РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1173/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
за ефективното прилагане на бюджетното наблюдение в еврозоната
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 136 във връзка с член 121, параграф 6 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, имат особен интерес и отговорност да провеждат икономическа политика, която насърчава правилното функциониране на Икономическия и паричен съюз, и да избягват политика, която застрашава това функциониране.
(2)
В Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда възможност за приемане на специфични мерки в еврозоната, чието действие надхвърля това на приложимите към всички държави-членки разпоредби, с цел да се осигури правилното функциониране на Икономическия и паричен съюз.
(3)
Опитът, придобит по време на първото десетилетие на Икономическия и паричен съюз, и допуснатите грешки показват необходимост от подобряване на икономическото управление в Съюза, което следва да бъде изградено на основата на по-силна национална ангажираност по отношение на общоприетите правила и политики и на по-стабилна рамка на равнището на Съюза за наблюдение на националните икономически политики.
(4)
Подобрената рамка за икономическо управление следва да се основава на няколко взаимосвързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, и по-конкретно Стратегията на Съюза за растеж и работни места, отделяща особено внимание на развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейския семестър за засилване на координацията на икономическите и бюджетни политики, ефективна рамка за недопускане на прекомерен бюджетен дефицит и неговото коригиране (Пактът за стабилност и растеж (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономически дисбаланси, минимални изисквания спрямо националните бюджетни рамки и засилено регулиране и надзор на финансовите пазари, включително макропруденциален надзор от Европейския съвет за системен риск.
(5)
ПСР и цялата рамка за икономическо управление следва да допълват и да са в съответствие със Стратегията на Съюза за растеж и работни места. Взаимните връзки между различните елементи не следва да предполагат изключения от разпоредбите на ПСР.
(6)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се разглежда като елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на Икономическия и паричен съюз.
(7)
Комисията следва да има по-значима роля в процедурата на засилено наблюдение по отношение на конкретни за всяка една от държавите-членки оценки, мониторинг, мисии на място, препоръки и предупреждения. При вземането на решения относно санкциите ролята на Съвета следва да бъде ограничена, като следва да се използва гласуването с обратно квалифицирано мнозинство.
(8)
За да се осигури постоянен диалог с държавите-членки, с оглед на постигането на целите на настоящия регламент, Комисията следва да провежда мисии за наблюдение.
(9)
Комисията следва да извършва редовно обща оценка на системата за икономическо управление, и по-конкретно на ефективността и адекватността на предвидените в нея санкции. Тази оценка следва да се допълва при необходимост от съответни предложения.
(10)
При прилагане на настоящия регламент Комисията следва да взема предвид настоящото икономическо положение на съответните държави-членки.
(11)
Укрепването на икономическото управление следва да включва по-тясно и по-своевременно участие на Европейския парламент и националните парламенти.
(12)
Може да се установи диалог по икономически въпроси с Европейския парламент, като по този начин се даде възможност на Комисията да оповести своите анализи, а на председателя на Съвета, на Комисията и по целесъобразност на председателя на Европейския съвет или на председателя на Еврогрупата за обсъждане. Такова публично разискване би могло да осигури възможност за обсъждане на последиците от националните решения и да позволи упражняването на публичен партньорски натиск върху съответните участници. Като отчита, че в рамката на посочения диалог партньори на Европейския парламент са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предлага на държава-членка, адресат на решение на Съвета, взето съгласно членове 4, 5 и 6 от настоящия регламент, възможността да вземе участие в размяна на мнения. Участието на държавите-членки в подобна размяна на мнения е доброволно.
(13)
За по-ефективното прилагане на бюджетното наблюдение в еврозоната са необходими допълнителни санкции. Тези санкции следва да повишат доверието в рамката за фискалното наблюдение на Съюза.
(14)
Правилата, установени в настоящия регламент, следва да осигурят наличието на справедливи, навременни, степенувани и ефективни механизми за спазване на предпазните и корективните части на ПСР, и по-специално Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (4) и Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (5), като спазването на бюджетната дисциплина се проверява въз основа на критериите за бюджетния дефицит и за държавния дълг.
(15)
Санкциите съгласно настоящия регламент и основани на предпазната част на ПСР по отношение на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, следва да създадат стимули за коригиране и поддържане на средносрочната бюджетна цел.
(16)
С цел да се предотврати погрешно представяне, независимо дали е умишлено или поради груба небрежност, на данните за бюджетния дефицит и за дълга, които са основен източник на данни, които се използват за координиране на икономическите политики в Съюза, следва да бъдат налагани глоби на държавите-членки, които са отговорни за това.
(17)
С цел да се допълнят правилата относно изчисляване на глобите, налагани за манипулиране на статистическите данни, както и правилата относно процедурата, следвана от Комисията за разследване на такива действия, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на подробни критерии за определяне на размера на глобата и за провеждане на разследванията на Комисията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(18)
По отношение на предпазната част на ПСР коригирането и придържането към средносрочната бюджетна цел следва да бъдат осигурени чрез задължение за временно учредяване на лихвоносен депозит, което се налага на държава-членка, чиято парична единица е еврото, и която не осъществява задоволителен напредък към бюджетна консолидация. Към това следва да се пристъпва, в случай че държава-членка, включително държава-членка с бюджетен дефицит под референтната стойност от 3 % от брутния вътрешен продукт (БВП), се отклонява значително от средносрочната бюджетна цел или от подходящия план за корекции за постигането на тази цел и не успява да коригира отклонението.
(19)
Наложеният лихвоносен депозит следва да бъде освободен в полза на съответната държава-членка заедно с натрупаните по него лихви, след като Съветът се увери, че ситуацията, пораждаща задължение за учредяване на такъв депозит, вече е преодоляна.
(20)
По отношение на корективната част на ПСР санкциите за държави-членки, чиято парична единица е еврото, следва да са под формата на задължение за учредяване на безлихвен депозит, свързан с решение на Съвета за установяване на наличието на прекомерен дефицит, ако на съответната държава-членка вече е било наложено учредяването на лихвоносен депозит в превантивната част на ПСР или в случаи на особено сериозно неспазване на задълженията на бюджетната политика, определени в ПСР, или задължението за заплащане на глоба при неспазване на препоръка на Съвета за коригиране на прекомерния бюджетен дефицит.
(21)
За да се избегне прилагането с обратно действие на санкциите съгласно превантивната част на ПСР, предвидени в настоящия регламент, тези санкции следва да се прилагат само по отношение на съответните решения, приети от Съвета съгласно Регламент (ЕО) № 1466/97 след влизането в сила на настоящия регламент. По подобен начин, за да се избегне прилагането с обратно действие на санкциите съгласно корективната част на ПСР, предвидени в настоящия регламент, тези санкции следва да се прилагат само по отношение на съответните препоръки и решения за коригиране на прекомерния бюджетен дефицит, приети от Съвета след влизането в сила на настоящия регламент.
(22)
Размерът на лихвоносните депозити, на безлихвените депозити и на глобата, предвидени в настоящия регламент, следва да бъде определен така, че да осигурява справедливо степенувано нарастване на санкциите в рамките на предпазните и корективните части на ПСР и да създава достатъчно стимули за държавите-членки, чиято парична единица е еврото, да съблюдават фискалната рамка на Съюза. Глобите, съгласно член 126, параграф 11 ДФЕС и установени в член 12 от Регламент (ЕО) № 1467/97, се състоят от фиксиран компонент, равен на 0,2 % от БВП, и от променлив компонент. По този начин се гарантира степенувано нарастване на санкциите и равнопоставено третиране на държавите-членки, ако лихвоносният депозит, безлихвеният депозит и глобата, установени в настоящия регламент, се равняват на 0,2 % от БВП, което представлява размера на твърдо определения компонент на глобата съгласно член 126, параграф 11 ДФЕС.
(23)
Следва да бъде предвидена възможност Съветът да намалява или отменя санкциите, наложени на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, въз основа на препоръка на Комисията след мотивирано искане от страна на засегнатата държава-членка. В рамките на корективната част на ПСР Комисията следва също да може да дава препоръка за намаляване на размера на санкцията или нейната отмяна поради изключителни икономически обстоятелства.
(24)
Безлихвеният депозит следва да бъде освободен, след като прекомерният дефицит бъде коригиран, а лихвата върху тези депозити, както и събраните глоби, следва да се влагат в механизми за стабилност, които целят предоставяне на финансова помощ и са създадени от държавите-членки, чиято парична единица е еврото, с цел да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло.
(25)
Правомощията за приемане на конкретни решения за налагане на санкциите, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат дадени на Съвета. Като част от координацията на икономическите политики на държавите-членки, извършвана от Съвета, както е предвидено в член 121, параграф 1 ДФЕС, тези конкретни решения са неразделна част от последващия контрол на мерките, приети от Съвета в съответствие с членове 121 и 126 ДФЕС и регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97.
(26)
Тъй като настоящият регламент съдържа общи правила за ефективното прилагане на регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97, той следва да бъде приет в съответствие с обикновената законодателна процедура, посочена в член 121, параграф 6 ДФЕС.
(27)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаване на система от санкции за по-ефективно прилагане на предпазните и корективните части от ПСР в еврозоната, не може да бъде постигната в достатъчна степен на равнището на държавите-членки, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящият регламент определя система от санкции, с цел по-ефективно прилагане на предпазната и корективната част на Пакта за стабилност и растеж (ПСР) в еврозоната.
2. Настоящият регламент се прилага за държавите-членки, чиято парична единица е еврото.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„предпазна част на Пакта за стабилност и растеж“ означава многостранната система за наблюдение, регламентирана от Регламент (ЕО) № 1466/97;
(2)
„корективна част на Пакта за стабилност и растеж“ означава процедурата за избягване на прекомерния дефицит на държавите-членки, уредена с член 126 ДФЕС и Регламент (ЕО) № 1467/97;
(3)
„изключителни икономически обстоятелства“ означава обстоятелства, при които излишъкът на бюджетния дефицит над референтната стойност се счита за изключение по смисъла на член 126, параграф 2, буква а), второ тире ДФЕС и както е посочено в Регламент (ЕО) № 1467/97.
ГЛАВА II
ИКОНОМИЧЕСКИ ДИАЛОГ
Член 3
Икономически диалог
С цел да се подобри диалогът между институциите на Съюза, по-специално между Европейския парламент, Съвета и Комисията, както и за да се гарантира по-голяма прозрачност и отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да покани председателя на Съвета, Комисията и по целесъобразност председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата да участват в заседание на комисията с цел обсъждане на решенията, взети съгласно членове 4, 5 и 6 от настоящия регламент.
Компетентната комисия на Европейския парламент може да предложи на държавата-членка, която е засегната от тези решения, възможност да участва в обмяна на мнения.
ГЛАВА III
САНКЦИИ В РАМКИТЕ НА ПРЕВАНТИВНАТА ЧАСТ НА ПАКТА ЗА СТАБИЛНОСТ И РАСТЕЖ
Член 4
Лихвоносни депозити
1. Ако Съветът приеме решение, с което установява, че държава-членка не е предприела действия в отговор на препоръката на Съвета, посочена в член 6, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1466/97, в срок от 20 дни от приемането на решението на Съвета Комисията отправя препоръка Съветът да приеме последващо решение, с което да наложи на въпросната държава-членка учредяването на лихвоносен депозит при Комисията, в размер от 0,2 % от своя БВП за предходната година.
2. Решението, с което се налага задължението за учредяване на депозит, се счита за прието от Съвета, освен ако той не приеме решение с квалифицирано мнозинство да отхвърли препоръката на Комисията в срок от 10 дни след приемането ѝ от Комисията.
3. Съветът може с квалифицирано мнозинство да измени препоръката на Комисията и да приеме така изменения текст като решение на Съвета.
4. Комисията може вследствие на мотивирано искане от страна на съответната държава-членка, отправено до Комисията в срок от 10 дни след приемането на решението на Съвета, с което се установява, че държава-членка не е предприела посочените в параграф 1 действия, 1, да препоръча Съветът да намали размера на лихвоносния депозит или да го отмени.
5. Лихвеният процент по лихвоносния депозит отразява кредитния риск на Комисията и съответния инвестиционен период.
6. Когато ситуацията, предизвикала препоръката на Съвета, посочена в член 6, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1466/97, вече е отпаднала, Съветът взема решение въз основа на нова препоръка на Комисията да възстанови депозита и натрупаните по него лихви на съответната държава-членка. Съветът може с квалифицирано мнозинство да измени новата препоръка на Комисията.
ГЛАВА IV
САНКЦИИ В РАМКИТЕ НА КОРЕКТИВНАТА ЧАСТ НА ПАКТА ЗА СТАБИЛНОСТ И РАСТЕЖ
Член 5
Безлихвени депозити
1. Ако Съветът реши, като действа в съответствие с член 126, параграф 6 ДФЕС, че е налице прекомерен дефицит в държава-членка, която е учредила лихвоносен депозит при Комисията в съответствие с член 4, параграф 1 от настоящия регламент, или когато Комисията е установила особено сериозно неспазване на задълженията, свързани с бюджетната политика, установени в ПСР, в срок от 20 дни от приемането на решението на Съвета Комисията отправя препоръка Съветът с ново решение да задължи съответната държава-членка да учреди към Комисията безлихвен депозит в размер от 0,2 % от своя БВП за предходната година.
2. Решението, с което се налага задължението за учредяване на депозит, се счита за прието от Съвета, освен ако той не приеме решение с квалифицирано мнозинство да отхвърли препоръката на Комисията в срок от 10 дни след приемането ѝ от Комисията.
3. Съветът с квалифицирано мнозинство може да измени препоръката на Комисията и да приеме така изменения текст като решение на Съвета.
4. Комисията може поради изключителни икономически обстоятелства или вследствие на мотивирано искане от съответната държава-членка, изпратено до Комисията в срок от 10 дни от приемането на посоченото в параграф 1 решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 ДФЕС, да препоръча Съветът да намали размера на безлихвения депозит или да го отмени.
5. Депозитът се учредява към Комисията. Ако държавата-членка вече е учредила лихвоносен депозит към Комисията в съответствие с член 4, този лихвоносен депозит се превръща в безлихвен депозит.
Ако размерът на лихвоносния депозит, учреден в съответствие с член 4, и натрупаните по него лихви надвишава размера на безлихвения депозит, който трябва да се учреди съгласно параграф 1 от настоящия член, надвнесената сума се връща на държавата-членка.
Ако размерът на безлихвения депозит надвишава размера на лихвоносния депозит, учреден в съответствие с член 4, и натрупаните по него лихви, държавата-членка довнася недостигащата част при учредяването на безлихвения депозит.
Член 6
Глоби
1. Ако Съветът реши, като действа в съответствие с член 126, параграф 8 ДФЕС, че държава-членка не е предприела ефективни действия да коригира прекомерния си дефицит, Комисията в срок от 20 дни от това решение, отправя препоръка Съветът с ново решение да наложи глоба в размер на 0,2 % от БВП на съответната държава-членка за предходната година.
2. Решението за налагане на глоба се счита за прието от Съвета, освен ако той не реши с квалифицирано мнозинство да отхвърли препоръката на Комисията в срок от 10 дни след приемането ѝ от Комисията.
3. Съветът с квалифицирано мнозинство може да измени препоръката на Комисията и да приеме така изменения текст като решение на Съвета.
4. Комисията може поради изключителни икономически обстоятелства или вследствие на мотивирано искане от съответната държава-членка, изпратено до Комисията в срок от 10 дни от приемането на посоченото в параграф 1 решение на Съвета съгласно член 126, параграф 8 ДФЕС, да препоръча Съветът да намали размера на глобата или да я отмени.
5. Ако държавата-членка е учредила безлихвен депозит към Комисията в съответствие с член 4, безлихвеният депозит се преобразува в глоба.
Ако размерът на безлихвения депозит, учреден в съответствие с член 5, надвишава размера на глобата, надвнесената сума се връща на държавата-членка.
Ако размерът на глобата надвишава размера на безлихвения депозит, учреден в съответствие с член 5, или ако не е бил учреден безлихвен депозит, държавата-членка довнася недостигащата част при плащане на глобата.
Член 7
Възстановяване на безлихвени депозити
Ако Съветът реши съгласно член 126, параграф 12 ДФЕС да отмени някои или всички решения, всички безлихвени депозити, учредени при Комисията, се връщат на съответната държава-членка.
ГЛАВА V
САНКЦИИ ОТНОСНО МАНИПУЛИРАНЕТО НА СТАТИСТИЧЕСКИТЕ ДАННИ
Член 8
Санкции относно манипулирането на статистическите данни
1. По препоръка на Комисията Съветът може да реши да наложи глоба на държава-членка, която умишлено или поради груба небрежност представя погрешно данни за дефицита и дълга, които са от значение за прилагането на членове 121 или 126 ДФЕС, или за прилагането на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към ДЕС и към ДФЕС.
2. Глобите, посочени в параграф 1, са ефективни, възпиращи и пропорционални на естеството, тежестта и продължителността на погрешното представяне. Размерът на глобата не надвишава 0,2 % от БВП на съответната държава-членка.
3. Комисията може да извършва всички необходими разследвания за установяване на наличието на погрешното представяне, посочено в параграф 1. Комисията може да реши да започне разследване, когато установи, че съществуват сериозни данни за наличието на факти, които могат да представляват такова погрешно представяне. Комисията разследва предполагаемите случаи на погрешно представяне, като взема предвид всички коментари, представени от съответната държава-членка. За да изпълни задачите си, Комисията може да поиска от държавата-членка да предостави информация, и може да извърши проверки на място и да получи достъп до сметките на всички органи на държавно управление на централно, областно и местно равнище и на равнище социална сигурност. Ако по правото на съответната държава-членка се изисква предварително разрешение от съдебен орган за извършването на проверките на място, Комисията подава всички необходими заявления за това.
След като приключи разследването и преди да представи предложение до Съвета, Комисията дава на съответната държава-членка възможност да бъде изслушана във връзка с въпросите, предмет на разследването. Комисията основава своите предложения до Съвета само на фактите, по които съответната държава-членка е имала възможност да направи коментар.
В хода на разследването Комисията съблюдава изцяло правото на защита на съответната държава-членка.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 по отношение на:
а)
подробни критерии за определяне на размера на глобата, посочена в параграф 1;
б)
подробни правила относно процедурите за разследванията, посочени в параграф 3, съпътстващите мерки и докладването относно разследванията;
в)
подробни процедурни правила, насочени към гарантиране на правото на защита, достъпа до документи, процесуалното представителство, поверителността и разпоредбите относно сроковете и събирането на глобите, посочени в параграф 1.
5. Съдът на Европейския съюз разполага с неограничена юрисдикция да осъществява контрол върху решения на Съвета за налагане на глоби съгласно параграф 1. Той може да отменя, намалява или увеличава наложената глоба.
ГЛАВА VI
АДМИНИСТРАТИВЕН ХАРАКТЕР НА САНКЦИИТЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА ЛИХВИТЕ И ГЛОБИТЕ
Член 9
Административен характер на санкциите
Санкциите, наложени съгласно членове 4-8, са от административен характер.
Член 10
Разпределение на лихвите и глобите
Лихвите, получени от Комисията от учредените в съответствие с член 5 депозити, и събраните в съответствие с членове 6 и 8 глоби представляват други приходи по смисъла на член 311 ДФЕС и се влагат в Европейския инструмент за финансова стабилност. Когато държавите-членки, чиято парична единица е еврото, създадат друг механизъм за стабилност за предоставяне на финансова помощ с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло, средствата по лихвите и глобите се насочват към този механизъм.
ГЛАВА VII
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 8, параграф 4, се предоставя на Комисията за срок от три години, считано от 13 декември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на тригодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочени в член 8, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 8, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се увеличава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Гласуване в Съвета
1. По отношение на мерките, посочени в членове 4, 5, 6 и 8, право на глас имат само членовете на Съвета, представляващи държавите-членки, чиято парична единица е еврото, а Съветът не зачита гласа на члена на Съвета, представляващ засегнатата държава-членка.
2. Квалифицираното мнозинство от членовете на Съвета, посоченo в параграф 1, се определя в съответствие с член 238, параграф 3, буква б) ДФЕС.
Член 13
Преглед
1. До 14 декември 2014 г. и на всеки пет години след това Комисията публикува доклад относно прилагането на настоящия регламент.
В този доклад се оценява, inter alia:
а)
ефективността на настоящия регламент, включително даването на възможност на Съвета и Комисията да действат за преодоляване на ситуации, които излагат на опасност правилното функциониране на Паричния съюз;
б)
напредъкът за гарантиране на по-тясна координация на икономическите политики и устойчива икономическа конвергенция на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
2. По целесъобразност този доклад се придружава от предложение за изменение на настоящия регламент.
3. Докладът се предава на Европейския парламент и на Съвета.
4. Преди края на 2011 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно възможността за въвеждане на еврооблигации.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставенo в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
32011R1173
L 306/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
16.11.2011.
UREDBA (EU) br. 1173/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. studenoga 2011.
o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 136., u kombinaciji s člankom 121. stavkom 6.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Države članice čija je valuta euro imaju poseban interes i odgovornost za provođenje ekonomskih politika koje promiču pravilno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije te za izbjegavanje politika koje ugrožavaju to funkcioniranje.
(2)
Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU) dopušta donošenje posebnih mjera u europodručju koje nadilaze odredbe koje se primjenjuju na sve države članice, sa svrhom osiguranja pravilnog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije.
(3)
Iskustva stečena i pogreške učinjene tijekom prvog desetljeća ekonomske i monetarne unije ukazuju na potrebu za poboljšanim gospodarskim upravljanjem u Uniji koje bi se trebalo temeljiti na snažnijem nacionalnom vlasništvu zajednički dogovorenih pravila i politika i na solidnijem okviru nadzora nacionalnih ekonomskih politika na razini Unije.
(4)
Poboljšani okvir gospodarskog upravljanja trebao bi se oslanjati na nekoliko međusobno povezanih i usklađenih politika za održivi rast i zapošljavanje, posebno na strategiji Unije za rast i radna mjesta, s posebnim naglaskom na razvoju i jačanju unutarnjeg tržišta, potpori međunarodnoj trgovini i tržišnom natjecanju, Europskom semestru za jačanje usklađivanja ekonomskih i proračunskih politika, učinkovitom okviru za sprečavanje i ispravljanje prekomjernih državnih deficita (Pakt o stabilnosti i rastu), solidnom okviru za sprečavanje i ispravljanje makroekonomskih neravnoteža, minimalnim zahtjevima za nacionalne proračunske okvire i unaprijeđenom uređenju i nadzoru financijskih tržišta, uključujući makroprudencijalni nadzor Europskog odbora za sistemske rizike.
(5)
Pakt o stabilnosti i rastu te cjelokupan okvir gospodarskog upravljanja trebali bi se dopunjavati i biti u skladu sa strategijom Unije za rast i radna mjesta. Međusobne veze između različitih komponenti ne bi smjele predvidjeti izuzeća od odredbi Pakta o stabilnosti i rastu.
(6)
Ostvarivanje i održavanje dinamičnog unutarnjeg tržišta trebalo bi se smatrati elementom pravilnog i nesmetanog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije.
(7)
Komisija bi trebala imati snažniju ulogu u postupku pojačanog nadzora u vezi s ocjenama koje su specifične za pojedinu državu članicu, praćenjem, izravnim misijama, preporukama i upozorenjima. Prilikom donošenja odluka i sankcija, uloga Vijeća trebala bi biti ograničena, a trebalo bi koristiti glasovanje putem obrnute kvalificirane većine.
(8)
Radi osiguranja trajnog dijaloga s državama članicama čiji je cilj ostvarivanje ciljeva ove Uredbe, Komisija bi trebala obavljati nadzorne misije.
(9)
Komisija bi u redovitim razmacima trebala izraditi opširnu ocjenu sustava gospodarskog upravljanja, posebno učinkovitosti i primjerenosti sankcija. Takve bi ocjene, prema potrebi, trebalo dopunjavati odgovarajućim prijedlozima.
(10)
Prilikom provedbe ove Uredbe, Komisija bi trebala uzeti u obzir trenutnu ekonomsku situaciju u dotičnim državama članicama.
(11)
Jačanje gospodarskog upravljanja trebalo bi uključivati tješnje i pravodobnije uključivanje Europskog parlamenta i nacionalnih parlamenata.
(12)
Moguće je uspostaviti ekonomski dijalog s Europskim parlamentom, koji omogućuje Komisiji da objavi svoje analize te predsjedniku Vijeća, Komisiji i, prema potrebi, predsjedniku Europskog vijeća ili predsjedniku Euroskupine da ih rasprave. Takva javna rasprava mogla bi omogućiti raspravu o učincima prelijevanja nacionalnih odluka i omogućiti da se pritisak stručne javnosti prenese na relevantne činitelje. Prepoznajući da su sugovornici Europskog parlamenta, u okviru tog dijaloga, relevantne institucije Unije i njihovi predstavnici, nadležni odbor Europskog parlamenta može državama članicama dati mogućnost da sudjeluju u razmjeni mišljenja prema državi članici koja je predmet odluke Vijeća, donesene na temelju članaka 4., 5. i 6. ove Uredbe. Sudjelovanje države članice u takvoj razmjeni mišljenja dobrovoljno je.
(13)
Za učinkovitiju provedbu proračunskog nadzora u europodručju potrebne su dodatne sankcije. Ove sankcije trebale bi povećati vjerodostojnost okvira za fiskalni nadzor Unije.
(14)
Pravila propisana ovom Uredbom trebala bi osigurati poštene, pravovremene, postupne i učinkovite mehanizme za poštovanje preventivnog i korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, posebno Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (4) i Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (5) pri čemu se poštovanje proračunske discipline razmatra na temelju kriterija državnog deficita i državnog duga.
(15)
Sankcije, u skladu s ovom Uredbom, koje se temelje na preventivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu, trebale bi za države članice čija je valuta euro osigurati poticaje za prilagođavanje prema srednjoročnom proračunskom cilju i za njegovo održavanje.
(16)
Kako bi se spriječilo pogrešno prikazivanje, bez obzira na to je li namjerno ili zbog krajnje nepažnje, podataka o javnom deficitu i o dugu koji predstavljaju bitan doprinos za usklađivanje ekonomske politike u Uniji, odgovornim državama članicama trebalo bi uvesti novčane kazne.
(17)
Radi dopune pravila o izračunu novčane kazne za manipuliranje statistikom kao i pravila o postupku kojeg se treba pridržavati Komisija prilikom istraživanja takvih postupaka, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast da u skladu s člankom 290. UFEU-a donosi akte o detaljnim kriterijima za određivanje iznosa novčane kazne i za provođenje istraživanja Komisije. Posebno je važno da Komisija u svojem pripremnom poslu provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući savjetovanja na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravovremeno i primjereno slanje odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(18)
U vezi s preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu, trebalo bi osigurati prilagodbu prema srednjoročnom proračunskom cilju i njegovo poštovanje putem obveze uvedene za državu članicu čija je valuta euro, a koja nedovoljno napreduje s konsolidacijom proračuna da položi depozit koji nosi kamate. Ovo bi trebalo važiti u slučaju kad država članica, uključujući državu članicu s deficitom nižim od referentne vrijednosti od 3 % bruto domaćeg proizvoda (BDP), znatno odstupa od srednjoročnog proračunskog cilja ili odgovarajućeg pravca prilagodbe prema tom cilju i to odstupanje ne ispravi.
(19)
Uvedeni depozit koji nosi kamate trebao bi se prenijeti državi članici zajedno s kamatom obračunanom po njemu, nakon što se Vijeće uvjerilo da je situacija koja je dovela do obveze polaganja tog depozita uklonjena.
(20)
U korektivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu, sankcije za države članice čija je valuta euro trebale bi poprimiti oblik obveze polaganja beskamatnog depozita povezanog s odlukom Vijeća kojom se utvrđuje postojanje prekomjernog deficita ako je za dotičnu državu članicu u okviru preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu već uveden depozit koji nosi kamate ili u slučajevima posebno ozbiljnog nepoštovanja obveza u vezi s proračunskom politikom koja je utvrđena u Paktu o stabilnosti i rastu ili obveza plaćanja novčane kazne, u slučaju nepoštovanja preporuke Vijeća za ispravljanje prekomjernog državnog deficita.
(21)
Kako bi se izbjegla retroaktivna primjena sankcija u okviru preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, predviđenih ovom Uredbom, sankcije bi se trebale primjenjivati samo u vezi s odgovarajućim odlukama koje donese Vijeće u skladu s Uredbom (EZ) br. 1466/97, nakon stupanja na snagu ove Uredbe. Slično, da bi se spriječila retroaktivna primjena sankcija u okviru korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, predviđenih ovom Uredbom, one bi se trebale primjenjivati samo u vezi s odgovarajućim preporukama i odlukama o ispravljanju prekomjernog državnog deficita koje donese Vijeće nakon stupanja na snagu ove Uredbe.
(22)
Iznos depozita koji nosi kamate, beskamatnog depozita i novčanih kazni, predviđen ovom Uredbom, trebalo bi utvrditi tako da se osigura pravedno stupnjevanje sankcija u preventivnom i korektivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu te da se osigura dovoljno poticaja za države članice čija je valuta euro kako bi poštovale fiskalni okvir Unije. Novčane kazne, povezane s člankom 126. stavkom 11. UFEU-a, a navedene u članku 12. Uredbe (EZ) br. 1467/97, sastoje se od fiksnog dijela koji iznosi 0,2 % BDP-a, i od varijabilnog dijela. Tako su stupnjevanje i jednako postupanje među državama članicama osigurani ako depozit koji nosi kamate, beskamatni depozit i novčana kazna navedeni u ovoj Uredbi iznose 0,2 % BDP-a, koji je iznos fiksnog dijela novčane kazne u skladu s člankom 126. stavkom 11. UFEU-a.
(23)
Vijeću bi trebalo dati mogućnost da smanji ili ukine sankcije uvedene državama članicama čija je valuta euro, na temelju preporuke Komisije, nakon obrazloženog zahtjeva dotične države članice. U korektivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu, Komisija bi trebala imati mogućnost preporučiti smanjenje iznosa sankcije ili njezino ukidanje na temelju iznimnih ekonomskih prilika.
(24)
Nakon ispravka prekomjernog deficita, beskamatni depozit trebao bi se osloboditi, dok bi se kamata po takvim depozitima i naplaćene novčane kazne trebale dodijeliti mehanizmima za stabilnost radi osiguranja financijske pomoći koje su uspostavile države članice čija je valuta euro radi zaštite stabilnosti europodručja u cjelini.
(25)
Vijeću bi trebalo dati ovlast da donosi pojedinačne odluke za primjenu sankcija predviđenih ovom Uredbom. Kao dio usklađivanja ekonomskih politika država članica koje se provodi u Vijeću, kako je predviđeno člankom 121. stavkom 1. UFEU-a, te pojedinačne odluke sastavni su dio daljnjeg praćenja mjera koje donese Vijeće u skladu s člancima 121. i 126. UFEU-a i uredbama (EZ) br. 1466/97 i (EZ) br. 1467/97.
(26)
Budući da ova Uredba sadrži opća pravila za učinkovitu provedbu uredaba (EZ) br. 1466/97 i (EZ) 1467/97, trebalo bi je donijeti u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom iz članka 121. stavka 6. UFEU-a.
(27)
Budući da se cilj ove Uredbe, stvaranje sustava sankcija za provedbu preventivnog i korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu u europodručju, ne može dostatno ostvariti na razini država članica, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba određuje sustav sankcija za poboljšanje provedbe preventivnog i korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu u europodručju.
2. Ova se Uredba primjenjuje na države članice čija je valuta euro.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu” znači sustav multilateralnog nadzora, kako je organiziran Uredbom (EZ) br. 1466/97;
2.
„korektivni dio Pakta o stabilnosti i rastu” znači postupak za izbjegavanje prekomjernog deficita država članica kako je uređeno člankom 126. UFEU-a i Uredbom (EZ) br. 1467/97;
3.
„iznimne ekonomske prilike” znači prilike u kojima se višak državnog deficita iznad referentne vrijednosti smatra iznimnim u smislu članka 126. stavka 2. točke (a) druge alineje UFEU-a i kako je to navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1467/97.
POGLAVLJE II.
EKONOMSKI DIJALOG
Članak 3.
Ekonomski dijalog
Kako bi se pospješio dijalog između institucija Unije, posebno Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije te osigurala veća transparentnost i odgovornost, nadležni odbor Europskog parlamenta može pozvati predsjednika Vijeća, Komisije i, prema potrebi, predsjednika Europskog vijeća ili predsjednika Euroskupine, da se pojave pred odborom i raspravljaju o odlukama koje su donesene u skladu s člancima 4., 5. i 6. ove Uredbe.
Nadležni odbor Europskog parlamenta može pružiti priliku državi članici na koju se odluka odnosi da sudjeluje u razmjeni mišljenja.
POGLAVLJE III.
SANKCIJE U PREVENTIVNOM DIJELU PAKTA O STABILNOSTI I RASTU
Članak 4.
Depoziti koji nose kamate
1. Ako Vijeće donese odluku kojom se utvrđuje da država članica nije poduzela mjere kao odgovor na njegovu preporuku iz članka 6. stavka 2. drugog podstavka Uredbe (EZ) br. 1466/97, Komisija, u roku od 20 dana od donošenja odluke Vijeća, preporučuje da Vijeće daljnjom odlukom zatraži da dotična država članica položi kod Komisije depozit koji nosi kamate koji iznosi 0,2 % njezinoga BDP-a u prethodnoj godini.
2. Smatra se da je Vijeće donijelo odluku kojom se zahtijeva polaganje, osim ako Vijeće kvalificiranom većinom odluči odbiti preporuku Komisije u roku od deset dana od kada ju je Komisija donijela.
3. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti preporuku Komisije i tako izmijenjen tekst donijeti kao odluku Vijeća.
4. Slijedom obrazloženog zahtjeva dotične države članice upućenog Komisiji u roku od deset dana od donošenja odluke Vijeća kojom se utvrđuje da država članica nije poduzela mjere iz stavka 1., Komisija može preporučiti Vijeću smanjenje iznosa kamatnog depozita ili njegovo ukidanje.
5. Depozit koji nosi kamate, nosi kamatnu stopu koja odražava kreditni rizik Komisije i odgovarajuće investicijsko razdoblje.
6. Ako više ne postoji situacija koja je dovela do preporuke Vijeća iz članka 6. stavka 2. drugog podstavka Uredbe (EZ) br. 1466/97, Vijeće na temelju daljnje preporuke Komisije odlučuje da se depozit i kamata obračunana po njemu vraćaju dotičnoj državi članici. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti daljnju preporuku Komisije.
POGLAVLJE IV.
SANKCIJE U KOREKTIVNOM DIJELU PAKTA O STABILNOSTI I RASTU
Članak 5.
Beskamatni depoziti
1. Ako Vijeće, postupajući u skladu s člankom 126. stavkom 6. UFEU-a, odluči da postoji prekomjerni deficit u državi članici koja je položila depozit koji nosi kamate kod Komisije u skladu s člankom 4. stavkom 1. ove Uredbe ili ako je Komisija utvrdila posebno ozbiljno nepoštovanje obveza u vezi s proračunskom politikom koja je utvrđena u Paktu o stabilnosti i rastu, Komisija, u roku od 20 dana od donošenja odluke Vijeća, preporučuje da Vijeće daljnjom odlukom zatraži da dotična država članica položi beskamatni depozit kod Komisije koji iznosi 0,2 % njezinog BDP-a u prethodnoj godini.
2. Smatra se da je Vijeće donijelo odluku kojom se zahtijeva polaganje, osim ako Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, odluči odbiti preporuku Komisije u roku od deset dana od kada ju je donijela Komisija.
3. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti preporuku Komisije i tako izmijenjen tekst donijeti kao odluku Vijeća.
4. Komisija može, zbog iznimnih ekonomskih prilika ili na temelju obrazloženog zahtjeva dotične države članice, upućenog Komisiji, u roku od deset dana od donošenja odluke Vijeća, u skladu s člankom 126. stavkom 6. UFEU-a, iz stavka 1. preporučiti smanjenje iznosa beskamatnog depozita ili ga ukinuti.
5. Depozit se polaže kod Komisije. Ako je država članica položila depozit koji nosi kamate kod Komisije u skladu s člankom 4., taj se depozit koji nosi kamate pretvara u beskamatni depozit.
Ako iznos depozita koji nosi kamate, položenog u skladu s člankom 4. i kamate obračunane po njemu, prelazi iznos beskamatnog depozita koji treba položiti u skladu sa stavkom 1. ovog članka, višak se vraća državi članici.
Ako iznos beskamatnog depozita prelazi iznos depozita koji nosi kamate položenog u skladu s člankom 4. i kamate obračunane po njemu, država članica nadoknađuje manjak prilikom polaganja beskamatnog depozita.
Članak 6.
Novčane kazne
1. Ako Vijeće, postupajući u skladu s člankom 126. stavkom 8. UFEU-a, odluči da država članica nije donijela učinkovite mjere za ispravljanje svojeg prekomjernog deficita, Komisija, u roku od dvadeset dana od te odluke, preporučuje Vijeću da daljnjom odlukom uvede novčanu kaznu u iznosu od 0,2 % BDP-a države članice u prethodnoj godini.
2. Smatra se da je Vijeće donijelo odluku kojom se uvodi novčana kazna, osim ako Vijeće kvalificiranom većinom odluči odbiti preporuku Komisije u roku od deset dana od kada ju je Komisija donijela.
3. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti preporuku Komisije i tako izmijenjen tekst donijeti kao odluku Vijeća.
4. Komisija može, zbog iznimnih ekonomskih prilika ili na temelju obrazloženog zahtjeva dotične države članice, upućenog Komisiji, u roku od deset dana od donošenja odluke Vijeća, u skladu s člankom 126. stavkom 8. UFEU-a iz stavka 1. preporučiti da Vijeće smanji iznos novčane kazne ili da je ukine.
5. Ako je država članica položila beskamatni depozit u skladu s člankom 5., taj se beskamatni depozit pretvara u novčanu kaznu.
Ako iznos beskamatnog depozita položenog u skladu s člankom 5. prelazi iznos novčane kazne, višak se vraća državi članici.
Ako iznos novčane kazne prelazi iznos beskamatnog depozita položenog u skladu s člankom 5. ili ako beskamatni depozit nije položen, država članica nadoknađuje manjak prilikom plaćanja novčane kazne.
Članak 7.
Povrat beskamatnih depozita
Ako Vijeće, postupajući u skladu s člankom 126. stavkom 12. UFEU-a, odluči staviti izvan snage neke ili sve svoje odluke, bilo koji beskamatni depozit položen kod Komisije vraća se dotičnoj državi članici.
POGLAVLJE V.
SANKCIJE KOJE SE ODNOSE NA MANIPULIRANJE STATISTIČKIM PODACIMA
Članak 8.
Sankcije koje se odnose na manipuliranje statističkim podacima
1. Vijeće, na preporuku Komisije, može odlučiti uvesti novčanu kaznu državi članici koja namjerno ili zbog krajnje nepažnje pogrešno prikazuje podatke o deficitu i dugu koji su bitni za primjenu članaka 121. i 126. UFEU-a ili za primjenu Protokola o postupku u vezi s prekomjernim deficitom koji je priložen UEU-u i UFEU-u.
2. Novčane kazne iz stavka 1. moraju biti učinkovite, odvraćajuće i proporcionalne vrsti, ozbiljnosti i trajanju pogrešnog prikazivanja. Iznos novčane kazne ne smije prijeći 0,2 % BDP-a dotične države članice.
3. Komisija može provesti sve istrage koje su potrebne kako bi se utvrdilo postojanje pogrešnog prikazivanja iz stavka 1. Ona se može odlučiti za pokretanje istrage kad smatra da postoje ozbiljni pokazatelji o postojanju činjenica koje bi mogle predstavljati takvo pogrešno prikazivanje. Komisija istražuje navodna pogrešna prikazivanja, vodeći računa o svim komentarima koje dostavi dotična država članica. Radi obavljanja svojih zadaća, Komisija može zatražiti od države članice da dostavi informacije i može provesti inspekcije na licu mjesta i pristupiti računima svih državnih tijela na centralnoj, regionalnoj i lokalnoj razini te na području socijalne zaštite. Ako zakonodavstvo dotične države članice za obavljanje inspekcija na licu mjesta zahtijeva prethodno sudsko odobrenje, Komisija podnosi potrebne zahtjeve.
Po zaključenju svoje istrage, a prije podnošenja bilo kojeg prijedloga Vijeću, Komisija dotičnoj državi članici daje mogućnost da bude saslušana u vezi s pitanjima koja se istražuju. Komisija bilo koji prijedlog upućen Vijeću temelji samo na činjenicama koje je dotična država članica imala mogućnost komentirati.
Tijekom istraga, Komisija u cijelosti poštuje pravo na obranu dotične države članice.
4. Komisija se ovlašćuje donositi delegirane akte u skladu s člankom 11. vezano za:
(a)
detaljne kriterije za utvrđivanje iznosa novčane kazne iz stavka 1.;
(b)
detaljna pravila o postupcima za istrage iz stavka 3., povezanim mjerama i izvješćivanjem o istragama;
(c)
detaljan poslovnik namijenjen jamčenju prava na obranu, pristupa spisu, pravnog zastupanja, povjerljivosti i odredaba u vezi s rokovima i naplatom novčanih kazni iz stavka 1.
5. Sud Europske unije ima neograničenu jurisdikciju za ispitivanje odluka Vijeća kojima se uvode novčane kazne u skladu sa stavkom 1. On može tako uvedenu novčanu kaznu poništiti, smanjiti ili povećati.
POGLAVLJE VI.
ADMINISTRATIVNA PRIRODA SANKCIJA I RASPODJELA KAMATE I NOVČANIH KAZNI
Članak 9.
Administrativna priroda sankcija
Sankcije uvedene u skladu s člancima 4. do 8. administrativne su prirode.
Članak 10.
Raspodjela kamate i novčanih kazni
Kamata koju zaradi Komisija po depozitima položenima u skladu s člankom 5. i novčane kazne naplaćene u skladu s člancima 6. i 8. predstavljaju druge prihode iz članka 311. UFEU-a, a dodjeljuju se europskom instrumentu za financijsku stabilnost. Kad države članice čija je valuta euro uspostavljaju drugi mehanizam za stabilnost kako bi osigurale financijsku pomoć radi očuvanja stabilnosti europodručja u cjelini, ove se kamate i novčane kazne dodjeljuju tom mehanizmu.
POGLAVLJE VII.
OPĆE ODREDBE
Članak 11.
Izvršavanje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji, ovisno o uvjetima koji su utvrđeni u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 8. stavka 4. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od 3 godine od 13. prosinca 2011. Komisija izrađuje izvješće u vezi s delegiranjem ovlasti najkasnije u roku od devet mjeseci prije kraja tog trogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produžuje na razdoblja jednakog trajanja, ako se Europski parlament ili Vijeće ne suprotstave takvom produženju najkasnije u roku od tri mjeseca prije završetka svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 8. stavka 4. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Ona proizvodi učinke sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske unije ili nekog kasnijeg dana koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na valjanost svih delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt, donesen u skladu s člankom 8. stavkom 4., stupa na snagu samo ako Europski parlament i Vijeće ne izraze primjedbe u razdoblju od dva mjeseca od obavijesti o tom aktu Europskom parlamentu i Vijeću ili ako su prije isteka tog roka Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće staviti primjedbe. Ovo se razdoblje produžuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 12.
Glasovanje u Vijeću
1. U vezi s mjerama iz članaka 4., 5., 6. i 8. glasuju samo članovi Vijeća koji predstavljaju države članice čija je valuta euro, a Vijeće odlučuje ne uzimajući u obzir glas člana Vijeća koji predstavlja dotičnu državu članicu.
2. Kvalificirana većina članova Vijeća iz stavka 1. određuje se u skladu s člankom 238. stavkom 3. točkom (b) UFEU-a.
Članak 13.
Preispitivanje
1. Do 14. prosinca 2014. i nakon toga svakih 5 godina, Komisija objavljuje izvješće o primjeni ove Uredbe.
Ovo izvješće, između ostalog, ocjenjuje:
(a)
učinkovitost ove Uredbe, uključujući mogućnost da se Vijeću i Komisiji omogući da djeluju kako bi riješili situacije koje ugrožavaju pravilno funkcioniranje monetarne unije;
(b)
napredak u osiguranju tješnjeg usklađivanja ekonomskih politika i trajne konvergencije gospodarskih učinaka država članica u skladu s UFEU-om.
2. Prema potrebi, to izvješće popraćeno je prijedlogom izmjena ove Uredbe.
3. Ovo izvješće šalje se Europskom parlamentu i Vijeću.
4. Prije završetka 2011. Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o mogućnosti uvođenja eurovrijednosnica.
Čanak 14.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. studenoga 2011.