cani da ricerca e soccorso registrati a entrare da un luogo di ingresso diverso da quello dei viaggiatori, a condizione che:
a)
il proprietario o la persona autorizzata abbia richiesto un permesso e lo Stato membro abbia concesso tale permesso; e
b)
i cani siano sottoposti a controlli conformemente all’articolo 34, paragrafo 2, in un luogo designato a tal fine dall’autorità competente e conformemente alle condizioni stabilite nel permesso di cui al presente paragrafo, lettera a).
Articolo 11
Deroga alla condizione relativa alla vaccinazione antirabbica per animali da compagnia giovani delle specie elencate all’allegato I, parte A
1. Alle condizioni di cui al paragrafo 2, in deroga all’articolo 10, paragrafo 1, lettera b), gli Stati membri possono autorizzare i movimenti a carattere non commerciale verso i propri territori da territori o paesi terzi elencati a norma dell’articolo 13, paragrafo 1 o 2, di animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte A, che abbiano:
a)
meno di dodici settimane e non siano stati vaccinati contro la rabbia; oppure
b)
tra dodici e sedici settimane e siano stati vaccinati contro la rabbia, ma non adempiano ancora ai requisiti di validità di cui all’allegato III, punto 2, lettera e).
2. L’autorizzazione di cui al paragrafo 1 può essere concessa soltanto se:
a)
il proprietario o la persona autorizzata forniscono una dichiarazione firmata attestante che dalla nascita sino al momento del movimento a carattere non commerciale gli animali da compagnia non hanno avuto contatti con animali selvatici di specie suscettibili alla rabbia; oppure
b)
gli animali da compagnia sono accompagnati dalla madre, da cui sono ancora dipendenti, e il documento identificativo che accompagna la madre attesta che, prima della loro nascita, la madre è stata sottoposta a vaccinazione antirabbica conforme ai requisiti di validità di cui all’allegato III.
3. Il successivo movimento a carattere non commerciale degli animali da compagnia di cui al paragrafo 1 del presente articolo verso un altro Stato membro è vietato, eccetto nei casi in cui i movimenti degli animali rispettino le condizioni di cui all’articolo 6 o i loro movimenti siano stati autorizzati a norma dell’articolo 7 e lo Stato membro di destinazione abbia anche autorizzato i movimenti verso il proprio territorio da territori o paesi terzi conformemente al paragrafo 1 del presente articolo.
4. La Commissione può adottare, mediante un atto di esecuzione, disposizioni sul formato, l’aspetto e le lingue delle dichiarazioni di cui al paragrafo 2, lettera a), del presente articolo. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
Articolo 12
Deroga alla condizione relativa al test di titolazione degli anticorpi per animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte A
1. In deroga all’articolo 10, paragrafo 1, lettera c), il test di titolazione degli anticorpi non è richiesto per gli animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte A, che sono oggetto di movimenti verso uno Stato membro da un territorio o un paese terzo elencato conformemente all’articolo 13, paragrafo 1 o 2:
a)
direttamente;
b)
dopo aver risieduto esclusivamente in uno o più di questi territori o paesi terzi; oppure
c)
in seguito al transito in un territorio o un paese terzo diverso da quelli elencati a norma dell’articolo 13, paragrafo 1 o 2, a condizione che il proprietario o la persona autorizzata fornisca una dichiarazione scritta attestante che durante tale transito gli animali da compagnia non sono entrati in contatto con animali di specie sensibili alla rabbia e sono rimasti confinati in un mezzo di trasporto o nel perimetro di un aeroporto internazionale.
2. La Commissione può adottare, mediante un atto di esecuzione, disposizioni sul formato, l’aspetto e le lingue delle dichiarazioni di cui al paragrafo 1, lettera c), del presente articolo. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
Articolo 13
Definizione di un elenco di territori e paesi terzi
1. La Commissione adotta, mediante un atto di esecuzione, un elenco di territori e paesi terzi che hanno presentato una domanda di inserimento nell’elenco in cui dimostrano di applicare, per gli animali delle specie elencate all’allegato I, parte A, norme aventi contenuto ed effetti uguali a quelli delle norme definite nel capo II, sezione 1, nella presente sezione e nel capo VI, sezione 2, e, ove applicabile, delle norme adottate in attuazione delle suddette norme.
2. La Commissione adotta, mediante un atto di esecuzione, un elenco di territori e di paesi terzi che hanno presentato una domanda di inserimento nell’elenco in cui dimostrano di soddisfare, per gli animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte A, almeno i requisiti seguenti:
a)
la notifica dei casi di rabbia alle autorità competenti è obbligatoria;
b)
un sistema efficace di sorveglianza per la rabbia è operativo da almeno due anni prima della domanda e comprende almeno un programma d’individuazione precoce atto a garantire che gli animali sospettati di essere affetti da rabbia siano oggetto di indagine e segnalazione;
c)
la struttura e l’organizzazione dei servizi veterinari e di controllo del paese, nonché i poteri attribuiti a tali servizi, e il controllo cui sono soggetti, i mezzi di cui dispongono, compreso il personale e la capacità di laboratorio, sono tali da potere:
i)
applicare ed attuare efficacemente la normativa nazionale in materia di movimenti a carattere con commerciale di animali da compagnia; e
ii)
garantire la validità dei documenti d’identificazione nel formato previsto dall’articolo 25 e rilasciati in conformità dell’articolo 26;
d)
sono in vigore e sono efficacemente attuate per ridurre al minimo i rischi di infezioni degli animali da compagnia norme in materia di prevenzione e controllo della rabbia, comprese norme relative alle importazioni di animali da compagnia da altri paesi o territori, ed eventualmente in materia di:
i)
controllo della popolazione di cani e gatti randagi;
ii)
vaccinazione degli animali domestici, specialmente dove la rabbia è diffusa tra i vampiri; e
iii)
controllo ed eradicazione della rabbia nella fauna selvatica;
e)
sono in vigore norme relative alle licenze e all’immissione in commercio dei vaccini antirabbici.
3. Gli atti di esecuzione di cui a paragrafi 1 e 2 del presente articolo sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
Per imperativi motivi di urgenza debitamente giustificati connessi alla salute pubblica o animale, la Commissione adotta atti di esecuzione immediatamente applicabili che aggiornino l’elenco dei territori o dei paesi terzi di cui ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo, secondo la procedura di cui all’articolo 41, paragrafo 3.
SEZIONE 2
Animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B
Articolo 14
Condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte B
1. Nel caso in cui la Commissione abbia adottato un atto delegato conformemente all’articolo 19, paragrafo 1, per quanto riguarda gli animali da compagnia di una delle specie di cui all’allegato I, parte B, i movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia di tali specie verso uno Stato membro da un territorio o un paese terzo sono subordinati al rispetto delle condizioni di cui al paragrafo 2 del presente articolo.
2. Gli animali da compagnia di cui al paragrafo 1 possono essere oggetto di movimenti verso uno Stato membro da un territorio o un paese terzo solo se soddisfano le condizioni seguenti:
a)
sono marcati o descritti conformemente ai requisiti adottati a norma dell’articolo 17, paragrafo 2;
b)
sono conformi alle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia adottate ai sensi dell’articolo 19, paragrafo 1;
c)
sono accompagnati da un documento di identificazione debitamente compilato e rilasciato a norma dell’articolo 31; e
d)
entrano da un luogo di ingresso dei viaggiatori in provenienza da un territorio o un paese terzo diverso da quelli elencati a norma dell’articolo 15.
3. In attesa dell’adozione dei pertinenti atti delegati di cui al paragrafo 1, gli Stati membri possono applicare norme nazionali ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B, verso il loro territorio da un territorio o un paese terzo a condizione che tali norme:
a)
siano applicate in modo proporzionale al rischio per la salute pubblica o animale legato ai movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia di tali specie; e
b)
non siano più restrittive di quelle applicate alle importazioni di animali delle specie in questione a norma delle direttive 92/65/CEE o 2006/88/CE.
Articolo 15
Definizione di un elenco di territori e di paesi terzi
La Commissione può adottare, mediante un atto di esecuzione, un elenco di territori e di paesi terzi che hanno dimostrato di applicare, per gli animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte B, norme aventi contenuto ed effetti uguali a quelli delle norme definite nel capo II, sezione 2, nella presente sezione e nel capo VI, sezione 2, e, ove applicabile, delle norme adottate in attuazione delle suddette norme.
SEZIONE 3
Deroga alle condizioni per i movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia
Articolo 16
Deroga alle condizioni applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia tra determinati paesi e territori
In deroga agli articoli 10 e 14, i movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia tra i paesi e i territori seguenti possono continuare alle condizioni stabilite dalle norme nazionali di tali paesi e territori:
a)
San Marino e l’Italia;
b)
il Vaticano e l’Italia;
c)
Monaco e la Francia;
d)
Andorra e la Francia;
e)
Andorra e la Spagna;
f)
la Norvegia e la Svezia;
g)
le Isole Fær Øer e la Danimarca;
h)
la Groenlandia e la Danimarca.
CAPO IV
MARCATURA E MISURE SANITARIE PREVENTIVE
SEZIONE 1
Marcatura
Articolo 17
Marcatura di animali da compagnia
1. Gli animali da compagnia delle specie elencate all’allegato I, parte A, devono essere stati marcati mediante l’impianto di un trasponditore o l’applicazione di un tatuaggio chiaramente leggibile avvenuta prima del 3 luglio 2011.
Qualora il trasponditore di cui al primo comma non sia conforme ai requisiti tecnici definiti nell’allegato II, il proprietario o la persona autorizzata sia in possesso del mezzo necessario per la lettura del trasponditore in occasione di qualsiasi controllo della marcatura disposto dall’articolo 22, paragrafi 1 e 2, e dall’articolo 26, e dei controlli di identità disposti dall’articolo 33 e dall’articolo 34, paragrafo 1.
2. Gli animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte B, sono marcati o descritti tenendo conto delle specificità di ciascuna specie in modo tale da garantire la corrispondenza inequivocabile tra l’animale da compagnia e il rispettivo documento di identificazione.
In considerazione della diversità delle specie elencate all’allegato I, parte B, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati a norma dell’articolo 39 per quanto riguarda i requisiti specie-specifici relativi alla marcatura o alla descrizione degli animali da compagnia di tali specie, tenendo conto di eventuali requisiti nazionali pertinenti in vigore.
Articolo 18
Qualifiche richieste per l’impianto dei trasponditori negli animali da compagnia
Qualora uno Stato membro intenda autorizzare l’impianto di trasponditori da parte di persone diverse da un veterinario, esso definisce le norme relative alle qualifiche minime richieste per tali persone.
SEZIONE 2
Misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia
Articolo 19
Misure sanitarie preventive e condizioni di applicazione
1. Qualora siano necessarie misure sanitarie preventive per tutelare la salute pubblica o degli animali da compagnia da malattie o infezioni diverse dalla rabbia che potrebbero diffondersi in seguito ai movimenti di detti animali da compagnia, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati, in conformità dell’articolo 39, riguardo alle misure sanitarie preventive specie-specifiche contro le malattie o le infezioni in questione.
Qualora, in caso di rischi per la salute pubblica o animale, imperativi motivi di urgenza lo richiedano, la procedura di cui all’articolo 40 si applica agli atti delegati adottati ai sensi del presente paragrafo.
2. Le misure sanitarie preventive specie-specifiche autorizzate mediante un atto delegato adottato ai sensi del paragrafo 1 si basano su informazioni scientifiche adeguate, affidabili e validate e sono applicate in proporzione ai rischi per la salute pubblica o animale legati ai movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia che potrebbero essere contagiati da malattie o infezioni diverse dalla rabbia.
3. Gli atti delegati di cui al paragrafo 1 possono comprendere inoltre:
a)
norme per la classificazione degli Stati membri, o di loro parti, conformemente al loro status zoosanitario e ai sistemi di sorveglianza e notifica relativamente a certe malattie o infezioni diverse dalla rabbia;
b)
le condizioni alle quali gli Stati membri devono attenersi per mantenere il diritto ad applicare le misure sanitarie preventive di cui al paragrafo 2;
c)
le condizioni relative all’applicazione e alla documentazione delle misure sanitarie preventive di cui al paragrafo 2 prima dei movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia;
d)
le condizioni per autorizzare, in circostanze specifiche, deroghe all’applicazione delle misure sanitarie preventive di cui al paragrafo 2.
Articolo 20
Elenco degli Stati membri, o loro parti, di cui all’articolo 19, paragrafo 3, lettera a)
La Commissione può adottare, mediante un atto di esecuzione, gli elenchi degli Stati membri, o delle parti del loro territorio, conformi alle norme per la classificazione degli Stati membri o di loro parti di cui all’articolo 19, paragrafo 3, lettera a). Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
CAPO V
DOCUMENTI DI IDENTIFICAZIONE
SEZIONE 1
Documenti di identificazione per i movimenti a carattere non commerciale da uno Stato membro all’altro di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A
Articolo 21
Formato e contenuto del documento di identificazione di cui all’articolo 6, lettera d)
1. Il documento di identificazione di cui all’articolo 6, lettera d), è rilasciato nel formato di un passaporto conforme al modello da adottare conformemente al paragrafo 2 del presente articolo e contiene le voci necessarie all’inserimento delle le informazioni seguenti:
a)
ubicazione del trasponditore o del tatuaggio e data di applicazione o data di lettura del trasponditore o del tatuaggio, nonché codice alfanumerico indicato sul trasponditore o sul tatuaggio;
b)
nome, specie, razza, sesso, colore, data di nascita dichiarata dal proprietario e qualsiasi tratto o caratteristica visibile o distintiva dell’animale da compagnia;
c)
nome e recapiti del proprietario;
d)
nome, recapiti e firma del veterinario autorizzato che rilascia o completa il documento di identificazione;
e)
firma del proprietario;
f)
dettagli della vaccinazione antirabbica;
g)
data del prelievo dei campioni di sangue per il test di titolazione degli anticorpi per la rabbia;
h)
conformità alle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia;
i)
qualsiasi altra informazione pertinente relativa allo status sanitario dell’animale da compagnia.
2. La Commissione adotta un atto di esecuzione che stabilisce il modello di cui al paragrafo 1 del presente articolo nonché i requisiti circa le lingue, l’aspetto e le caratteristiche di sicurezza del passaporto indicato in detto paragrafo, e le modalità necessarie per la transizione al modello di tale passaporto. L’atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
3. Il passaporto di cui al paragrafo 1 è dotato di un numero composto dal codice ISO dello Stato membro di rilascio seguito da un codice alfanumerico unico.
Articolo 22
Rilascio e compilazione del documento di identificazione di cui all’articolo 6, lettera d)
1. Il documento di identificazione di cui all’articolo 6, lettera d), è rilasciato da un veterinario autorizzato previa:
a)
verifica che l’animale da compagnia è stato marcato in conformità dell’articolo 17, paragrafo 1;
b)
debita compilazione delle voci pertinenti del documento di identificazione con le informazioni di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettere da a) a d); e
c)
firma del documento di identificazione da parte del proprietario.
2. Dopo aver verificato che l’animale da compagnia è stato marcato in conformità dell’articolo 17, paragrafo 1, il veterinario autorizzato compila le voci pertinenti del documento di identificazione con le informazioni di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettere d), f), g), e h), attestando in tal modo la conformità alle condizioni di cui all’articolo 6, lettere b) e c), e, ove applicabile, all’articolo 27, lettera b), punto ii).
In deroga al primo comma, la voce con le informazioni di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettera h), può essere compilata da un veterinario diverso da un veterinario autorizzato ove previsto dall’atto delegato adottato conformemente all’articolo 19, paragrafo 1.
3. Il veterinario autorizzato che rilascia il documento di identificazione conserva le informazioni di cui all’articolo 21, paragrafo 1, lettere da a) a c), e all’articolo 21, paragrafo 3, per un periodo minimo stabilito dall’autorità competente, ma non inferiore a tre anni.
4. Se necessario, la conformità alle condizioni di cui al paragrafo 2 del presente articolo può essere attestata mediante più di un documento di identificazione nel formato previsto dall’articolo 21, paragrafo 1.
Articolo 23
Distribuzione di documenti di identificazione in bianco
1. Le autorità competenti assicurano che i documenti di identificazione in bianco siano distribuiti esclusivamente ai veterinari autorizzati e che i relativi nomi e recapiti siano registrati facendo riferimento al numero di cui all’articolo 21, paragrafo 3.
2. Le informazioni specificate nel paragrafo 1 sono conservate per un periodo minimo stabilito dall’autorità competente, ma non inferiore a tre anni.
Articolo 24
Deroga al formato del documento di identificazione previsto all’articolo 21, paragrafo 1
1. In deroga all’articolo 21, paragrafo 1, gli Stati membri autorizzano i movimenti a carattere non commerciale tra uno Stato membro e l’altro di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, in possesso del documento di identificazione rilasciato ai sensi dell’articolo 26.
2. Se necessario, la conformità ai requisiti di cui all’articolo 6, lettera c), è attestata nel documento di identificazione di cui al paragrafo 1, al termine dei controlli previsti dall’articolo 34, paragrafo 1.
SEZIONE 2
Documenti di identificazione per i movimenti a carattere non commerciale verso uno Stato membro da un territorio o un paese terzo di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A
Articolo 25
Formato e contenuto del documento di identificazione di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettera e)
1. Il documento di identificazione di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettera e), è rilasciato nel formato di un certificato sanitario di accompagnamento conforme al modello da adottare conformemente al paragrafo 2 del presente articolo e contiene le voci necessarie all’inserimento delle seguenti informazioni:
a)
ubicazione del trasponditore o del tatuaggio e data di applicazione o data di lettura del trasponditore o del tatuaggio, nonché codice alfanumerico indicato sul trasponditore o sul tatuaggio;
b)
specie, razza, sesso, data di nascita dichiarata dal proprietario, sesso e colore dell’animale da compagnia;
c)
un numero di riferimento del certificato unico;
d)
nome e recapiti del proprietario o della persona autorizzata;
e)
nome, recapiti e firma del veterinario ufficiale o autorizzato che rilascia il documento di identificazione;
f)
dettagli della vaccinazione antirabbica;
g)
data del prelievo dei campioni di sangue per il test di titolazione degli anticorpi per la rabbia;
h)
conformità alle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia;
i)
nome e firma del rappresentante dell’autorità competente che convalida il documento di identificazione;
j)
nome, firma e recapiti del rappresentante dell’autorità competente che effettua i controlli di cui all’articolo 34 e data di tali controlli;
k)
qualsiasi altra informazione pertinente relativa allo status sanitario dell’animale da compagnia.
2. La Commissione adotta un atto di esecuzione che stabilisce il modello di cui al paragrafo 1 del presente articolo nonché i requisiti circa le lingue, l’aspetto e la validità del certificato sanitario di accompagnamento indicato in detto paragrafo. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
3. Una dichiarazione scritta firmata dal proprietario o dalla persona autorizzata che confermi che il movimento dell’animale da compagnia verso l’Unione è un movimento a carattere non commerciale fa parte del documento di identificazione di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettera e).
Articolo 26
Rilascio e compilazione del documento di identificazione di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettera e)
Il documento di identificazione di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettera e), riporta un numero di riferimento unico ed è rilasciato da un veterinario ufficiale del territorio o del paese terzo di spedizione in base ai documenti giustificativi, oppure da un veterinario autorizzato, ed è quindi convalidato dall’autorità competente del territorio o del paese terzo di spedizione dopo che il veterinario che rilascia il documento:
a)
ha verificato che l’animale da compagnia è marcato in conformità dell’articolo 17, paragrafo 1; e
b)
ha debitamente compilato le voci pertinenti del documento di identificazione con le informazioni di cui all’articolo 25, paragrafo 1, lettere da a) a h), attestando in tal modo la conformità alle condizioni di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettera a), e, ove applicabile, di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettere b), c) e d).
Articolo 27
Deroga al formato del documento di identificazione previsto dall’articolo 25, paragrafo 1
In deroga all’articolo 25, paragrafo 1, gli Stati membri autorizzano i movimenti a carattere non commerciale verso il loro territorio di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte A, in possesso del documento di identificazione rilasciato ai sensi dell’articolo 22 qualora:
a)
il documento di identificazione sia stato rilasciato in uno dei territori o paesi terzi elencati a norma dell’articolo 13, paragrafo 1; oppure
b)
detti animali da compagnia entrino in uno Stato membro da uno Stato membro, in seguito ad un movimento o al transito in un territorio o un paese terzo e sia stato compilato e rilasciato da un veterinario autorizzato il documento di identificazione attestante che, prima di aver lasciato l’Unione, gli animali da compagnia:
i)
hanno ricevuto la vaccinazione antirabbica prevista dall’articolo 10, paragrafo 1, lettera b); e
ii)
sono stati sottoposti al test di titolazione di anticorpi per la rabbia previsto dall’articolo 10, paragrafo 1, lettera c), tranne in caso di deroga a norma dell’articolo 12.
SEZIONE 3
Documenti di identificazione per i movimenti a carattere non commerciale da uno Stato membro all’altro di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B
Articolo 28
Formato e contenuto del documento di identificazione di cui all’articolo 9, paragrafo 2, lettera c)
1. La Commissione può adottare, mediante un atto di esecuzione, un modello per il documento di identificazione di cui all’articolo 9, paragrafo 2, lettera c), che contenga le voci necessarie all’inserimento delle informazioni seguenti:
a)
caratteristiche del marchio o descrizione dell’animale da compagnia come disposto dall’articolo 17, paragrafo 2;
b)
specie e, se pertinente, razza, data di nascita quale dichiarata dal proprietario, sesso e colore dell’animale da compagnia;
c)
nome e recapiti del proprietario;
d)
nome, recapiti e firma del veterinario autorizzato che rilascia o completa il documento di identificazione;
e)
firma del proprietario;
f)
dettagli delle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia;
g)
qualsiasi altra informazione pertinente relativa allo status sanitario dell’animale da compagnia.
2. L’atto di esecuzione di cui al paragrafo 1 del presente articolo definisce anche i requisiti circa le lingue, l’aspetto, la validità o le caratteristiche di sicurezza del documento di identificazione indicato in detto paragrafo. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
Articolo 29
Rilascio e compilazione del documento di identificazione di cui all’articolo 9, paragrafo 2, lettera c)
1. Il documento di identificazione di cui all’articolo 9, paragrafo 2, lettera c), è rilasciato da un veterinario autorizzato previa:
a)
verifica che l’animale da compagnia è stato marcato o descritto in conformità dell’articolo 17, paragrafo 2;
b)
compilazione delle voci pertinenti con le informazioni di cui all’articolo 28, paragrafo 1, lettere da a) a d); e
c)
firma del documento di identificazione da parte del proprietario.
2. Dopo aver verificato che l’animale da compagnia è stato marcato o descritto in conformità dell’articolo 17, paragrafo 2, il veterinario autorizzato compila le voci pertinenti del documento di identificazione di cui all’articolo 9, paragrafo 2, lettera c), con le informazioni di cui all’articolo 28, paragrafo 1, lettere d) ed f), attestando in tal modo la conformità alle condizioni di cui all’articolo 9, paragrafo 2, lettera b), ove applicabile.
SEZIONE 4
Documenti di identificazione per i movimenti a carattere non commerciale verso uno Stato membro da un territorio o un paese terzo di animali da compagnia delle specie di cui all’allegato I, parte B
Articolo 30
Formato e contenuto del documento di identificazione di cui all’articolo 14, paragrafo 2, lettera c)
1. La Commissione può adottare, mediante un atto di esecuzione, un modello per il documento di identificazione di cui all’articolo 14, paragrafo 2, lettera c), che contenga le voci necessarie all’inserimento delle informazioni seguenti:
a)
caratteristiche del marchio o descrizione dell’animale da compagnia come disposto dall’articolo 17, paragrafo 2;
b)
specie e, se pertinente, razza, data di nascita quale dichiarata dal proprietario, sesso e colore dell’animale da compagnia;
c)
nome e recapiti del proprietario o della persona autorizzata;
d)
nome, recapiti e firma del veterinario ufficiale o autorizzato che rilascia il documento di identificazione;
e)
un numero di riferimento del certificato unico;
f)
dettagli delle misure sanitarie preventive per malattie o infezioni diverse dalla rabbia;
g)
nome e firma del rappresentante dell’autorità competente che convalida il documento di identificazione;
h)
nome, firma e recapiti del rappresentante dell’autorità competente che effettua i controlli di cui all’articolo 34 e data di tali controlli;
i)
qualsiasi altra informazione pertinente relativa allo status sanitario dell’animale da compagnia.
2. L’atto di esecuzione di cui al paragrafo 1 del presente articolo definisce anche i requisiti circa le lingue, l’aspetto e la validità del documento di identificazione indicato in detto paragrafo. Tale atto di esecuzione è adottato secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
3. Una dichiarazione scritta firmata dal proprietario o dalla persona autorizzata che confermi che il movimento dell’animale da compagnia verso l’Unione è un movimento a carattere non commerciale fa parte del documento di identificazione di cui all’articolo 14, paragrafo 2, lettera c).
Articolo 31
Rilascio e compilazione del documento di identificazione di cui all’articolo 14, paragrafo 2, lettera c)
Il documento di identificazione di cui all’articolo 14, paragrafo 2, lettera c), è rilasciato da un veterinario ufficiale del territorio o del paese terzo di spedizione in base ai documenti giustificativi, oppure da un veterinario autorizzato, ed è quindi convalidato dall’autorità competente del territorio o del paese terzo di spedizione dopo che il veterinario che rilascia il documento:
a)
ha verificato che l’animale da compagnia è marcato o descritto in conformità dell’articolo 17, paragrafo 2; e
b)
ha debitamente compilato le voci pertinenti del documento di identificazione con le informazioni di cui all’articolo 30, paragrafo 1, lettere da a) a f), attestando in tal modo la conformità alle condizioni di cui all’articolo 14, paragrafo 2, lettere a) e b), ove applicabile.
CAPO VI
DISPOSIZIONI COMUNI
SEZIONE 1
Deroga per i movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia verso gli Stati membri
Articolo 32
Deroga alle condizioni degli articoli 6, 9, 10 e 14
1. In deroga alle condizioni di cui agli articoli 6, 9, 10 e 14, in casi eccezionali gli Stati membri possono autorizzare i movimenti a carattere non commerciale verso i loro territori degli animali da compagnia non conformi alle condizioni stabilite in detti articoli, a condizione che:
a)
il proprietario abbia richiesto precedentemente un permesso e questo sia stato concesso dallo Stato membro di destinazione;
b)
gli animali da compagnia siano isolati sotto sorveglianza ufficiale per il tempo necessario a soddisfare le condizioni richieste, e comunque non superiore a sei mesi:
i)
in un luogo approvato dall’autorità competente; e
ii)
in conformità delle condizioni enunciate nel permesso.
2. Il permesso di cui al paragrafo 1, lettera a), può autorizzare il transito in un altro Stato membro a condizione che detto Stato membro abbia precedentemente comunicato allo Stato membro di destinazione il suo consenso.
SEZIONE 2
Condizioni generali in materia di conformità
Articolo 33
Controlli documentali e d’identità sui movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia introdotti in uno Stato membro da un altro Stato membro o da un territorio o un paese terzo elencato ai sensi dell’articolo 13, paragrafo 1, e dell’articolo 15
1. Fatto salvo l’articolo 16 e al fine di verificare la conformità al capo II, gli Stati membri effettuano controlli documentali e d’identità in modo non discriminatorio sugli animali da compagnia che sono oggetto di movimenti a carattere non commerciale verso il loro territorio da un altro Stato membro o da un territorio o un paese terzo elencato a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, e, ove applicabile, dell’articolo 15.
2. In occasione di qualunque movimento a carattere non commerciale verso uno Stato membro da un altro Stato membro o da un territorio o un paese terzo elencato a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, e, ove applicabile, dell’articolo 15, su richiesta dell’autorità competente responsabile dei controlli di cui al paragrafo 1 del presente articolo, il proprietario o la persona autorizzata:
a)
presenta il documento di identificazione dell’animale da compagnia richiesto ai sensi del presente regolamento che attesta la conformità alle condizioni previste per tali movimenti; e
b)
mette l’animale da compagnia a disposizione per tali controlli.
Articolo 34
Controlli documentali e d’identità sui movimenti a carattere non commerciale da un territorio o un paese terzo diverso da quelli elencati a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, o dell’articolo 15
1. Al fine di verificare la conformità al capo III, l’autorità competente di uno Stato membro effettua controlli documentali e d’identità presso il luogo di ingresso dei viaggiatori su animali da compagnia che sono oggetto di un movimento a carattere non commerciale verso tale Stato membro da un territorio o un paese terzo diverso da quelli elencati a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, e, ove applicabile, dell’articolo 15.
2. Il proprietario o la persona autorizzata, all’atto di entrare in uno Stato membro in provenienza da un territorio o un paese terzo diverso da quelli elencati a norma dell’articolo 13, paragrafo 1, e, ove applicabile, dell’articolo 15, contatta l’autorità competente presente presso il luogo di ingresso ai fini dei controlli di cui al paragrafo 1 e:
a)
presenta il documento di identificazione dell’animale da compagnia richiesto ai sensi del presente regolamento che attesta la conformità alle condizioni previste per tali movimenti; e
b)
mette l’animale da compagnia a disposizione per i controlli.
3. Gli Stati membri compilano e aggiornano un elenco dei luoghi d’ingresso dei viaggiatori.
4. Gli Stati membri garantiscono che l’autorità competente da loro incaricata di effettuare i controlli previsti dal paragrafo 1:
a)
sia pienamente a conoscenza delle norme stabilite nel capo III e i funzionari incaricati ricevano la formazione necessaria allo svolgimento dei controlli;
b)
tenga un registro del numero totale dei controlli effettuati e dei casi di non conformità emersi durante tali controlli; e
c)
documenti i controlli effettuati nella voce pertinente del documento di identificazione qualora tale documentazione sia necessaria ai fini dei movimenti a carattere non commerciale verso altri Stati membri ai sensi dell’articolo 24, paragrafo 1.
Articolo 35
Azioni in caso di non conformità emersa durante i controlli di cui agli articoli 33 e 34
1. Qualora i controlli previsti dagli articoli 33 e 34 rivelino che un animale da compagnia non soddisfa le condizioni di cui ai capi II o III, l’autorità competente decide, previa consultazione con il veterinario ufficiale e, ove necessario, con il proprietario o la persona autorizzata, di:
a)
rispedire l’animale da compagnia al paese o territorio di spedizione;
b)
isolare l’animale da compagnia sotto controllo ufficiale per il tempo necessario a soddisfare le condizioni definite nei capi II o III; o
c)
in ultima istanza, qualora non sia possibile rispedirlo o l’isolamento non sia praticabile, sopprimere l’animale da compagnia in conformità delle norme nazionali applicabili in materia di protezione degli animali da compagnia durante l’abbattimento.
2. Qualora l’autorità competente rifiuti il movimento a carattere non commerciale di animali da compagnia verso l’Unione, essi sono isolati sotto controllo ufficiale in attesa:
a)
del loro rientro nel paese o territorio di spedizione, o
b)
dell’adozione di qualunque altra decisione amministrativa nel loro merito.
3. Le misure di cui ai paragrafi 1 e 2 sono applicate a spese del proprietario e non prevedono la possibilità di alcun risarcimento al proprietario o alla persona autorizzata.
Articolo 36
Misure di salvaguardia
1. Qualora in uno Stato membro, un territorio o un paese terzo si manifesti o si diffonda la rabbia o una malattia o un’infezione diversa dalla rabbia e ciò possa costituire una minaccia seria alla salute pubblica o animale, la Commissione può, di sua iniziativa o su richiesta di uno Stato membro, adottare una delle misure seguenti, mediante un atto di esecuzione, senza indugio e in funzione della gravità della situazione:
a)
sospensione dei movimenti a carattere non commerciale o del transito di animali da compagnia provenienti dallo Stato membro, dal territorio o dal paese terzo in questione, o da determinate parti di essi;
b)
definizione di condizioni speciali per quanto riguarda i movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia provenienti dallo Stato membro, dal territorio o dal paese terzo in questione, o da determinate parti di essi.
Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 41, paragrafo 2.
2. Per imperativi motivi di urgenza debitamente giustificati che richiedano di far fronte a un grave rischio per la salute pubblica o animale, o di provvedere al suo contenimento, la Commissione adotta atti di esecuzione immediatamente applicabili secondo la procedura di cui all’articolo 41, paragrafo 3.
Articolo 37
Obblighi di informazione
1. Gli Stati membri forniscono al pubblico informazioni chiare e facilmente accessibili in merito alle condizioni di polizia sanitaria applicabili ai movimenti a carattere non commerciale di animali da compagnia, nonché alle norme relative ai controlli di conformità di tali movimenti previste dal presente regolamento.
2. La comunicazione di cui al paragrafo 1 comprende in particolare le seguenti informazioni:
a)
le qualifiche richieste per le persone che effettuano l’impianto dei trasponditori di cui all’articolo 18;
b)
l’autorizzazione di deroga alla vaccinazione antirabbica per gli animali da compagnia giovani delle specie elencate nell’allegato I, parte A, secondo quanto disposto agli articoli 7 e 11;
c)
le condizioni applicabili nel territorio degli Stati membri ai movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia:
i)
non conformi agli articoli 6, 9, 10 o 14;
ii)
provenienti da alcuni paesi e territori soggetti a condizioni definite dalle norme nazionali secondo quanto disposto dall’articolo 16;
d)
l’elenco dei luoghi d’ingresso dei viaggiatori redatto a norma dell’articolo 34, paragrafo 3, indicante l’autorità competente incaricata di effettuare i controlli a norma dell’articolo 34, paragrafo 4;
e)
le condizioni applicabili nel territorio degli Stati membri ai movimenti a carattere non commerciale degli animali da compagnia delle specie elencate nell’allegato I, parte B, definite dalle norme nazionali conformemente all’articolo 9, paragrafo 3, e all’articolo 14, paragrafo 3;
f)
le informazioni sui vaccini antirabbici ai quali le competenti autorità degli Stati membri hanno concesso un’autorizzazione all’immissione in commercio ai sensi del punto 1, lettera b), dell’allegato III e in particolare sul corrispondente protocollo di vaccinazione.
3. Gli Stati membri predispongono pagine Internet che forniscono le informazioni di cui al paragrafo 1 e comunicano alla Commissione l’indirizzo Internet di tali pagine.
4. La Commissione assiste gli Stati membri contribuendo a rendere tali informazioni disponibili al pubblico e fornendo sulla sua pagina Internet:
a)
i collegamenti alle pagine Internet d’informazione degli Stati membri; e
b)
le informazioni di cui al paragrafo 2, lettere b), d) ed e), del presente articolo e le informazioni messe a disposizione del pubblico di cui all’articolo 2, paragrafo 2, lettera b), in altre lingue, se del caso.
SEZIONE 3
Disposizioni procedurali
Articolo 38
Modifiche degli allegati
Al fine di tenere conto degli sviluppi scientifici e tecnici e della protezione della salute pubblica o degli animali da compagnia, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati a norma dell’articolo 39 volti a modificare gli allegati da II a IV.
Articolo 39
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare gli atti delegati di cui all’articolo 5, paragrafo 5, all’articolo 17, paragrafo 2, secondo comma, all’articolo 19, paragrafo 1, primo comma, e all’articolo 38 è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 28 giugno 2013. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di cinque anni. La delega di potere è tacitamente prorogata per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si oppongano a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui all’articolo 5, paragrafo 5, all’articolo 17, paragrafo 2, secondo comma, all’articolo 19, paragrafo 1, primo comma, e all’articolo 38 può essere revocata in qualunque momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L’atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 5, dell’articolo 17, paragrafo 2, secondo comma, dell’articolo 19, paragrafo 1, primo comma, e dell’articolo 38 entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 40
Procedura d’urgenza
1. Gli atti delegati adottati ai sensi del presente articolo entrano in vigore immediatamente e si applicano finché non siano sollevate obiezioni conformemente al paragrafo 2. La notifica di un atto delegato al Parlamento europeo e al Consiglio illustra i motivi del ricorso alla procedura d’urgenza.
2. Il Parlamento europeo o il Consiglio possono sollevare obiezioni a un atto delegato secondo la procedura di cui all’articolo 39, paragrafo 5. In tal caso, la Commissione abroga l’atto immediatamente a seguito della notifica della decisione con la quale il Parlamento europeo o il Consiglio hanno sollevato obiezioni.
Articolo 41
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali istituito dall’articolo 58 del regolamento (CE) n. 178/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 28 gennaio 2002, che stabilisce i principi e i requisiti generali della legislazione alimentare, istituisce l’Autorità europea per la sicurezza alimentare e fissa procedure nel campo della sicurezza alimentare (19). Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011. Se il parere del comitato deve essere ottenuto tramite procedura scritta, la procedura deve essere conclusa senza risultati qualora, entro il termine per la presentazione del parere, il presidente lo decida o la maggioranza semplice dei membri del comitato lo richieda.
3. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l’articolo 8 del regolamento (UE) n. 182/2011, in combinato disposto con il suo articolo 5.
Articolo 42
Sanzioni
Gli Stati membri stabiliscono le norme relative alle sanzioni applicabili in caso di violazione del presente regolamento e adottano tutti i provvedimenti necessari per assicurarne l’applicazione. Le sanzioni previste sono efficaci, proporzionate e dissuasive.
Gli Stati membri notificano immediatamente alla Commissione tali disposizioni e ogni loro modifica successiva.
CAPO VII
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 43
Abrogazione
1. Il regolamento (CE) n. 998/2003 è abrogato, ad eccezione dell’allegato II, parte B, sezione 2, e parte C, che rimangono in vigore fino all’entrata in vigore degli atti di esecuzione adottati a norma dell’articolo 13, paragrafi 1 e 2, del presente regolamento, rispettivamente.
I riferimenti nel presente regolamento all’elenco contenuto negli atti di esecuzione adottati a norma dell’articolo 13, paragrafi 1 o 2, si intendono fatti all’elenco di paesi terzi e territori definito nell’allegato II, parte B, sezione 2, e parte C, del regolamento (CE) n. 998/2003, rispettivamente, fino all’entrata in vigore di detti atti di esecuzione.
2. I riferimenti al regolamento abrogato si intendono fatti al presente regolamento e si leggono secondo la tavola di concordanza di cui all’allegato V.
3. L’abrogazione del regolamento (CE) n. 998/2003 non pregiudica il mantenimento in vigore del regolamento delegato (UE) n. 1152/2011 della Commissione, del 14 luglio 2011, che completa il regolamento (CE) n. 998/2003 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda le misure sanitarie preventive necessarie alla lotta contro l’infezione dei cani da Echinococcus multilocularis (20), che è stato adottato a norma dell’articolo 5, paragrafo 1, secondo comma, di tale regolamento.
Articolo 44
Misure transitorie relative ai documenti di identificazione
1. In deroga all’articolo 21, paragrafo 1, il documento di identificazione di cui all’articolo 6, lettera d), è ritenuto conforme al presente regolamento se è stato:
a)
redatto in conformità del modello di passaporto definito dalla decisione 2003/803/CE; e
b)
rilasciato prima del 29 dicembre 2014.
2. In deroga all’articolo 25, paragrafo 1, e all’articolo 27, lettera a), il documento di identificazione di cui all’articolo 10, paragrafo 1, lettera e), è ritenuto conforme al presente regolamento se è stato:
a)
redatto in conformità del modello di certificato definito nell’allegato II della decisione 2011/874/UE o, se pertinente, al modello di passaporto definito mediante la decisione 2003/803/CE; e
b)
rilasciato prima del 29 dicembre 2014.
Articolo 45
Entrata in vigore e applicabilità
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 29 dicembre 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 12 giugno 2013