ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2203 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2015 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с казеините и казеинатите, предназначени за консумация от човека, и за отмяна на Директива 83/417/ЕИО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В Директива 83/417/ЕИО на Съвета (3) се предвижда сближаването на законодателствата на държавите-членки относно определени лактопротеини (казеини и казеинати), предназначени за консумация от човека. След влизането в сила на посочената директива настъпиха някои промени, по-специално разработването на всеобхватна правна рамка на законодателството в областта на храните и приемането от Комисията за Кодекс алиментариус на международен стандарт за казеинови продукти за хранителни цели („стандарт на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели“), които трябва да бъдат взети под внимание.
(2)
С Директива 83/417/ЕИО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от разпоредбите на директивата. С влизането в сила на Договора от Лисабон е необходимо тези правомощия да бъдат приведени в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“).
(3)
Поради това, за по-голяма яснота, Директива 83/417/ЕИО следва да бъде отменена и заменена с нова директива.
(4)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно приемането на спешни мерки за храни и фуражи. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(5)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно методите за вземане на проби и анализ на храните. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(6)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6) в рамките на отношенията между стопанските субекти трябва да се предоставя достатъчно информация, за да се гарантира наличността и точността на информацията за храните за крайния потребител. Тъй като обхванатите от настоящата директива продукти са предназначени за продажба от стопански субект на стопански субект с цел приготвяне на хранителни продукти, целесъобразно е специалните правила, които вече са включени в Директива 83/417/ЕИО, да се запазят и адаптират спрямо настоящата правна рамка и да се опростят. С тези специални правила следва да се уточни информацията, която следва да се предоставя по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива, в отношенията между стопанските субекти, за да може, от една страна, на стопанските субекти в хранителната промишленост да се предостави информацията, която им е необходима за етикетирането на крайните продукти, например когато става въпрос за алергени, а от друга страна да се избегне възможността тези продукти да бъдат объркани с подобни продукти, които не са предназначени или не са подходящи за консумация от човека.
(7)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) се съдържа определение на „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“, които са наречени „технологични съставки“ в Директива 83/417/ЕИО. Следователно в настоящата директива следва да се използват термините „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“ вместо „технологични съставки“. Използването на тази терминология би било в съответствие и със стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели.
(8)
Другите термини и позовавания, използвани в приложенията към Директива 83/417/ЕИО, следва да бъдат адаптирани, така че да бъдат отчетени термините и позоваванията, използвани в Регламент (ЕО) № 1332/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) и в Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(9)
В приложение I към Директива 83/417/ЕИО максималното съдържание на влага в казеините за хранителни цели е определено на 10 %, а максималното съдържание на млечни мазнини в киселия казеин за хранителни цели - на 2,25 %. Като се има предвид, че в стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели тези параметри са определени на 12 % и 2 % съответно, съответстващите параметри следва да бъдат определени в съответствие с посочения стандарт, така че да се избегне нарушаване на търговията.
(10)
С цел бързо да се адаптират или актуализират съдържащите се в приложенията на посочената директива технически елементи, така че да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти или техническият прогрес, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с установените в приложения I и II стандарти, приложими за казеините за хранителни цели и казеинатите за хранителни цели. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Доколкото целите на настоящата директива - а именно посредством сближаване на законодателствата на държавите-членки да се улесни свободното движение на казеини и казеинати, предназначени за консумация от човека, като същевременно се осигурява висока степен на защита на здравето, както и съществуващите разпоредби да се приведат в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните и с международните стандарти - не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата и последиците им могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на казеини и казеинати, които са предназначени за консумация от човека, както и техните смеси.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„кисел казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на пресечения с киселина коагулат на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко;
б)
„сирищен казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на коагулата на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко; коагулатът се получава чрез реакцията на сирищния или други коагулиращи ензими;
в)
„казеинати за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез взаимодействие на казеин за хранителни цели или казеинов, пресечен коагулат за хранителни цели с неутрализиращи агенти, последвано от изсушаване.
Член 3
Задължения на държавите-членки
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
а)
млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, се предлагат на пазара с посочените там наименования, само ако отговарят на правилата, предвидени в настоящата директива, и на стандартите, определени в приложения I и II, и
б)
казеините и казеинатите, които не отговарят на стандартите, определени в приложение I, раздел I, букви б) и в), в приложение I, раздел II, букви б) и в) или в приложение II, букви б) и в), не се използват за приготвянето на храна и когато се предлагат законно на пазара за други цели, се наименуват и етикетират по начин, който да не подвежда купувача по отношение на техния характер, качество или предназначената употреба.
Член 4
Етикетиране
1. Следните данни се отбелязват върху опаковките, контейнерите или етикетите на млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, с лесно видими, ясно четливи и незаличими букви:
а)
наименованието на млечните продукти, посочено в член 2, букви а), б) и в), като за казеинатите за хранителни цели се посочват и катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г);
б)
в случай на продукти, предлагани на пазара като смеси:
i)
думите „смес от…“, следвани от наименованията на различните продукти, които влизат в състава на сместа, подредени по тегло в низходящ ред,
ii)
посочване на катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г), в случай на казеинати за хранителни цели;
iii)
съдържанието на протеини в случай на смеси, съдържащи казеинати за хранителни цели;
в)
нетното количество на продуктите, изразено в килограми или грамове;
г)
името или търговското наименование и адреса на стопанския субект в хранителната промишленост, под чието име или търговско наименование се предлага на пазара продуктът, или, ако стопанският субект в хранителната промишленост не е установен в Съюза, вносителят на пазара на Съюза;
д)
в случай на продукти, внесени от трети държави - името на държавата на произход;
е)
идентификация на партидата продукти или дата на производство.
Чрез дерогация от първа алинея данните, посочени в първа алинея, буква б), подточка iii) и букви в), г) и д), могат да бъдат отбелязани само в придружаващата документация.
2. Държава-членка забранява да се предлагат на пазара на нейната територия млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, букви а), б) и в), ако посочените в параграф 1, първа алинея от настоящия член данни не са отбелязани на език, който е лесноразбираем за купувачите от онези държави-членки, в които тези продукти се предлагат на пазара, освен ако тази информация се предоставя от стопанските субекти в хранителната промишленост с други средства. Тези данни може да бъдат отбелязани на няколко езика.
3. Когато минималното съдържание на млечен белтък, посочено в приложение I, раздел I, буква а), точка 2, приложение I, раздел II, буква а), точка 2 и приложение II, буква а), точка 2 е превишено в млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, този факт може, без да се засягат други разпоредби на правото на Съюза, да бъде отбелязан върху опаковките, контейнерите или етикетите на продуктите.
Член 5
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6, за да изменя стандартите, посочени в приложения I и II, с цел да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти, както и техническият прогрес.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия. Особено важно е преди приемането на делегираните актове, посочени в член 5, Комисията да следва обичайната си практика и да провежда консултации на експертно равнище, включително с експерти от държавите-членки.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 21 декември 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 22 декември 2016 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 8
Отмяна
Директива 83/417/ЕИО се отменя, считано от 22 декември 2016 г.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2015 година.
DIRETTIVA (UE) 2015/2203 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 25 novembre 2015
sul ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana e che abroga la direttiva 83/417/CEE del Consiglio
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 114,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 83/417/CEE (3) del Consiglio prevede il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative a talune lattoproteine (caseine e caseinati) destinate all'alimentazione umana. Dall'entrata in vigore della direttiva sono intervenuti vari cambiamenti, in particolare lo sviluppo di un ampio quadro normativo nel settore del diritto alimentare e l'adozione di una norma internazionale relativa ai prodotti alimentari a base di caseina da parte della Commissione del Codex Alimentarius («norma del Codex relativa ai prodotti alimentari a base di caseina»), di cui occorre tenere conto.
(2)
La direttiva 83/417/CEE conferisce alla Commissione competenze di esecuzione in relazione ad alcune sue disposizioni. A seguito dell'entrata in vigore del trattato di Lisbona, è necessario adeguare tali competenze all'articolo 290 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea («TFUE»).
(3)
Per ragioni di chiarezza è opportuno pertanto abrogare la direttiva 83/417/CEE e sostituirla con una nuova.
(4)
Il regolamento (CE) n. 178/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio (4) contiene norme generali, orizzontali e uniformi sull'adozione di misure urgenti per alimenti e mangimi. Le disposizioni corrispondenti della direttiva 83/417/CEE non sono pertanto più necessarie.
(5)
Il regolamento (CE) n. 882/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio (5) contiene norme generali, orizzontali e uniformi sulle modalità di prelievo dei campioni e sui metodi d'analisi dei prodotti alimentari. Le disposizioni corrispondenti della direttiva 83/417/CEE non sono pertanto più necessarie.
(6)
A norma del regolamento (UE) n. 1169/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (6), nelle relazioni tra imprese devono essere fornite informazioni sufficienti in modo da garantire che ai consumatori finali giungano informazioni accurate sugli alimenti. Poiché i prodotti disciplinati dalla presente direttiva sono destinati alla vendita tra imprese, per la preparazione degli alimenti, è opportuno mantenere e adeguare al quadro normativo vigente le norme specifiche già incluse nella direttiva 83/417/CEE e semplificarle. Tali norme specifiche dovrebbero prevedere la comunicazione di informazioni sui prodotti contemplati dalla presente direttiva nelle relazioni tra imprese, da un lato, per rendere accessibili agli operatori del settore alimentare i dati necessari per l'etichettatura dei prodotti finiti, ad esempio per quanto riguarda gli allergeni e, dall'altro lato, per evitare che tali prodotti possano essere confusi con altri prodotti analoghi non destinati o non adatti all'alimentazione umana.
(7)
Il regolamento (CE) n. 1333/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (7) contiene una definizione di additivi alimentari e di coadiuvanti tecnologici, definiti unicamente come «coadiuvanti tecnologici» nella direttiva 83/417/CEE. Di conseguenza, nella presente direttiva è opportuno usare i termini «additivi alimentari» e «coadiuvanti tecnologici», invece di utilizzare unicamente i termini «coadiuvanti tecnologici». Tale scelta terminologica sarebbe peraltro in linea con la norma del Codex relativa ai prodotti a base di caseina alimentare.
(8)
È opportuno adattare altri termini e riferimenti usati negli allegati della direttiva 83/417/CEE al fine di tener conto della terminologia del regolamento (CE) n. 1332/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (8) e del regolamento (CE) n. 1333/2008.
(9)
L'allegato I della direttiva 83/417/CEE fissa il tenore massimo di umidità della caseina alimentare al 10 % e il tenore massimo di grassi del latte della caseina acida alimentare al 2,25 %. Dato che la norma del Codex 290-1995 relativa ai prodotti a base di caseina alimentare fissa i suddetti parametri rispettivamente al 12 % e al 2 %, è opportuno allineare la direttiva a tali valori in modo da evitare distorsioni degli scambi.
(10)
Al fine di adeguare o aggiornare rapidamente gli elementi tecnici contenuti negli allegati della presente direttiva per tenere conto dell'evoluzione della normazione internazionale o del progresso tecnico, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 TFUE riguardo alle norme applicabili alle caseine e ai caseinati alimentari di cui agli allegati I e II. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell'elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(11)
Poiché gli obiettivi della presente direttiva, vale a dire facilitare, attraverso il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri, la libera circolazione delle caseine e dei caseinati destinati all'alimentazione umana, garantendo nel contempo un elevato livello di tutela della salute, nonché allineare le disposizioni vigenti alla legislazione generale dell'Unione in materia di alimenti e alle norme internazionali, non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri ma. a motivo della loro portata e dei loro effetti, possono essere conseguiti meglio a livello di Unione, quest'ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall'articolo 5 del trattato sull'Unione europea. La presente direttiva si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Ambito di applicazione
La presente direttiva si applica alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana e alle loro miscele.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente direttiva si applicano le seguenti definizioni:
a) «caseina acida alimentare»: il prodotto del latte ottenuto mediante separazione, lavaggio ed essiccatura del coagulo acido precipitato del latte scremato e/o di altri prodotti ottenuti dal latte;
b) «caseina presamica alimentare»: il prodotto del latte ottenuto mediante separazione, lavaggio ed essiccatura del coagulo del latte scremato e/o di altri prodotti ottenuti dal latte; il coagulo è ottenuto dalla reazione del presame o di altri enzimi coagulanti;
c) «caseinati alimentari»: i prodotti del latte ottenuti dall'azione della caseina alimentare o dal coagulo della cagliata della caseina alimentare con agenti neutralizzanti, seguita da essiccatura.
Articolo 3
Obblighi degli Stati membri
Gli Stati membri adottano tutte le disposizioni utili:
a)
affinché i prodotti di cui all'articolo 2 siano commercializzati con le denominazioni ivi specificate soltanto se rispondono alle disposizioni della presente direttiva e alle norme dei relativi allegati I e II; e
b)
affinché le caseine e i caseinati che non soddisfano le norme stabilite nell'allegato I, sezione I, lettere b) e c), nell'allegato I, sezione II, lettere b) e c), o nell'allegato II, lettere b) e c), non siano utilizzati per la preparazione di alimenti e, ove legalmente commercializzati per altri usi, siano denominati ed etichettati in modo da non indurre l'acquirente in errore sulla loro natura, qualità ed uso al quale sono destinati.
Articolo 4
Etichettatura
1. Le seguenti indicazioni figurano sugli imballaggi, recipienti o etichette dei prodotti lattiero-caseari definiti all'articolo 2, in caratteri ben visibili, chiaramente leggibili ed indelebili:
a)
la denominazione fissata per i prodotti lattiero-caseari ai sensi dell'articolo 2, lettere a), b) e c), con un'indicazione, per i caseinati alimentari, del o dei cationi elencati all'allegato II, lettera d);
b)
per i prodotti commercializzati in miscele:
i)
la dicitura «miscela di …» seguita dall'indicazione dei vari prodotti di cui la miscela è composta, in ordine ponderale decrescente,
ii)
per i caseinati alimentari, un'indicazione del catione o dei cationi elencati all'allegato II, lettera d),
iii)
il tenore di proteine per le miscele contenenti caseinati alimentari;
c)
la quantità netta dei prodotti espressa in chilogrammi o in grammi;
d)
il nome o la ragione sociale e l'indirizzo dell'operatore del settore alimentare con il cui nome o con la cui ragione sociale è commercializzato il prodotto o, se tale operatore del settore alimentare non è stabilito nell'Unione, dell'importatore nel mercato dell'Unione;
e)
per i prodotti importati dai paesi terzi, l'indicazione del paese d'origine;
f)
l'identificazione della partita dei prodotti o la data di produzione.
In deroga al primo comma, le indicazioni di cui alla lettera b), punto iii), e al primo comma, lettere c), d) ed e), possono figurare anche solo in un documento di accompagnamento.
2. Uno Stato membro vieta nel suo territorio il commercio dei prodotti lattiero-caseari definiti all'articolo 2, lettere a), b) e c), se le indicazioni di cui al primo comma del paragrafo 1 del presente articolo non figurano in una lingua facilmente compresa dagli acquirenti dello Stato membro in cui i prodotti sono commercializzati, a meno che tale informazione sia fornita dall'operatore del settore alimentare con altri mezzi. Le suddette indicazioni possono figurare in varie lingue.
3. Qualora il tenore minimo di proteine del latte stabilito all'allegato I, sezione I, lettera a), punto 2, all'allegato I, sezione II, lettera a), punto 2, e all'allegato II, lettera a), punto 2, risulti superato nei prodotti lattiero-caseari definiti all'articolo 2, ciò può, fatte salve altre disposizioni previste dal diritto dell'Unione, essere indicato in modo adeguato sugli imballaggi, i recipienti o le etichette dei prodotti.
Articolo 5
Delega di potere
Per tener conto dell'evoluzione delle norme internazionali applicabili e del progresso tecnico, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 6, al fine di modificare le norme stabilite agli allegati I e II.
Articolo 6
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo. È di particolare importanza che la Commissione segua la sua prassi abituale e svolga consultazioni con esperti, compresi quelli degli Stati membri, prima di adottare gli atti delegati di cui all'articolo 5.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all'articolo 5 è conferito alla Commissione per un periodo di cinque anni a decorrere dal 21 dicembre 2015. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di cinque anni. La delega di potere è tacitamente prorogata per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si oppongano a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui all'articolo 5 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L'atto delegato adottato ai sensi dell'articolo 5 entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 7
Recepimento
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 22 dicembre 2016. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 8
Abrogazione
La direttiva 83/417/CEE è abrogata con effetto a decorrere dal 22 dicembre 2016.
I riferimenti alla direttiva abrogata si intendono fatti alla presente direttiva e vanno letti secondo la tavola di concordanza di cui all'allegato III.
Articolo 9
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Articolo 10
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Strasburgo, il 25 novembre 2015