РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 121/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2012 година
за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 1234/2007 по отношение на разпределянето на хранителни продукти на най-нуждаещите се лица в Съюза
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3730/87 на Съвета от 10 декември 1987 г. относно определяне на общи правила за снабдяването с храна от интервенционни складове на определени организации и за разпределянето ѝ сред най-нуждаещите се лица в Общността (4), който впоследствие беше отменен и включен в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (5), в продължение на повече от две десетилетия осигуряваше надеждна схема за разпределянето на хранителни продукти на най-нуждаещите се лица в Съюза („схема за разпределяне на храна“) и оказваше положително въздействие за социалното сближаване в Съюза чрез намаляване на икономическите и социалните различия.
(2)
Целите на Общата селскостопанска политика (ОСП), определени в член 39, параграф 1 от Договора, включват стабилизиране на пазарите и гарантиране, че доставяните продукти достигат до потребителите на разумни цени. През годините схемата за разпределяне на храна спомогна за постигане и на двете цели и като намали несигурността на прехраната за най-нуждаещите се лица в Съюза, се оказа основно средство, което допринесе за осигуряване на широк избор от храни в рамките на Съюза, като същевременно доведе до намаляване на интервенционните запаси.
(3)
В резолюцията си от 7 юли 2011 г. Европейският парламент призова Комисията и Съвета да разработят преходно решение за годините, които остават до края на текущата многогодишна финансова рамка, за да се избегне евентуално рязко намаляване на хранителните помощи в резултат от намаляване на финансирането от 500 милиона евро на 113 милиона евро, така че да не се допусне да страдат от недостиг на храна хората, които зависят от хранителните помощи.
(4)
Настоящата схема за разпределяне на храна разчита на разпределянето на продукти от интервенционните складове на Съюза, които временно биват допълвани посредством закупуване на храни на пазара. Последователните реформи на ОСП и благоприятното развитие на производствените цени обаче доведоха до постепенно намаляване на интервенционните запаси и на разнообразието от налични продукти. Настоящият текст на Регламент (ЕО) № 1234/2007 позволява единствено продукти да се закупуват на пазара в случай, когато временно не са налични. С оглед на решението на Общия съд по дело Т-576/08 (6), закупуването на храни на пазара на Съюза не може да замени трайно намалелите интервенционни запаси. При тези обстоятелства изглежда подходящо схемата за разпределяне на храна да бъде преустановена. За да се даде достатъчно време на благотворителните организации в държавите-членки, които ползват настоящата схема за разпределяне на храна, да се приспособят към новото положение, схемата за разпределяне на храна следва да бъде изменена, като се предвиди период за постепенно преустановяване, през който закупуването на пазара следва да стане редовен източник на доставки за схемата за разпределяне на храна с цел попълване на интервенционните складове, когато няма налице подходящи запаси в тях. Периодът на постепенно преустановяване следва да завърши с изпълнението на годишния план за 2013 г.
(5)
Схемата на Съюза за разпределяне на храна следва да се прилага, без да се засяга никоя от националните схеми за разпределяне на храна.
(6)
С цел осигуряване на добро управление на бюджета е необходимо да се определи фиксиран таван за помощта от Съюза. Схемата за разпределяне на храна следва да бъде добавена в списъка на разходи по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (7), които се финансират от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ).
(7)
Опитът показа, че са необходими някои подобрения в управлението на схемата за разпределяне на храна. Затова Комисията следва да изготви годишни планове за изпълнение на схемата за разпределяне на храна през 2012 г. и 2013 г., основаващи се на исканията на държавите-членки, които са изпратени до Комисията, както и на друга информация, която се счита за уместна. Държавите-членки следва да основат исканията си за хранителни продукти на базата на националните програми за разпределяне на храна, като определят своите цели и приоритети относно разпределянето на храна за най-нуждаещите се лица, които следва да включват в това и хранителни критерии. В този контекст е уместно държавите-членки да могат да отдават предпочитание на продукти с произход от Съюза. И накрая, за да се осигури съответното покриване на разходите, свързани с изпълнението на годишните планове, е необходимо на държавите-членки да бъде предоставена възможността в рамките на ресурсите, предоставени по годишните планове, да възстановяват определени разходи, извършени от посочените организации във връзка с администрацията, транспорта и съхранението.
(8)
Държавите-членки следва да предприемат подходящи административни и физически проверки и да предвидят санкции в случай на нередности, така че да се гарантира изпълнението на годишните планове в съответствие с приложимите правила.
(9)
За да се гарантира безпрепятственото функциониране на настоящата схема за разпределяне на храна, така че да се позволи постепенното ѝ преустановяване да бъде приложено ефикасно, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.
(10)
Поради това регламенти (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 1234/2007 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 се добавя следната буква:
„ж)
схемата за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза, предвидена в член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.“
Член 2
Регламент (ЕО) № 1234/2007 се изменя, както следва:
1)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Схема за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза
1. Създава се схема за 2012 г. и 2013 г., в чиито рамки може да се разпределя храна на най-нуждаещите се лица в Съюза чрез организации, определени от държавите-членки, които не могат да бъдат търговски предприятия. За целите на тази схема за разпределяне на храна се предоставят продукти от интервенционните складове или, ако не са налице интервенционни запаси, подходящи за схемата за разпределяне на храна, се закупуват хранителни продукти на пазара.
За целите на схемата за разпределяне на храна, посочена в първа алинея, „най-нуждаещи се лица“ означава физически лица, включително семейства или групи, съставени от такива лица, които са регистрирани или признати като социално и финансово зависими въз основа на критериите за допустимост, приети от националните компетентни органи, или за които е преценено, че са в такава зависимост, въз основа на критериите, използвани от определените организации и одобрени от посочените национални компетентни органи.
2. Държавите-членки, които желаят да участват в схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1, изпращат на Комисията програми за разпределяне на храна, които съдържат следното:
а)
подробни данни за главните характеристики и цели на тези програми;
б)
списък на определените организации;
в)
искания за количествата хранителни продукти за ежегодно разпределяне, както и друга подходяща информация.
Държавите-членки избират хранителните продукти въз основа на обективни критерии, включително хранителните стойности и годността им да бъдат разпределени. За тази цел държавите-членки могат да отдават предпочитание на хранителни продукти с произход от Съюза.
3. Комисията приема годишни планове въз основа на исканията и другата уместна информация, посочена в параграф 2, първа алинея, буква в), които са подадени от държавите-членки като част от техните програми за разпределяне на храна.
Всеки годишен план включва годишното финансово разпределяне от страна на Съюза по държави-членки.
Ако хранителни продукти, включени в годишния план, не са на разположение в интервенционните складове в държавите-членки, в които са необходими, Комисията предвижда в годишния план тези продукти да бъдат прехвърлени в такива държави-членки от държавите-членки, където са на разположение в интервенционните складове.
Комисията може да преразглежда годишния план с оглед на всички съответни промени, които се отразяват на изпълнението му.
4. Хранителните продукти се предоставят безплатно на определените организации.
Разпределянето на хранителните продукти на най-нуждаещите се лица е:
а)
безплатно, или
б)
на цена, която в никакъв случай не превишава цената, покриваща разходите, поети от определените организации при разпределянето на продуктите и които разходи не са допустими по параграф 7, втора алинея, букви а) и б).
5. Държавите-членки, които участват в схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1:
а)
изпращат до Комисията годишен доклад за изпълнението на програмите за разпределяне на храна;
б)
редовно и своевременно информират Комисията относно промени, които оказват въздействие върху изпълнението на програмите за разпределяне на храна.
6. Съюзът финансира допустимите разходи по схемата. Финансирането не надхвърля 500 милиона евро за бюджетна година.
7. Допустими разходи по схемата са:
а)
разходите за хранителните продукти, освободени от интервенционните складове;
б)
разходите за хранителните продукти, закупени на пазара; и
в)
разходите за транспорт на хранителните продукти от интервенционните складове между държавите-членки.
В рамките на финансовите средства, които са на разположение във всяка държава-членка за изпълнение на годишните планове, националните компетентни органи могат да считат за допустими следните разходи:
а)
разходите за транспорт на хранителни продукти до складовете за съхранение на определените организации;
б)
следните разходи, поети от определените организации, доколкото те са пряко свързани с изпълнението на годишните планове:
i)
административни разходи;
ii)
разходи за транспорт между складовете за съхранение на определените организации и крайните пунктове за разпределение; и
iii)
разходи по съхранението.
8. Държавите-членки извършват административни и физически проверки, за да гарантират изпълнението на годишните планове в съответствие с приложимите правила, и определят санкциите, приложими в случаи на нередности.
9. Върху опаковката на храните, разпределяни чрез годишните планове, както и в пунктовете за разпределение, ясно се посочва „Помощ от Европейския съюз“, заедно с емблемата на Европейския съюз.
10. Схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1, не засяга националните схеми, с които се разпределят хранителни продукти за най-нуждаещите се лица, и които са в съответствие с правото на Съюза.“
2)
В член 204 се добавя следният параграф:
„6. Член 27 се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 15 февруари 2012 година.
32012R0121
L 044/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 121/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 15. veljače 2012.
o izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 1234/2007 u pogledu podjele prehrambenih proizvoda najugroženijim osobama u Uniji
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 42. prvi stavak i članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenja Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EEZ) br. 3730/87 od 10. prosinca 1987. o utvrđivanju općih pravila za opskrbu određenih organizacija hranom iz interventnih zaliha u svrhu podjele najugroženijim osobama u Zajednici (4), koja je naknadno stavljena izvan snage i uključena u Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavi zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (5), više od dva desetljeća osiguravala je pouzdan program podjele prehrambenih proizvoda najugroženijim osobama u Uniji (dalje u tekstu: program podjele hrane) i pozitivno doprinosila socijalnoj koheziji Unije smanjenjem ekonomskih i socijalnih razlika.
(2)
Ciljevi zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) kako su utvrđeni u članku 39. stavku 1. Ugovora uključuju stabilizaciju tržišta i osiguranje da roba dođe do potrošača po razumnim cijenama. Tijekom godina, program podjele hrane pripomagao je ispunjenju obaju ciljeva te se, smanjujući prehrambenu nesigurnost najugroženijih osoba u Uniji, pokazao kao bitno sredstvo kojim se doprinosi osiguranju široke raspoloživosti hrane unutar Unije te istodobno smanjenju interventnih zaliha.
(3)
Europski parlament je u rezoluciji od 7. srpnja 2011. pozvao Komisiju i Vijeće da pronađu prijelazno rješenje za preostale godine tekućeg višegodišnjeg financijskog okvira kako bi se izbjeglo naglo smanjenje pomoći u hrani zbog smanjenja sredstava s 500 na 113 milijuna EUR i tako osiguralo da ljudi koji ovise o pomoći u hrani ne oskudijevaju u hrani.
(4)
Sadašnji program podjele hrane oslanja se na podjelu proizvoda iz interventnih zaliha Unije, koje se privremeno nadopunjuju putem nabave na tržištu. Međutim, uzastopne reforme ZPP-a i povoljan razvoj proizvođačkih cijena doveli su do postupnog smanjenja interventnih zaliha i izbora raspoloživih proizvoda. Sadašnja verzija Uredbe (EZ) br. 1234/2007 dopušta nabavu na tržištu jedino ako proizvodi nisu privremeno raspoloživi. U svjetlu presude Općeg suda u predmetu T-576/08 (6), nabava hrane na tržištu Unije ne može redovito zamjenjivati smanjene interventne zalihe. U tim se okolnostima čini primjerenim ukinuti program podjele hrane. Kako bi se dobrotvornim organizacijama u državama članicama koje koriste sadašnji program podjele hrane ostavilo dovoljno vremena da se prilagode novoj situaciji, program podjele hrane trebalo bi izmijeniti tako da se predvidi prijelazno razdoblje u kojemu nabave na tržištu trebaju postupno postati redoviti izvor nabave u okviru programa podjele hrane s ciljem dopunjavanja interventnih zaliha u slučajevima kada odgovarajuće interventne zalihe nisu na raspolaganju. Prijelazno razdoblje trebalo bi završiti po završetku godišnjeg plana za 2013.
(5)
Program podjele hrane Unije trebalo bi primjenjivati ne dovodeći u pitanje nacionalne programe podjele hrane.
(6)
Kako bi se osiguralo dobro proračunsko upravljanje, potrebno je utvrditi gornju granicu za potporu Unije. Program podjele hrane trebalo bi dodati na popis izdataka iz članka 3. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (7) koje financira Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP).
(7)
Iskustvo je pokazalo da su potrebna određena poboljšanja vezana uz upravljanje programom podjele hrane. Komisija stoga treba utvrditi godišnje planove provedbe programa podjele hrane u 2012. i 2013. na temelju zahtjeva koje su države članice dostavile Komisiji kao i na temelju drugih informacija koje smatra relevantnima. Države članice trebaju temeljiti svoje zahtjeve za prehrambenim proizvodima na nacionalnim programima podjele hrane u kojima su utvrđeni ciljevi i prioriteti podjele hrane najugroženijim osobama, koji trebaju uključivati i prehrambene aspekte. U tom je kontekstu primjereno da države članice imaju mogućnost davanja prednosti proizvodima podrijetlom iz Unije. Konačno, kako bi se osiguralo da troškovi povezani s provedbom godišnjih planova budu pravilno pokriveni, potrebno je državama članicama dati mogućnost da u granicama sredstava koja su im na raspolaganju u okviru godišnjih planova nadoknade neke troškove određenih imenovanih organizacija nastale u vezi s upravljanjem, prijevozom i skladištenjem.
(8)
Države članice trebaju provoditi odgovarajuće administrativne i fizičke kontrole te predvidjeti kazne u slučaju nepravilnosti kako bi osigurale da se godišnji planovi provode u skladu s primjenjivim pravilima.
(9)
Kako bi se osiguralo kontinuirano funkcioniranje sadašnjeg programa podjele hrane te na učinkovit način omogućilo njegovo postupno ukidanje, ova bi se Uredba trebala primjenjivati od 1. siječnja 2012. do završetka godišnjeg plana za 2013.
(10)
Uredbe (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 1234/2007 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
U članku 3. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 dodaje se sljedeća točka:
„(g)
program podjele hrane najugroženijim osobama u Uniji koji je predviđen u članku 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.”
Članak 2.
Uredba (EZ) br. 1234/2007 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 27. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 27.
Program podjele hrane najugroženijim osobama u Uniji
1. Za 2012. i 2013. uspostavlja se program u sklopu kojeg se najugroženijim osobama u Uniji mogu dijeliti prehrambeni proizvodi preko organizacija koje nisu komercijalna poduzeća i koje imenuju države članice. Za potrebe ovog programa podjele hrane na raspolaganje se stavljaju proizvodi iz interventnih zaliha, a ako nema interventnih zaliha prikladnih za program podjele hrane, prehrambeni se proizvodi nabavljaju na tržištu.
Za potrebe programa podjele hrane predviđenog u prvom podstavku, ‚najugroženije osobe’ znači fizičke osobe, uključujući obitelji ili skupine sastavljene od takvih osoba, koje su na temelju kriterija prihvatljivosti koje su donijela nadležna nacionalna tijela evidentirane ili priznate kao socijalno ili financijski ovisne osobe ili koje se smatraju takvima na temelju kriterija koje koriste imenovane organizacije i koje su odobrila navedena nadležna nacionalna tijela.
2. Države članice koje žele sudjelovati u programu podjele hrane predviđenom u stavku 1. dostavljaju Komisiji programe podjele hrane koji sadrže sljedeće:
(a)
podatke o glavnim značajkama i ciljevima tih programa;
(b)
imenovane organizacije;
(c)
zahtjeve za količinama prehrambenih proizvoda koji će se dijeliti svake godine kao i druge relevantne informacije.
Države članice biraju prehrambene proizvode na temelju objektivnih kriterija koji uključuju nutritivne vrijednosti i prikladnost za podjelu. U tu svrhu države članice mogu davati prednost prehrambenim proizvodima podrijetlom iz Unije.
3. Komisija donosi godišnje planove na temelju zahtjeva i drugih relevantnih informacija iz stavka 2. prvog podstavka točke (c) koje su dostavile države članice kao dio svojih programa podjele hrane.
U svakom se godišnjem planu utvrđuju financijska sredstva koja Unija dodjeljuje pojedinoj državi članici.
Ako prehrambeni proizvodi obuhvaćeni godišnjim planom nisu na raspolaganju na interventne zalihama u državi članici u kojoj se ti proizvodi traže, Komisija u godišnjem planu predviđa prijenos navedenih proizvoda u tu državu članicu iz država članica u kojima ih ima na interventne zalihama.
Komisija može revidirati godišnji plan u svjetlu svakog relevantnog događaja koji utječe njegovo izvršenje.
4. Prehrambeni se proizvodi besplatno isporučuju imenovanim organizacijama.
Podjela prehrambenih proizvoda najugroženijim osobama je:
(a)
besplatna; ili
(b)
po cijeni koja nikako ne smije biti veća od one koja je utemeljena na troškovima koji imenovanim organizacijama nastanu u vezi s podjelom i koji nisu prihvatljivi troškovi na temelju stavka 7. drugog podstavka točaka (a) i (b).
5. Države članice koje sudjeluju u programu podjele hrane predviđenom u stavku 1.:
(a)
dostavljaju Komisiji godišnje izvješće o provedbi programa podjele hrane;
(b)
Komisiju pravodobno obavješćuju o događajima koji utječu na provedbu programa podjele hrane.
6. Unija financira prihvatljive troškove u okviru programa. To financiranje ne prelazi 500 milijuna EUR po proračunskoj godini.
7. Prihvatljivi troškovi u okviru programa jesu:
(a)
troškovi prehrambenih proizvoda isporučenih iz interventnih zaliha;
(b)
troškovi prehrambenih proizvoda nabavljenih na tržištu; i
(c)
troškovi prijevoza prehrambenih proizvoda iz interventnih zaliha iz jedne u drugu državu članicu.
U okviru financijskih sredstava koji su na raspolaganju za provedbu godišnjih planova u pojedinoj državi članici, nacionalna nadležna tijela mogu smatrati prihvatljivima sljedeće troškove:
(a)
troškove prijevoza prehrambenih proizvoda u skladišta imenovanih organizacija;
(b)
sljedeće troškove koji nastanu imenovanim organizacijama, u mjeri u kojoj su izravno povezani s provedbom godišnjih planova:
i.
administrativne troškove;
ii.
troškove prijevoza od skladišta imenovanih organizacija do mjesta konačne podjele; i
iii.
troškove skladištenja.
8. Države članice provode administrativne i fizičke kontrole kako bi osigurale da se godišnji planovi provode u skladu s primjenjivim pravilima te utvrđuju kazne koje se primjenjuju u slučaju nepravilnosti.
9. Na ambalaži hrane koja se dijeli u okviru godišnjih planova kao i na mjestima podjele moraju biti jasno istaknute riječi ‚Pomoć Europske unije’ zajedno sa simbolom Europske unije.
10. Program podjele hrane predviđen stavkom 1. ne dovodi u pitanje bilo koji nacionalni program podjele hrane najugroženijim osobama koji je u skladu s pravom Unije.”
2.
U članku 204. dodaje se sljedeći stavak:
„6.
Članak 27. primjenjuje se od 1. siječnja 2012. do završetka godišnjeg plana za 2013.”
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova se Uredba primjenjuje od 1. siječnja 2012. do završetka godišnjeg plana za 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 15. veljače 2012.