РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 905/2011 НА СЪВЕТА
от 1 септември 2011 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат (PET) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 2604/2000 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилен терефталат („PET“) с произход, inter alia, от Индия („първоначалното разследване“). След провеждане на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 192/2007 (3) окончателно антидъмпингово мито за последващ период от пет години. Антидъмпинговите мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета (4) след частично междинно преразглеждане („последното разследване за преразглеждане“). Мерките бяха установени на нивото на отстраняване на вредата и се състоят от специфични антидъмпингови мита. Ставката на митото варира от 87,5 EUR до 200,9 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите производители, е в размер на 153,6 EUR за тон („настоящите мита“).
(2)
С Регламент (ЕО) № 2603/2000 (5) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на PET с произход, inter alia, от Индия. След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 193/2007 (6) окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета след последното разследване за преразглеждане. Изравнителните мерки се изразяват в специфично мито. Ставката на митото варира от 0 EUR до 106,5 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите износители, е в размер на 69,4 EUR за тон („настоящите изравнителни мерки“).
(3)
С Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие предложения за доброволни договорености от страна на няколко производители износители, с които се установява минимална вносна цена („МВЦ“) („доброволните договорености“).
1.2. Заявление за преразглеждане
(4)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше подадено заявление за частично междинно преразглеждане от страна на Reliance Industries Limited, индийски производител износител на PET („заявителят“). Заявлението бе ограничено до дъмпинга и до заявителя. Същевременно заявителят поиска и преразглеждане на настоящите изравнителни мерки. Остатъчните антидъмпингови и изравнителни мита са приложими към вноса на продукти, произведени от заявителя, а продажбите на заявителя за Съюза се подчиняват на условията на поетите доброволни договорености.
(5)
Заявителят предостави prima facie доказателства, че запазването на настоящото мито на сегашното му ниво вече не е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Заявителят по-специално изтъкна, че са налице съществени промени в производствените разходи на дружеството, които са довели до значително по-нисък дъмпингов марж след налагането на настоящите мита. Направеното от заявителя сравнение на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза навежда на извода, че дъмпинговият марж е значително по-нисък от нивото на настоящите мита.
1.3. Започване на частично междинно преразглеждане
(6)
Като установи след консултация с Консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства в подкрепа на откриването на частично междинно преразглеждане („настоящото преразглеждане“), Комисията обяви чрез известие, публикувано на 10 юни 2010 г. в Официален вестник на Европейския съюз (8), откриването на процедура за частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, ограничено до разглеждането на дъмпинга, доколкото това засяга заявителя.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(7)
Продуктът, предмет на преразглеждането, е полиетилен терефталат (PET) с вискозитет 78 ml/g или повече съгласно стандарт ISO 1628-5, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход от Индия („разглежданият продукт“).
(8)
В хода на разследването бе установено, че разглежданият продукт, произвеждан в Индия и продаван на пазара на Съюза, е идентичен от гледна точка на физическите и химическите си характеристики и употребата си с продукта, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в Индия. Поради това се стигна до заключението, че продуктите, продавани на вътрешния пазар и на експортните пазари, са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на дъмпинга по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
1.5. Засегнати страни
(9)
Комисията официално уведоми заявителя, представителите на държавата на износа и асоциацията на производителите в Съюза за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за откриване на процедурата.
(10)
На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и показаха, че са налице конкретни причини, поради които следва да бъдат изслушани, бе предоставена такава възможност.
(11)
С цел получаване на необходимата информация за своето разследване Комисията изпрати въпросник на заявителя и получи отговор в рамките на посочения за целта срок.
(12)
Комисията изиска и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на дъмпинга. Комисията извърши проверка на място в помещенията на заявителя в Мумбай, Индия.
1.6. Разследван период в рамките на преразглеждането
(13)
Разследването на дъмпинга обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. („разследваният период в рамките на преразглеждането“, или „РПП“).
2. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
2.1. Траен характер на твърдяната промяна в обстоятелствата през РПП
(14)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше проучен въпросът дали обстоятелствата относно дъмпинга са се променили съществено и дали тази промяна има траен характер.
(15)
Заявителят изтъкна, че промените в неговата нормална стойност и в експортните му цени, настъпили след провеждането на първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият му марж, са резултат от съществена промяна в производствените разходи. Той посочи, че промяната в производствените му разходи е свързана с намаляването на митата, приложими към вноса в Индия на основната суровина, използвана в производствения му процес. Освен това заявителят изтъкна също, че намаляването на митата е довело до намаляване на стимулите за износ, което е предизвикало промяна в продажните цени на вътрешния пазар, използвани за определяне на нормалната стойност.
(16)
Беше установено обаче, че въпреки намаляването на митата и на стимулите за износ, продажните цени на вътрешния пазар на дружеството, използвани за определяне на нормалната стойност през РПП, са били по-високи от цените, използвани при първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият марж на заявителя. По-високите продажни цени на вътрешния пазар са били резултат, inter alia, от увеличените цени на някои суровини и други изходни материали.
(17)
Що се отнася до експортните цени за Съюза през РПП, те бяха определени в съответствие с член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент. Трябваше обаче да се провери по-специално дали наличието на доброволни договорености по отношение на цената, по силата на които заявителят е задължен да продава продукта си на пазара на Съюза на цена над установената за всеки месец МВЦ, е оказало въздействие върху експортните цени на заявителя през РПП. Поради изложените по-долу причини беше изведено заключението, че износът за Съюза действително е бил повлиян от доброволните договорености по отношение на цената. В това отношение, като се има предвид, че заявителят е трябвало да се съобразява с поетите с доброволните договорености задължения по отношение на МВЦ, той е решил да не изнася за Съюза през определени месеци от РПП, когато неговите експортни цени за другите експортни пазари са били по-ниски от МВЦ.
(18)
Беше отбелязано, че заявителят е продавал продукта си на пазара на Съюза само в продължение на 6 месеца през РПП. От друга страна, през този период той е продавал продукти на други експортни пазари, където не е трябвало да се съобразява със задължението, поето въз основа на доброволните договорености по отношение на цената. Беше отбелязано, че експортните цени за трети държави през месеците, когато заявителят не е изнасял за Съюза, са били значително по-ниски от установената МВЦ. Поради това, с оглед на гореизложеното, има основание да се приеме, че единствената причина, поради която заявителят не е продавал продуктите си на пазара на Съюза през останалите месеци, е, че той е трябвало да спази задълженията, поети с доброволните договорености, и не е можел да продава на цени под установената МВЦ.
(19)
Заявителят оспори констатацията, че причината, поради която не е продавал продукти на пазара на Съюза, е свързана със съществуващите доброволни договорености. Заявителят посочи, че що се отнася до продажбите му през РПП на други големи експортни пазари, е имало месеци, през които не са осъществявани продажби, поради което нередовните продажби не са били специфична характеристика на пазара на Съюза. Той също така заяви, че сравнението на месечна основа на вносните цени на разглеждания продукт за Съюза от всички останали държави износители и/или вносните цени на разглеждания продукт с произход от Индия с месечната МВЦ на дружеството би показало, че заявителят е щял да бъде в състояние да продава продукти за Съюза през всички месеца от РПП, без да наруши задълженията си, произтичащи от доброволните договорености.
(20)
Доводите на заявителя не могат да бъдат приети, тъй като, от една страна, дружеството е съсредоточило дейността си върху отделни подбрани пазари, притежаващи своя собствена специфика, и те не обясняват защо дружеството не е продавало на пазара на Съюза. От друга страна, осъществените от заявителя сравнения са основани на общи статистически данни, докато констатациите от настоящото преразглеждане се основават на специфични за дружеството данни, които са по-релевантен и достоверен източник за достигането до съответни изводи. Представените доводи от заявителя също така не бяха напълно валидни: например през някои месеци вносните цени за Съюза като цяло действително са били по-високи от МВЦ, докато през други периоди вносните цени като цяло са били по-ниски от МВЦ и по тази причина от тях не е можело да се направят общи заключения. Въпреки това не се оспорва, че заявителят е извършил продажби за Съюза единствено през месеците, когато вносните цени за Съюза като цяло са били на нивото на МВЦ или по-високи.
(21)
Доводът на заявителя, че ако е искал, той е можел да продава продукти на пазара на Съюза през шестмесечния период, през който е продавал продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ, се отхвърля като спекулативен и необоснован. Заявителят не е изложил други доводи относно причините, поради които не е продавал продукти на Съюза през тези шест месеца, докато същевременно е продавал същите продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ. Поради това беше заключено, че заявителят не е продавал продукти на Съюза през определен период поради необходимостта да спази задълженията, произтичащи от доброволните договорености. Вследствие на това експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни.
(22)
Беше направено сравнение и между продажните цени на заявителя на пазара на Съюза и цените на другите експортни пазари, за които не е било поето задължение с доброволните договорености по отношение на цената. Беше установено, че експортните цени на тези пазари без ценови задължения системно са били по-ниски през целия РПП.
(23)
Заявителят оспори заключенията, изведени от сравнението на цените за Съюза и за други експорти пазари, като изтъкна, че при анализ на ниво отделни държави съществуват редица други експортни пазари, където цените са били по-високи от цените на пазара на Съюза. В това отношение обаче сравнението на средните цени е по-релевантно от индивидуалните различия при сравнението на ниво отделни държави, което ще бъде свързано с мащаба, както и с отличителните конкурентни фактори, имащи значение за тези индивидуални пазари.
(24)
Вследствие на това експортните цени на пазарите на трети страни отразяват по-добре обичайната ценова политика на дружеството. Разликата между експортните цени за Съюза и експортните цени за останалата част от света показва, че за заявителя биха съществували силни икономически подбуди да продава на по-ниски цени за Съюза, ако нямаше МВЦ. Ето защо при тези обстоятелства се счита, че всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на експортните цени за Съюза през РПП, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно. Същото заключение важи и за твърдението на заявителя, посочено в съображение 5, че сравнението на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза би показало дъмпингов марж под нивото на настоящите мита.
(25)
С оглед на посоченото по-горе не е изпълнено условието, установено в член 11, параграф 3 от основния регламент, че трябва да е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга. Поради това по-нататъшното прилагане на мерките на сегашното им ниво е необходимо за компенсиране на дъмпинга.
(26)
След разгласяването заявителят изтъкна, че неговите цени на пазара на Съюза са напълно надеждни. Тъй като тези износни цени са се увеличили значително между първоначалния разследван период и РПП, трябвало да се счита, че износната политика на дружеството също се е променила значително и трайно през този период. Поради това по негови твърдения дъмпинговият марж на дружеството също се е понижил значително и трайно.
(27)
Освен това заявителят твърди, че трайната промяна в обстоятелствата не е непременно решаващ елемент при оценката, която трябва да се извърши след започването на преразглеждането, а е по-релевантен въпросът дали по-нататъшното налагане на митото е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Той се позовава на основния принцип, установен в член 11, параграф 1 от основния регламент и в член 11.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който антидъмпинговите мерки са в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг. В това отношение заявителят посочи, че анализът на необходимостта следва да представлява прогнозна оценка, която би изисквала поне вероятното или възможното повторение на дъмпинга на установените по-рано нива.
(28)
Член 11, параграф 1 от основния регламент предвижда, че „[а]нтидъмпинговите мерки остават в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг“. Този принцип се прилага и при междинни преразглеждания като настоящото, по отношение на които в член 11, параграф 3 от основния регламент е предвидено, inter alia, че „[…] Процедура по междинно преразглеждане се открива, когато искането съдържа достатъчно доказателства, че продължаване на действието на мярката не е вече необходимо за компенсиране на дъмпинга и/или че няма вероятност причиняването на вреда да продължи или да се повтори, ако мярката се отмени или измени […].“ Гореспоменатата разпоредба определя критериите, които трябва да се изпълнят, когато заинтересована страна смята, че нивото на мерките е прекалено ниско или прекалено високо и поради това иска преразглеждане на тези мерки. След като такова преразглеждане е започнало, член 11, параграф 3 от основния регламент изрично предвижда, че „при провеждане на разследванията съгласно настоящия параграф Комисията може, inter alia, да прецени доколко е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга […]. За тази цел при окончателната преценка се вземат предвид всички релевантни и надлежно подкрепени от документи доказателства“. Поради това член 11, параграф 3 предвижда допълнителен критерий за оценка (т.е. съществена промяна на обстоятелствата) в случай на междинно преразглеждане, който следва да се вземе предвид при разследването в допълнение към изискването за откриването на процедурата (т.е. оценка дали са все още необходими мерките на тяхното сегашно ниво), както твърди заявителят.
(29)
Също трябва да се отбележи, че при разследването за целите на междинно преразглеждане е обичайна практика да се разглежда трайният характер на промяната в обстоятелствата, установена в хода на разследването. Всъщност в това отношение съдебната практика на Общия съд на Европейския съюз (9) потвърждава, че „институциите разполагат с широко право на преценка, включително с възможността да прибегнат до оценка за в бъдеще на ценовата политика на съответните износители в рамките на преразглеждането на необходимостта от запазване на съществуващите мерки“. Наличните доказателства показаха, че износните цени на заявителя на пазара на Съюза не отразяват действителната ценова политика на заявителя и поради това, както беше установено в съображение 21, експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни, и следователно всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на тези цени, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно, както е посочено в съображение 24.
(30)
Въпреки заключението, че експортните цени за Съюза не са се променили значително и трайно, бяха разгледани доводите на заявителя и въпросът дали мерките на сегашното им ниво са все още необходими, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга. В това отношение заявителят посочи, че тъй като дъмпинговият му марж е значително под нивото, установено в първоначалното разследване, и експортната му политика на други пазари потвърждава, че промяната в дъмпинговия марж отразява тенденцията, която може с основание да се очаква в бъдеще, настоящото ниво на мерките е явно прекомерно. Тези твърдения обаче не са подкрепени от фактите. Първо, по отношение на експортната политика на заявителя на други пазари беше установено, че, противно на твърдението на заявителя в неговото заявление, цените за тези пазари са средно почти с 10 % по-ниски от тези за Съюза. Тези експортни пазари на трети държави включват редица държави с различни по размер пазари, като за някои от тях е малко вероятно да имат вътрешно производство на PET. Поради това тези пазари се определят от собствените им конкурентни характеристики, които водят до цени и тенденции, различни от тези на пазара на ЕС. Второ, предвид тези констатации, дори да беше установено, че сегашното ниво на мерките следва да бъде променено с оглед на факта, че то повече не е необходимо, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга, не е възможно да се определи с разумна степен на точност какво би било подходящото ниво при липсата на надеждни износни цени, които да са резултат от и да отразяват нормалните условия на пазара на Съюза.
(31)
Накрая заявителят е счел, че в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент, и по-специално с оглед на буква к) от него, може да бъде извършена корекция за „разлики в други фактори, […] ако бъде доказано, че те влияят на сравнимостта на цените така, както се изисква съгласно [този] параграф“.
(32)
Предвид достигнатото по-горе заключение, че експортните цени не са променени значително и трайно, не е възможно да се установи дъмпингов марж. Поради тази причина искането за корекция не е релевантно и следователно се отхвърля.
3. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(33)
С оглед на констатациите, че обстоятелствата относно дъмпинга не са се променили значително и трайно, се счита, че настоящото преразглеждане следва да се прекрати, без да се променя нивото на митото за заявителя. Поради това антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета по отношение на вноса на PET, произведен от заявителя, следва да останат непроменени.
4. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(34)
Заявителят, както и останалите заинтересовани страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на които се основава намерението да се предложи прекратяването на настоящото преразглеждане. Получените коментари не бяха от естество, което да доведе до промяна на горепосоченото заключение.
5. ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
(35)
Поради това настоящото преразглеждане следва да се прекрати без изменение на Регламент (ЕО) № 192/2007,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход, inter alia, от Индия, се прекратява без изменение на действащите мерки.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 1 септември 2011 година.
32011R0905
L 232/14
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 905/2011
od 1. rujna 2011.
o prekidu parcijalne privremene revizije koja se odnosi na antidampinške mjere na uvoz polietilen tereftalata (PET) podrijetlom iz Indije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) (Osnovna uredba), a posebno njezin članak 11. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1 Mjere na snazi
(1)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 2604/2000 (2) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz polietilen tereftalata (PET) podrijetlom, između ostalog, iz Indije („početni ispitni postupak”). Nakon revizije nakon isteka mjera, Vijeće je Uredbom (EZ) br. 192/2007 (3) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu za dodatno razdoblje od pet godina. Antidampinške mjere izmijenjene su Uredbom Vijeća (EZ) br. 1286/2008 (4) nakon parcijalne privremene revizije („zadnja revizija ispitnog postupka”). Mjere su određene na razini uklanjanja štete i sastoje se od specifičnih antidampinških pristojba. Stopa pristojbe iznosi između 87,5 EUR i 200,9 EUR po toni za pojedinačno navedene indijske proizvođače s preostalom stopom pristojbe od 153,6 EUR po toni uvedenom na uvoz od ostalih proizvođača („trenutačne pristojbe”).
(2)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 2603/2000 (5) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz PET-a podrijetlom, između ostalog, iz Indije. Nakon revizije nakon isteka mjera, Vijeće je Uredbom (EZ) br. 193/2007 (6) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu za dodatno razdoblje od pet godina. Kompenzacijske mjere izmijenjene su Uredbom (EZ) br. 1286/2008 nakon zadnje revizije ispitnog postupka. Kompenzacijske mjere sastoje se od specifične pristojbe. Stopa pristojbe iznosi između 0 EUR i 106,5 EUR po toni za pojedinačno navedene indijske proizvođače s preostalom stopom pristojbe od 69,4 EUR po toni uvedenom na uvoz od ostalih proizvođača („trenutačne kompenzacijske mjere”).
(3)
Komisija je Odlukom 2000/745/EZ (7) prihvatila obveze koje je ponudilo nekoliko proizvođača izvoznika odredivši najnižu uvoznu cijenu (NUC) („preuzeta obveza”).
1.2 Zahtjev za reviziju
(4)
Zahtjev za parcijalnu privremenu reviziju prema članku 11. stavku 3. Osnovne uredbe podnijelo je društvo Reliance Industries Limited, proizvođač izvoznik PET-a („podnositelj zahtjeva”). Zahtjev je opsegom bio ograničen na damping i na podnositelja zahtjeva. Podnositelj zahtjeva je istodobno zatražio i reviziju trenutačnih kompenzacijskih mjera. Preostale antidampinške i kompenzacijske pristojbe primjenjuju se na uvoz proizvoda koje proizvodi podnositelj zahtjeva, a prodaju podnositelja zahtjeva u Uniji uređuje preuzeta obveza.
(5)
Podnositelj zahtjeva dostavio je dokaze prima facie da daljnja primjena trenutačne pristojbe na njezinoj trenutačnoj razini više nije potrebna kako bi se uklonio učinak dampinga. Posebno je podnositelj zahtjeva tvrdio da je bilo značajnih promjena troškova proizvodnje trgovačkog društva i da su te promjene dovele do značajno niže dampinške marže od uvođenja trenutačnih pristojba. Usporedba koju je napravio podnositelj zahtjeva između njegovih domaćih cijena i izvoznih cijena u Uniju ukazivala je na to da je dampinška marža bila značajno niža od trenutačnih pristojba.
1.3 Pokretanje parcijalne privremene revizije
(6)
Nakon što je, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, utvrdila da zahtjev sadrži dostatne dokaze prima facie koji opravdavaju pokretanje parcijalne privremene revizije („ova revizija”), Komisija je 10. lipnja 2010. u obavijesti o pokretanju postupka (8) objavljenoj u Službenom listu Europske unije najavila pokretanje parcijalne privremene revizije prema članku 11. stavku 3. Osnovne uredbe ograničene na ispitivanje dampinga u pogledu podnositelja zahtjeva.
1.4 Dotični proizvod i istovjetni proizvod
(7)
Proizvod obuhvaćen revizijom je polietilen tereftalat (PET) viskoznosti 78ml/g ili više, prema ISO standardu 1628-5, trenutačno razvrstan prema oznaci KN 3907 60 20 i podrijetlom iz Indije („dotični proizvod”).
(8)
Ispitni je postupak pokazao da je dotični proizvod koji se proizvodi u Indiji istovjetan u smislu fizičkih i kemijskih svojstava i upotrebe proizvodu koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu u Indiji. Stoga se zaključuje da su proizvodi koji se prodaju na domaćem i izvoznom tržištu istovjetni proizvodi u smislu značenja članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe. Budući da je ova revizija ograničena na utvrđivanje dampinga u mjeri u kojoj se odnosi na podnositelja zahtjeva, nisu doneseni nikakvi zaključci u pogledu proizvoda koji industrija Unije proizvodi i prodaje na tržištu Unije.
1.5 Dotične strane
(9)
Komisija je o pokretanju revizije službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, predstavnike zemlje izvoznice i udruženje proizvođača iz Unije. Zainteresirane strane dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka.
(10)
Svim zainteresiranim stranama koje su to tražile te su pokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša, odobrena je rasprava.
(11)
Kako bi dobila podatke koje je smatrala potrebnima za ispitni postupak, Komisija je podnositelju zahtjeva poslala upitnik i dobila odgovor u roku određenom u tu svrhu.
(12)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje dampinga. Posjet radi provjere Komisija je obavila je u poslovnim prostorijama podnositelja zahtjeva u Mumbaiju, Indija.
1.6 Razdoblje revizije ispitnog postupka
(13)
Ispitni postupak dampinga obuhvatio je razdoblje od 1. travnja 2009. do 31. ožujka 2010. („razdoblje revizije ispitnog postupka” ili „RRIP”).
2. REZULTATI ISPITNOG POSTUPKA
2.1 Trajna priroda navodne promjene okolnosti tijekom RRIP-a
(14)
U skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne uredbe, ispitano je jesu li se okolnosti u vezi s dampingom značajno promijenile i je li takva promjena bila trajne prirode.
(15)
Podnositelj zahtjeva tvrdio je da su promjene njegove uobičajene vrijednosti i izvoznih cijena od početnog ispitnog postupka za utvrđivanje dampinške marže bile rezultat značajne promjene troškova proizvodnje. Tvrdio je da je promjena njegovih troškova proizvodnje bila povezana sa smanjenjem carinskih pristojba koje se primjenjuju na uvoz osnovne sirovine u Indiju korištene u procesu proizvodnje. Nadalje, podnositelj zahtjeva tvrdio je i da je smanjenje carinskih pristojba dovelo do smanjenja izvoznih poticaja, što je promijenilo domaće prodajne cijene korištene za utvrđivanje uobičajene vrijednosti.
(16)
Međutim, utvrđeno je da su, unatoč smanjenjima carinskih pristojba i izvoznih poticaja, domaće prodajne cijene trgovačkog društva korištene za utvrđivanje uobičajene vrijednosti tijekom RRIP-a bile više od cijena korištenih u početnom ispitnom postupka za utvrđivanje dampinške marže podnositelja zahtjeva. Više domaće prodajne cijene posljedica su, između ostalog, povećanih troškova određenih sirovina i ostalih ulaznih materijala.
(17)
Izvozne cijene u Uniju tijekom RRIP-a utvrđene su prema članku 2. stavku 8. i stavku 9. Osnovne uredbe. Međutim, trebalo je posebno analizirati je li postojanje obveze u vezi cijene na temelju koje se podnositelj zahtjeva obvezao prodati svoje proizvode na tržište Unije po cijeni iznad NUC-a određenog za svaki mjesec tijekom RRIP-a, utjecalo na izvozne cijene podnositelja zahtjeva. Zaključeno je da je, zbog niže navedenih razloga, obveza u vezi cijene zaista utjecala na izvoz u Uniju. U tom pogledu, s obzirom da je podnositelj zahtjeva morao poštovati obvezu u vezi NUC-a, odabrao je ne izvoziti u Uniju tijekom određenih mjeseci RRIP-a kad su njegove izvozne cijene prema ostalim izvoznim tržištima bile ispod NUC-a.
(18)
Zabilježeno je da je podnositelj zahtjeva prodavao svoj proizvod u Uniju samo tijekom šest mjeseci RRIP-a. S druge strane, prodavao je proizvode tijekom cijelom razdoblja na ostalim izvoznim tržištima na kojima nije morao poštovati obvezu u vezi cijene. Napominje se da su izvozne cijene prema trećim zemljama u mjesecima tijekom kojih podnositelj zahtjeva nije izvozio u Uniju bile značajno niže od utvrđenog NUC-a. Stoga, s obzirom na gore navedeno, može se razumno pretpostaviti da je jedini razlog podnositelja zahtjeva za neprodavanje proizvoda u Uniji tijekom preostalih mjeseci bila činjenica da je morao poštovati preuzetu obvezu i nije mogao prodavati ispod određenog NUC-a.
(19)
Podnositelj zahtjeva osporavao je nalaz da je razlog za neprodavanje proizvoda na tržištu Unije povezan s postojećom preuzetom obvezom. Podnositelj zahtjeva tvrdio je da su u pogledu njegove prodaje tijekom RRIP-a na ostalim velikim izvoznim tržištima postojali mjeseci tijekom kojih nije bilo prodaje i da, stoga, neredovita prodaja nije bila specifična značajka tržišta Unije. Također je tvrdio da bi mjesečna usporedba uvoznih cijena dotičnog proizvoda prema Uniji iz svih ostalih zemalja izvoznica i/ili uvoznih cijena dotičnog proizvoda podrijetlom iz Indije s mjesečnim NUC-om trgovačkog društva pokazala da je podnositelj zahtjeva mogao prodavati proizvode u Uniju tijekom svih mjeseci RRIP-a bez kršenja svoje preuzete obveze.
(20)
Argumenti podnositelja zahtjeva ne mogu se prihvatiti jer je, s jedne strane, trgovačko društvo usmjerilo svoju djelatnost na odabrana pojedinačna tržišta koja pokreću njihove vlastite posebnosti i ne ukazuju na to zašto trgovačko društvo nije prodavalo u Uniji. S druge strane, usporedbe podnositelja zahtjeva temeljile su se na ukupnim statističkim podacima dok se nalazi ove revizije temelje na podacima koji su specifični za pojedino trgovačko društvo i koji predstavljaju odgovarajući i pouzdan izvor za donošenje zaključaka. Osim toga, argumenti koje je dostavio podnositelj zahtjeva nisu u potpunosti valjani, npr. u nekim mjesecima su ukupne uvozne cijene prema Uniji zaista bile više od NUC-a, dok su u ostalim razdobljima ukupne uvozne cijene bile niže. Stoga se nikakvi općeniti zaključci nisu mogli donijeti na temelju njih. Međutim, neosporno je da je podnositelj zahtjeva izvršio prodaju u Uniju samo u mjesecima kada su ukupne uvozne cijene prema Uniji bile na razini NUC-a ili više.
(21)
Argument podnositelja zahtjeva kako je mogao, da je htio, prodavati proizvode na tržištu Unije tijekom razdoblja od šest mjeseci kada je prodavao proizvode na ostalim tržištima po nižoj cijeni od NUC-a, odbačen je jer se smatra spekulativnim i nepotkrijepljenim. Podnositelj zahtjeva nije dostavio nikakve ostale argumente o tome zašto nije prodavao proizvode u Uniji tijekom tih šest mjeseci u isto vrijeme kada je prodavao iste proizvode na ostalim izvoznim tržištima po cijeni nižoj od NUC-a. Stoga je zaključeno da podnositelj zahtjeva nije prodavao proizvode u Uniju tijekom određenog razdoblja jer se morao pridržavati svoje preuzete obveze. Kao posljedica toga, izvozne cijene naplaćene na tržištu Unije tijekom RRIP-a nisu pouzdane.
(22)
Napravljena je usporedba i prodajnih cijena podnositelja zahtjeva na tržištu Unije i cijena ostvarenih na ostalim izvoznim tržištima za koje nije postojala preuzeta obveza u vezi cijene. Zabilježeno je da su izvozne cijene na tim tržištima bez obveza u vezi cijene stalno bile niže tijekom cijelog RRIP-a.
(23)
Podnositelj zahtjeva postavio je pitanje zaključaka donesenih na temelju usporedbe cijene u Uniji i na ostalim izvoznim tržištima, tvrdeći da, kada se analizira prema pojedinoj zemlji, postoji nekoliko ostalih izvoznih tržišta na kojima su naplaćene cijene bile više od cijena naplaćenih na tržištu Unije. Međutim, u tom pogledu je usporedba prosječnih cijena važnija od pojedinačnih razlika u usporedbi pojedinih zemalja, što će se povezati s veličinom i pojedinačnim čimbenicima konkurentnosti na tim pojedinačnim tržištima.
(24)
Slijedom toga, izvozne cijene na trećim tržištima bolje odražavaju uobičajeno ponašanje trgovačkog društva u pogledu određivanja cijena. Razlika između izvoznih cijena u Uniji i izvoznih cijena u ostatku svijeta ukazuje na to da postoje jaki ekonomski argumenti koji bi potaknuli podnositelja zahtjeva na prodaju po nižim cijenama u Uniji kad ne bi bilo NUC-a. U tim se okolnostima smatra da bi svaka novo izračunana dampinška marža temeljena na izvoznim cijenama u Uniji tijekom RRIP-a stoga bila određena na temelju cijena koje se nisu značajno promijenile i to dugotrajno. Isti zaključak primjenjuje se na tvrdnju podnositelja zahtjeva, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 5., da bi usporedba njegovih domaćih cijena i izvoznih cijena u Uniji ukazivala na to da je dampinška marža bila značajno niža od trenutačnih pristojba.
(25)
U svjetlu gore navedenog, nije ispunjen uvjet iz članka 11. stavka 3. Osnovne uredbe da su se okolnosti u pogledu dampinške marže značajno promijenile. Stoga daljnja primjena mjera na postojećoj razini više nije potrebna kako bi se uklonio učinak dampinga.
(26)
Nakon objave, podnositelj zahtjeva je i dalje tvrdio da su cijene naplaćene na tržištu Unije u potpunosti pouzdane. S obzirom da su se izvozne cijene značajno povećale između razdoblja početnog ispitnog postupka i RRIP-a, trebalo bi smatrati i da se izvozno ponašanje trgovačkog društva značajno i dugotrajno promijenilo tijekom tog razdoblja. Stoga bi se i dampinška marža trgovačkog društva navodno značajno i trajno smanjila.
(27)
Nadalje je tvrdio da trajna promjena okolnosti nije nužno odlučujući element za procjenu koju treba napraviti nakon pokretanja revizije, nego je važnije je li stalna primjena pristojbe nužna za uklanjanje učinka dampinga. Pozvao se na temeljno načelo određeno u članku 11. stavku 1. Osnovne uredbe i članku 11. stavku 1. Antidampinškog sporazuma WTO-a da antidampinške mjere ostaju na snazi samo tijekom razdoblja i, u mjeri u kojoj je potrebno, kako bi se suzbio damping koji nanosi štetu. U tom pogledu, podnositelj zahtjeva tvrdio je da bi analiza potrebe trebala biti prospektivna ocjena za koju bi bilo potrebno najmanje vjerojatno ili moguće ponavljanje dampinga na prethodno utvrđenoj razini.
(28)
Članak 11. stavak 1. Osnovne uredbe kaže da: „Antidampinška mjera ostaje na snazi samo tijekom razdoblja i, u mjeri u kojoj je potrebno, kako bi se suzbio damping koji nanosi štetu.” To načelo prenosi se na tretman privremenih revizija, kao u ovom slučaju, kada se člankom 11. stavkom 3. Osnovne uredbe određuje, između ostalog, da „[…] Privremena se revizija pokreće ako zahtjev sadrži dostatne dokaze da više nije potreban nastavak primjene mjere da bi se uklonio učinak dampinga i/ili da nastavak ili ponavljanje štete nije vjerojatno ako se mjera ukloni ili izmijeni […].” Gore navedenom odredbom određuje se mjerilo koje treba ispuniti kada zainteresirana strana smatra da je razina mjera preniska ili previsoka i stoga zahtijeva reviziju tih mjera. Kada se pokrene takva revizija, članak 11. stavak 3. Osnovne uredbe nastavlja dalje i izričito određuje da „U provedbi ispitnih postupka prema ovom stavku Komisija može, između ostalog, razmotriti jesu li se znatno promijenile okolnosti u pogledu dampinga […]. U tom pogledu, uzima se u obzir konačno utvrđivanje svih relevantnih i propisno dokumentiranih dokaza.” Stoga se člankom 11. stavkom 3. predviđa dodatni kriterij procjene (tj. značajnu promjenu okolnosti) u slučaju privremenih revizija koji treba promatrati tijekom ispitnog postupka uz zahtjev u vezi pokretanja postupka (tj. ocjenu jesu li mjere na trenutačnoj razini još uvijek potrebne), kako je zatražio podnositelj zahtjeva.
(29)
Također bi trebalo napomenuti da je standardna praksa u privremenim revizijama ispitnih postupaka ispitati trajnu prirodu primijenjenih okolnosti utvrđenih tijekom ispitnog postupka. Naime, u tom pogledu, sudska praksa Općeg suda Europske unije (9) potvrđuje da „kod ocjene potrebe za nastavljanjem postojećih mjera institucije imaju veliku slobodu odlučivanja, koja uključuje mogućnost procjene politike cijena dotičnih izvoznika.” Raspoloživi dokazi pokazuju da izvozne cijene koje naplaćuje podnositelj zahtjeva na tržištu Unije ne odražavaju stvarnu cjenovnu politiku podnositelja zahtjeva i stoga, kako je zaključeno u uvodnoj izjavi 21., izvozne cijene naplaćene na tržištu Unije tijekom RRIP-a nisu pouzdane te bi svaka novo izračunana dampinška marža temeljena na tim cijenama stoga bila određena na temelju cijena koje se nisu značajno ili trajno promijenile, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 24.
(30)
Unatoč zaključku da se izvozne cijene u Uniji nisu značajno ili trajno promijenile, razmatrali su se argumenti podnositelja zahtjeva i pitanje jesu li mjere na trenutačnoj razini još uvijek potrebne za suzbijanje dampinga. U tom pogledu, podnositelj zahtjeva tvrdio je da je trenutačna razina mjera očito pretjerana s obzirom na to da će njegova dampinška marža biti značajno niža od marže utvrđene u početnom ispitnom postupku, a njegovo izvozno ponašanje potvrdit će da promjena dampinške marže odražava kretanje koje se može razumno očekivati u budućnosti. Međutim, utvrđeno je da ti argumenti nisu potkrijepljeni činjenicama. Prvo, u pogledu izvoza podnositelja zahtjeva na ostala tržišta, utvrđeno je da, suprotno od tvrdnje iz zahtjeva podnositelja zahtjeva, cijene na tim tržištima bile su u prosjeku gotovo 10 % niže od cijena u Uniji. Ta izvozna tržišta trećih zemalja čine brojne zemlje različitih veličina tržišta, od kojih neka vjerojatno nemaju domaću proizvodnju PET-a. Ta tržišta stoga definiraju njihove vlastite pojedinačne značajke tržišnog natjecanja koje su dovele do cijena i kretanja koji se razlikuju od onih na tržištu Unije. Drugo, u svjetlu tih nalaza, čak i kad bi se utvrdilo da bi trenutačnu razinu mjera trebalo promijeniti jer više nije potrebna za suzbijanje dampinga, ne može se utvrditi s razumnim stupnjem točnosti, koja bi bila odgovarajuća razina u slučaju izostanka pouzdanih izvoznih cijena koje proizlaze iz uobičajenih uvjeta na tržištu Unije i koje ih odražavaju.
(31)
Konačno, podnositelj zahtjeva smatrao je da bi se prilagodba mogla napraviti u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe, a posebno s njegovom točkom (k) za „razlike u drugim čimbenicima […] ako se pokaže da utječu na usporedivost cijena u skladu s ovim stavkom”.
(32)
S obzirom na gore doneseni zaključak da se izvozne cijene nisu značajno i trajno promijenile, nemoguće je utvrditi dampinšku maržu. Zbog toga je zahtjev za promjenu nevažan te se odbacuje.
3. PREKID ISPITNOG POSTUPKA
(33)
S obzirom na nalaze da se okolnosti u pogledu dampinga nisu značajno i trajno promijenile, smatra se da bi ovu reviziju trebalo prekinuti bez izmjene razine pristojbe za podnositelja zahtjeva. Stoga bi antidampinške mjere uvedene Uredbom (EZ) br. 1286/2008 na uvoz PET-a koji proizvodi podnositelj zahtjeva trebale ostati nepromijenjene.
4. OBJAVA
(34)
Podnositelj zahtjeva i ostale dotične strane obaviješteni su o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo predložiti prekidanje ove revizije. Primljenu komentari nisu mogli promijeniti gornji zaključak.
5. ZAVRŠNA ODREDBA
(35)
Ovu bi reviziju, stoga, trebalo prekinuti bez ikakve izmjene Uredbe (EZ) br. 192/2007,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prekida se parcijalna privremena revizija antidampinških mjera koje se primjenjuju na uvoz polietilen tereftalata trenutačno razvrstanog prema oznaci KN 3907 60 20 i podrijetlom, između ostalog, iz Indije bez izmjene mjera na snazi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 1. rujna 2011.