РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 430/2010 НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (2) в Регламент (ЕИО) № 2913/92 бе въведено задължението за подаване на обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път. В Регламент (ЕО) № 273/2009 на Комисията (3), чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (4), се предвижда преходен период, който изтича на 31 декември 2010 г., през който икономическите оператори да имат възможност, но без да са задължени, да подават обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път.
(2)
Целесъобразно е да се направят някои корекции на правилата, отнасящи се до обобщените декларации за въвеждане и напускане, с цел намаляване на административната тежест в случаите, при които такива декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността. Освен това, за подобряване на анализа на риска, домакинското имущество в съответствие с определението в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (5) не следва да бъде освободено от задължението за деклариране по този начин, ако то се превозва по силата на договор за превоз.
(3)
В някои случаи предоставянето на данни относно сигурността и безопасността в митническите декларации и изискването за специфичен срок за представянето на тези декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността, така че следва да бъдат въведени някои дерогации от правилата в тази връзка; следва обаче тези дерогации да не засягат основните правила по отношение на митническите декларации, независимо от това под каква форма са представени.
(4)
В някои случаи, когато не се прилагат сроковете за декларациите за износ, свързани със сигурността и безопасността, като продоволствия за кораби и самолети, на митническите органи следва да се предостави възможност да разрешат на надеждните икономически оператори да вписват изнесените стоки в своите документи и периодично да отчитат операциите по износа, след като стоките напуснат митническата територия на Общността.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията (6) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени общи критерии и общ образец за исканията за разрешение за опростена декларация, както и процедура за оформяне на място. Следва да се уточни, че тези правила се отнасят до всички митнически процедури. С член 253а от същия регламент се въвежда изискване, в сила от 1 януари 2011 г., съгласно което, за да се използват опростените декларации или процедурата за оформяне на място, е необходимо подаването на електронни митнически декларации и уведомления. Някои държави-членки информираха Комисията, че е възможно тези системи да не бъдат въведени до определената дата. При извършен ефективен анализ на риска на тези държави-членки следва да бъде предоставена възможност да приемат, при определени от тях условия, митнически декларации и уведомления под форма, различна от електронната, до прилагането на Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (7).
(6)
При реекспорт от митническата територия на Общността на стоки на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, без да се изисква обобщена декларация за напускане, следва да се предвиди алтернативен начин за вписване или уведомяване относно реекспорта и съответното отговорно лице.
(7)
Следва да се уточни, че формалностите по износа се прилагат не само за общностни стоки с местоназначение извън митническата територия на Общността, но също така по отношение на освободени от мита корабни и самолетни доставки, така че изпращачът да може да получи доказателство за това, че стоката е напуснала митническата територия на Общността, което е необходимо за целите на освобождаването от данък. Същите правила следва да се прилагат и при случаите, когато необщностни стоки се реекспортират с декларация за реекспорт.
(8)
В съответствие с членове 278, 279 и 280 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (8) и член 3 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (9) при въвеждането и при извеждането на общностни стоки на и от територии в рамките на митническата територия на Общността, за които посочените директиви не се прилагат, се изисква прилагането на формалностите за внос и износ. Целесъобразно е позоваването на тези разпоредби и освобождаването на посочените операции от изискването за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, и за спазване на специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, предвид факта, че тези разпоредби следва да се прилагат само за стоки, които се въвеждат в митническата територия на Общността или я напускат. Специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, както и разпоредбите за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, също не са необходими в случаите, когато стоки се въвеждат в Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана, предвид географското им разположение.
(9)
Следва да се уточни митническото учреждение, в което се подава обобщената декларация за напускане, както и лицето, което е отговорно за подаването на декларацията. Това уточнение трябва да включва ситуациите, при които вместо обобщена декларация за напускане се подава транзитна декларация, която съдържа сведенията от обобщена декларация за напускане.
(10)
За да се улесни митническият надзор в изходното митническо учреждение, е необходимо да се уточнят задълженията на лицата, които предават стоки на друго лице, преди стоките да бъдат изведени от митническата територия на Общността, както и задълженията на лицата, които трябва да предоставят на изходното митническо учреждение информация относно напускането на стоките. Същите задължения следва да се прилагат и в случаите, когато стоките, декларирани за износ и представени в изходното митническо учреждение, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността и са напуснали изходното митническо учреждение.
(11)
По силата на Директива 2008/118/ЕО използването на компютризираната система за контрол на движението на акцизите (EMCS) е задължително за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз от 1 януари 2011 г. В съответствие с посочената директива движението на общностни стоки под режим отложено плащане на акциз с местоназначение извън митническата територия на Общността трябва да се осъществява в съответствие с процедурата за износ, за която трябва да се използва компютризирана система. Следователно специалните правила относно използването на административния придружаващ документ, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. относно придружителния административен документ за движение под режим отложено плащане на акциз на стоки, подлежащи на облагане с акциз (10), следва да бъдат заличени считано от 1 януари 2011 г. Процедурите по износа, започнали под покритието на придружителен административен документ преди посочената дата, следва да приключат в съответствие с член 793в от Регламент (ЕИО) № 2454/93, приложим на 31 декември 2010 г.
(12)
Тези изменения не трябва да изискват промени в електронните системи, които вече се използват или трябва да са въведени, когато настоящият регламент стане приложим.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следната точка 18:
„18.
„Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
Член 181в се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета (11), както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и член 229, параграф 1, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква м) се заменя със следното:
„м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или добивни платформи, или вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи или вятърни турбини за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини; както и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавя се следната буква о):
„о)
стоки, въведени от територии, включени в митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО на Съвета (12) или Директива 2008/118/ЕО на Съвета (13), както и стоки, въведени в митническата територия на Общността от Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.
3.
В член 184г, параграф 3 текстът „Член 181в, букви в)-и), л)-н)“ се заменя с „Член 181в, букви в)-и), л)-о)“.
4.
В член 189 се добавя следният параграф:
„Обаче стоки, въведени на митническата територия на Общността, които са разтоварени и повторно натоварени на същото транспортно средство по време на текущото пътуване с цел да се предостави възможност за разтоварване или натоварване на други стоки, не се представят пред митническите органи.“
5.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Когато обаче митническите органи или икономическите оператори не разполагат с компютризирани системи за подаване или приемане на опростени митнически декларации или на уведомления за оформяне на място с използването на методи за електронна обработка на данни, митническите органи могат да приемат декларации и уведомления в друга форма, предвидена от тях, при условие че е извършен ефективен анализ на риска.“
6.
В член 261 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в, са изпълнени.“
7.
В член 264 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в.“
8.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б, 253в и 270.“
9.
В член 272 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в параграф 2 и в членове 253, 253а, 253б, 253в и 274.“
10.
Член 279 се заменя със следното:
„Член 279
Формалностите по износа, посочени в членове 786-796д, могат да бъдат опростени в съответствие с настоящата глава.“
11.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б, 253в, член 261, параграф 2 и, mutatis mutandis, член 262.“
12.
Член 283 се заменя със следното:
„Член 283
Разрешение за използване на процедурата на оформяне на място се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б и 253в, на всяко лице, наричано по-долу „одобрен износител“, което желае да извършва процедурите по износа в своите помещения или на други места, определени или одобрени от митническите органи.“
13.
Член 284 се заличава.
14.
В член 285а се добавя следният параграф 1а:
„1а. В случаите, в които се прилага член 592а или член 592г, митническите органи могат да разрешат на икономическия оператор незабавно да вписва в документацията си всяка операция по износ и да отчете всичките операции пред митническото учреждение, издало разрешението, в допълнителна декларация, изготвяна периодично, в рамките на не повече от един месец след като стоките са напуснали митническата територия на Общността. Разрешението може да се издаде при следните условия:
а)
икономическият оператор използва разрешението единствено за стоки, които не са предмет на забрани и ограничения;
б)
икономическият оператор предоставя на митническото учреждение на износ цялата информация, която учреждението смята за необходима за осъществяването на контрол върху стоките;
в)
когато митническото учреждение на износ е различно от изходното митническо учреждение, ако митническите органи допускат прилагането на подобна практика и ако посочената в буква б) информация се предоставя и на изходното митническо учреждение.
Когато се прилага посочената в първата алинея практика, вписването на стоките в документите е равностойно на освобождаване за износ и извеждане.“
15.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и член 229, параграф 2, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или добивни платформи или за вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи или по вятърни турбини, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
консумативи, предназначени за използване на посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавят се следните букви н)-п):
„н)
стоките, които са освободени по силата на Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулските отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк за специалните мисии от 16 декември 1969 г.;
о)
стоки, доставени за монтиране като части или спомагателни съоръжения в плавателни съдове и въздухоплавателни средства, моторно гориво, смазочни материали и газ, необходими за експлоатацията на плавателните съдове или на въздухоплавателните средства, хранителни продукти или други артикули, използвани за консумация или продажба на борда;
п)
стоки, предназначени за територии в рамките на митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО, и стоки, отправени от тези територии до друго местоназначение в митническата територия на Общността, както и стоки, отправени от митническата територия на Общността за Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.“
16.
Член 592б се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква д) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато митническата декларация не е подадена с използването на методи за електронна обработка на данни, срокът, установен в параграф 1, буква а), подточки iii) и iv), букви б), в) и г), е поне четири часа.“
17.
В член 592ж изразът „член 592а, букви от в) до м)“ се заменя с „член 592а, букви от в) до п)“.
18.
В дял IV, глава 2 се добавя следният член 786:
„Член 786
1. Процедурата по износ по смисъла на член 161, параграф 1 от Кодекса се използва, когато общностни стоки трябва да бъдат докарани до местоназначение извън митническата територия на Общността.
2. Формалностите относно декларацията за износ, предвидена в настоящата глава, се използват също така в случаи, когато:
а)
общностни стоки трябва да се въведат на или изведат от територии, намиращи се в митническата територия на Общността, където Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО не се прилага;
б)
общностни стоки се доставят освободени от мита като корабни и самолетни доставки, независимо от местоназначението на кораба или самолета.
В случаите, посочени в букви а) и б) обаче, следва да не се налага включването в декларацията за износ на данните, изисквани за обобщената декларация, предвидени в приложение 30A.“
19.
В член 792а, параграф 2 изразът „член 793а, параграф 6“ се заменя с „член 793, параграф 2, втора алинея, буква б)“.
20.
В член 793 се добавя следният параграф 3:
„3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, буква б), при които стоките, пренасяни с единен договор за превоз, пристигат в митническото учреждение на фактическия изходен пункт от митническата територия на Общността, превозвачът при поискване представя в учреждението един от следните документи:
а)
референтния номер на превоза от декларацията за износ, при наличие на такъв; или
б)
копие от единния договор за превоз или от декларацията за износ за съответните стоки; или
в)
уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз и броя на опаковките и, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването; или
г)
информация относно единния договор за превоз или за превоза на стоки извън митническата територия на Общността, която се съдържа в системата за обработка на данни на лицето, пренасящо стоките, или друга система за обработка на търговски данни.“
21.
В член 793а се заличава параграф 6.
22.
Член 793в се заличава.
23.
В член 796в втората алинея се заменя със следното:
„Тази нотификация съдържа референтния номер на превоза от декларацията за износ.“
24.
Член 796г се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 793, параграф 2, втора алинея, буква б), изходното митническо учреждение се уверява, че представените стоки съответстват на декларираните и че физически напускат митническата територия на Общността. Всяка проверка на стоките се извършва от изходното митническо учреждение, като се използва съобщението за „Предварителен запис за износ“, получено от митническото учреждение на износ, като основа за такава проверка.
За извършване на митнически надзор, когато стоките се разтоварват от едно превозно средство и се предават на друго лице, което съхранява стоките, и се натоварват на друго превозно средство, което ще изведе стоките от митническата територия на Общността след представяне в изходящото митническо учреждение, се прилагат следните разпоредби:
а)
най-късно при предаването на стоките притежателят съобщава на следващия притежател на стоките уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз, както и броя на опаковките или, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването и, ако е издаден такъв - референтния номер на превоза от декларацията за износ. Съобщаването може да се извърши по електронен път и/или при използването на системите за търговска, пристанищна или транспортна информация, или, ако това не е възможно - под каквато и да е друга форма. Не по-късно от момента на предаване на стоките лицето, на което те се предават, отбелязва в документацията си съобщението, представено му от предходния притежател на стоките;
б)
превозвачът може да натовари стоки за превоз извън митническата територия на Общността, единствено ако му е предоставена информацията, посочена в буква а);
в)
превозвачът уведомява изходното митническо учреждение за извеждането на стоките, като предоставя информацията, посочена в буква а), освен ако митническите органи не разполагат с достъп до посочената информация чрез съществуващи системи и процедури за търговска, пристанищна или транспортна информация. При възможност това уведомяване се включва в съществуващ манифест или други изисквания за съобщаване за транспорта.
За целите на втора алинея „превозвач“ означава лицето, което извежда стоките или което поема отговорността за превозването на стоките извън митническата територия на Общността. Все пак:
-
при комбиниран транспорт, където активното превозно средство, напускащо митническата територия на Общността, само превозва друго превозно средство, което, след пристигането на активното превозно средство по местоназначение, ще се движи самостоятелно като активно превозно средство, „превозвач“ означава лицето, което ще управлява превозното средство, което ще се движи самостоятелно от момента, в който превозното средство, напускащо митническата територия на Общността, пристигне по местоназначение,
-
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното извеждане на стоките извън митническата територия на Общността.“;
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Без да се засяга член 792а, когато стоки, декларирани за износ, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, лицето, което извежда стоките от изходното митническо учреждение за превоз до определено място на тази територия, предоставя на изходното митническо учреждение информацията, посочена в параграф 1, втора алинея, буква а). Тази информация може да бъде предоставяна под всяка форма.“
25.
В член 796га, параграф 4 текстът в буква д) се заменя със следното:
„д)
документация на икономическите оператори за стоки, доставени на нефтени и газови сондажни или добивни платформи или вятърни турбини.“
26.
В член 841, параграф 1 изразът „членове 787-796д“ се заменя с „член 786, параграф 1 и параграф 2, буква б) и членове 787-796д“.
27.
Член 841а се заменя със следното:
„Член 841а
1. В случаи, различни от посочените в член 182, параграф 3, трето изречение от Кодекса, уведомяването за реекспорт се извършва чрез обобщена декларация за напускане в съответствие с членове 842а-842д, освен в случаите, когато в съответствие с член 842а, параграф 3 или 4 такава декларация не се изисква.
2. Когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са реекспортирани, без да се изисква митническа декларация или обобщена декларация за напускане, реекспортът трябва да бъде нотифициран на митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността, преди напускането на стоките под формата, предвидена от митническите органи.
По негово искане на посоченото в параграф 3 лице се разрешава да промени едно или повече от сведенията в уведомлението. След като стоките, посочени в уведомлението, напуснат митническата територия на Общността, такива промени не са допустими.
3. Уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, се изготвя от превозвача. Такова уведомление обаче следва да се подава от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава уведомлението. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
4. В случаи, когато в съответствие с уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
28.
Член 842а се заменя със следното:
„Член 842а
1. Без да се засягат параграфи 3 и 4, когато за извеждането на стоки от митническата територия на Общността не се изисква митническа декларация, обобщената декларация за напускане се подава в изходното митническо учреждение.
2. За целите на настоящата глава изходно митническо учреждение се нарича:
а)
митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността; или
б)
когато стоките ще напуснат митническата територия на Общността по въздух или по море, митническото учреждение, компетентно за мястото, където стоките се товарят на плавателен съд или въздухоплавателно средство, с което те ще бъдат пренесени до местоназначение извън митническата територия на Общността.
3. Не се изисква обобщена декларация за напускане, когато електронна транзитна декларация съдържа данните от обобщената декларация за напускане, при условие че получаващото митническо учреждение е също така изходното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение се намира извън митническата територия на Общността.
4. Обобщена декларация за напускане не се изисква в следните случаи:
а)
изброените в член 592а;
б)
когато стоки се натоварват в пристанище или летище на митническата територия на Общността и са предназначени за разтоварване в друго пристанище или летище на Общността, при условие че при поискване на изходното митническо учреждение се представи доказателство за мястото, където се възнамерява да се извърши разтоварването, под формата на търговски, пристанищен или транспортен манифест или товарен списък. Същото се прилага и в случаите, когато плавателният съд или въздухоплавателното средство, с който/което се превозват стоките, има престой на пристанище или летище извън митническата територия на Общността и тези стоки трябва да останат на борда на плавателния съд или въздухоплавателното средство по време на престоя на пристанището или летището извън митническата територия на Общността;
в)
когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на Общността и с което ще бъдат изведени от нея;
г)
когато стоките са натоварени в предходното пристанище или летище в митническата територия на Общността и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от митническата територия на Общността;
д)
когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са пренатоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателен съд, въздухоплавателно средство или железопътно превозно средство, с който/което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на Общността, при условие че:
i)
пренатоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или в свободна зона с контрол тип I; при извънредни обстоятелства митническите органи могат да удължат посочения период, за да се справят с тези обстоятелства;
ii)
митническите органи разполагат с информация за стоките; както и
iii)
доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя;
е)
когато на изходното митническо учреждение е предоставено доказателство, че стоките, които трябва да бъдат изведени от митническата територия на Общността, вече са обхванати от митническа декларация с данните от обобщената декларация за напускане било посредством системата за обработка на данни на притежателя на съоръжението за временно складиране, превозвача или оператора на пристанището/летището, или посредством друга система за обработка на търговски данни, при условие че същата е одобрена от митническите органи.
Без да се засяга член 842г, параграф 2, в случаите, посочени в букви а)-е), при митническите проверки се отчита спецификата на ситуацията.
5. Обобщената декларация за напускане, при необходимост, се подава от превозвача. Такава декларация обаче следва да бъде подавана от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава декларацията. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си с договорно споразумение и че декларацията е подадена с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
6. Когато след подаването на обобщената декларация за напускане стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
29.
В член 842г, параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
„Когато стоките, обхванати от едно от освобождаванията от изискването за обобщена декларация за напускане, установени в член 842а, параграф 4, напуснат митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките при необходимост и въз основа на документацията или на друга информация, която обхваща стоките.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1-13 и 15-29 се прилага от 1 януари 2011 г. Когато обаче дадена операция по износ е започнала преди тази дата под покритието на придружителен административен документ в съответствие с член 793в, параграф 1, изходното митническо учреждение прилага мерките, предвидени в член 793в, на 1 януари 2011 г. и след тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 май 2010 година.
32010R0430
L 125/10
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
20.05.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 430/2010
od 20. svibnja 2010.
o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (1), a posebno njezin članak 247.,
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 648/2005 Europskog parlamenta i Vijeća (2) uvedena je u Uredbu (EEZ) br. 2913/92 obveza podnošenja ulaznih ili izlaznih skraćenih deklaracija elektroničkim putem. Uredbom Komisije (EZ) br. 273/2009 (3) kojom se odstupa od određenih odredaba Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (4) predviđa se prijelazna faza koja istječe 31. prosinca 2010., a tijekom koje gospodarski subjekti mogu, ali nisu obvezni, podnositi ulazne i izlazne skraćene deklaracije elektroničkim putem.
(2)
Primjereno je prilagoditi neka pravila o ulaznim i izlaznim skraćenim deklaracijama kojima je cilj smanjiti administrativna opterećenja u slučajevima kada, s ciljem sigurnosti i osiguranja, takve deklaracije nisu potrebne. Nadalje, s ciljem bolje analize rizika, kućanski predmeti kako su utvrđeni u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009 od 16. studenoga 2009. o uspostavi sustava oslobođenja od carina u Zajednici (5) ne bi trebali biti oslobođeni od podnošenja tih deklaracija ako se prevoze na temelju ugovora o prijevozu.
(3)
U određenim slučajevima, navođenje podataka o sigurnosti i osiguranju u carinskim deklaracijama i zahtjev za posebnim rokom za podnošenje tih deklaracija nisu potrebni za potrebe sigurnosti i osiguranja, tako da je u tom pogledu potrebno uvesti dodatna izuzeća; međutim, takva izuzeća ne bi trebala utjecati na opća pravila o carinskim deklaracijama, bez obzira na oblik u kojem se mogu podnositi.
(4)
U određenim slučajevima kada se ne primjenjuju rokovi za izvozne deklaracije koji se odnose na sigurnost i osiguranje, kao što su zalihe za brodove i zrakoplove, treba biti moguće da carinska tijela pouzdanim gospodarskim subjektima dozvole da u svoje evidencije unesu izvezenu robu i da o svojem postupku izvoza izvješćuju na periodičnoj osnovi nakon što je roba napustila carinsko područje Zajednice.
(5)
Uredbom Komisije (EZ) br. 1192/2008 (6) o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 2454/93 uvedeni su zajednički kriteriji i zajednički obrazac zahtjeva za davanje odobrenja za pojednostavnjene deklaracije i postupak kućnog carinjenja. Potrebno je pojasniti da se navedena pravila primjenjuju na sve carinske postupke. Istom je Uredbom u članak 253.a uveden zahtjev s učinkom od 1. siječnja 2011. da je uporaba pojednostavnjenih deklaracija ili postupka kućnog carinjenja uvjetovana podnošenjem elektroničkih carinskih deklaracija i obavijesti. Neke države članice obavijestile su Komisiju da takvi sustavi možda neće biti dostupni u svim slučajevima do tog datuma. Pod uvjetom da se provodi učinkovita analiza rizika, treba biti moguće da te države članice, pod uvjetima koje one propisuju, prihvate carinske deklaracije i obavijesti u drugim oblicima osim elektroničkog sve dok se ne počne primjenjivati Uredba (EZ) br. 450/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o Carinskom zakoniku Zajednice (Modernizirani carinski zakonik) (7).
(6)
U slučajevima kada se roba u privremenom smještaju ili u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I ponovno izvozi s carinskog područja Zajednice a da se ne zahtijeva izlazna skraćena deklaracija, potrebno je utvrditi alternativno sredstvo za evidentiranje ponovnog izvoza ili obavješćivanja o njemu i odgovorne osobe.
(7)
Potrebno je pojasniti da se izvozne formalnosti ne upotrebljavaju samo za robu Zajednice koju se unosi do odredišta izvan carinskog područja Zajednice, već i u pogledu zaliha za zrakoplove i brodove koje su oslobođene od poreza, kako bi osobe koje dostavljaju takve zalihe mogle primiti dokaz o izlazu iz carinskog područja Zajednice koji je potreban za potrebe oslobođenja od poreza. Ista se pravila trebaju primjenjivati kada se roba koja nije roba Zajednice ponovno izvozi pod pokrićem deklaracije o ponovnom izvozu.
(8)
Članci 278., 279. i 280. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (8) i članak 3. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općem sustavu trošarina i stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (9) zahtijevaju uporabu uvoznih i izvoznih formalnosti u slučaju kada se roba Zajednice kreće između područja unutar carinskog područja Zajednice u kojem se navedene direktive ne primjenjuju. Primjereno je uputiti na te odredbe i osloboditi takvo kretanje od zahtjeva za pružanjem podataka koji se odnose na sigurnost i osiguranje te poštovati posebne rokove za provjere koje se odnose na sigurnost i osiguranje, pod uvjetom da se te odredbe primjenjuju samo na robu koja se unosi u carinsko područje Zajednice ili iznosi iz njega. Zbog svoga geografskog položaja, posebni rokovi za provjere sigurnosti i osiguranja i pružanje podataka o sigurnosti i osiguranju također nisu potrebni u slučajevima kada se roba unosi u Heligoland, Republiku San Marino i Državu Vatikanskoga Grada.
(9)
Potrebno je odrediti carinarnicu kojoj treba podnijeti izlaznu skraćenu deklaraciju i osobu odgovornu za podnošenje takve deklaracije. To pojašnjenje treba uključiti situacije u kojima se umjesto izlazne skraćene deklaracije podnosi provozna deklaracija koja sadrži podatke izlazne skraćene deklaracije.
(10)
Kako bi se olakšao carinski nadzor u izlaznoj carinarnici, potrebno je navesti obveze osoba koje predaju robu drugoj osobi prije iznosa robe s carinskog područja Zajednice, kao i obveze osoba koje izlaznoj carinarnici moraju pružiti informacije o izlazu robe. Iste se obveze trebaju primjenjivati u slučajevima kada roba koja je deklarirana za izvoz i predočena izlaznoj carinarnici više nije namijenjena za iznos s carinskog područja Zajednice i iznesena je iz izlazne carinarnice.
(11)
Na temelju Direktive 2008/118/EZ uporaba Računalnog sustava kontrole kretanja trošarinske robe (EMCS) obavezna je za kretanje trošarinske robe na temelju suspenzije trošarina počevši od 1. siječnja 2011. U skladu s tom Direktivom, kretanje robe Zajednice na temelju suspenzije trošarina s odredištem izvan carinskog područja Zajednice mora se odvijati u okviru postupka izvoza za koji se koristi računalni sustav. Posebna pravila o uporabi administrativne priložene isprave predviđene Uredbom Komisije (EEZ) br. 2719/92 od 11. rujna 1992. o priloženoj administrativnoj ispravi za promet trošarinske robe podložne suspenziji trošarina (10) treba stoga izbrisati s učinkom od 1. siječnja 2011. Postupke izvoza koji su započeti pod pokrićem administrativne priložene isprave prije tog datuma treba ukinuti u skladu s člankom 793.c Uredbe (EEZ) br. 2454/93 kako je bilo primjenljivo 31. prosinca 2010.
(12)
Ove izmjene ne bi trebale tražiti nikakve promjene onih elektroničkih sustava koji su uvedeni ili bi trebali biti uvedeni kada ova Uredba postane primjenljiva.
(13)
Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Odbora za Carinski zakonik,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EEZ) br. 2454/93 mijenja se kako slijedi:
1.
u članku 1. dodaje se sljedeća točka 18.:
„18.
Izlazna skraćena deklaracija znači: skraćena deklaracija iz članka 182.c Zakonika koja se podnosi za robu koja se iznosi iz carinskog područja Zajednice, osim ako je drukčije predviđeno u ovoj Uredbi.”;
2.
Članak 181.c mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
roba za koju je carinska deklaracija sastavljena nekim drugim aktom dozvoljena je u skladu s člancima 230., 232. i 233., uz izuzetak, ako se prevozi na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009 (11), paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima;
(b)
točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
„(g)
roba za koju je dozvoljena usmena carinska deklaracija u skladu s člancima 225., 227. i 229. stavkom 1. uz izuzetak, ako se prevoze na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe (EZ) br. 1186/2009, paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima;”;
(c)
točka (m) zamjenjuje se sljedećim:
„(m)
sljedeća roba unesena na carinsko područje Zajednice izravno s platformi za bušenje ili proizvodnju ili turbina na vjetar kojima upravlja osoba s poslovnim nastanom na carinskom području Zajednice:
i.
roba koja je bila ugrađena u te platforme ili turbine na vjetar radi njihove izgradnje, popravka, održavanja ili pretvorbe;
ii.
roba koja se koristila za stavljanje na te platforme ili turbine na vjetar ili njihovo opremanje;
iii.
rezerve koje se rabe ili konzumiraju na tim platformama ili turbinama na vjetar; i
iv.
neopasni otpaci s navedenih platformi ili turbina na vjetar;”;
(d)
dodaje se sljedeća točka (o):
„(o)
roba unesena s područja unutar carinskog područja Zajednice na kojima se ne primjenjuju Direktiva Vijeća 2006/112/EZ (12) ili Direktiva Vijeća 2008/118/EZ (13) te roba unesena na carinsko područje Zajednice iz Heligolanda, Republike San Marino i Vatikana.
3.
u članku 184.d stavku 3., izraz „članak 181.c točke (c) do i., (l) do (n)” zamjenjuje se s „članak 181.c točke (c) do i., (l) do (o)”;
4.
u članku 189. dodaje se sljedeći stavak:
„Međutim, roba unesena na carinsko područje Zajednice koja se istovaruje i ponovno utovaruje na isto prijevozno sredstvo tijekom njezinog tekućeg putovanja kako bi se omogućio istovar ili utovar druge robe ne predočuje se carini.”;
5.
u članku 253.a dodaje se sljedeći stavak:
„Međutim, u slučajevima kada računalni sustavi carinskih tijela ili gospodarskih subjekata nisu postavljeni za podnošenje ili primanje pojednostavnjenih carinskih deklaracija ili obavijesti o kućnom carinjenju korištenjem tehnike za obradu podataka, carinska tijela mogu prihvatiti druge oblike deklaracija i obavijesti kako su sama propisala, pod uvjetom da se obavi učinkovita analiza rizika.”;
6.
u članku 261. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka pojednostavnjene deklaracije izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz članaka 253., 253.a, 253.b i 253.c.”;
7.
u članku 264. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka kućnog carinjenja izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz članaka 253., 253.a, 253.b, i 253.c.”;
8.
u članku 269. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka pojednostavnjene deklaracije izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz članaka 253., 253.a, 253.b, 253.c i 270.”;
9.
u članku 272. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka kućnog carinjenja izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz stavka 2. i članaka 253., 253.a, 253.b, 253.c i 274.”;
10.
članak 279. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 279.
Izvozne formalnosti predviđene u člancima 786. do 796.e mogu se pojednostavniti u skladu s ovim poglavljem.”;
11.
u članku 282. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka pojednostavnjene deklaracije odobrava se u skladu s uvjetima i na način utvrđen u člancima 253., 253.a, 253.b, 253.c, članku 261. stavku 2. i, na odgovarajući način, članku 262.”;
12.
Članak 283. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 283.
Odobrenje za uporabu postupka kućnog carinjenja odobrava se pod uvjetima i na način utvrđen u člancima 253., 253.a, 253.b i 253.c svakoj osobi, dalje u tekstu „ovlaštenom izvozniku”, koja želi izvozne postupke obavljati u svojim prostorijama ili na drugim mjestima koja su odredila ili odobrila carinska tijela.”;
13.
članak 284. se briše;
14.
u članku 285.a dodaje se sljedeći stavak 1.a:
„1.a U slučajevima kada se primjenjuju članak 592.a ili članak 592.d, carinska tijela mogu gospodarskom subjektu odobriti da u svoju evidenciju odmah upiše svaki postupak izvoza i da o svim izvozima izvijesti carinarnicu nadležnu za izdavanje odobrenja u dodatnoj deklaraciji na periodičnoj osnovi do najviše mjesec dana nakon što je roba napustila carinsko područje Zajednice. To se odobrenje može izdati pod sljedećim uvjetima:
(a)
gospodarski subjekt koristi odobrenje samo za robu koja ne podliježe zabranama i ograničenjima;
(b)
gospodarski subjekt izvoznoj carinarnici pruža sve informacije koje ta carinarnica smatra potrebnim kako bi joj se omogućilo da vrši kontrolu robe;
(c)
u slučajevima kada je izvozna carinarnica različita od izlazne carinarnice, carinska tijela moraju dati pristanak na uporabu takvog postupka, a informacije iz točke (b) također su dostupne izlaznoj carinarnici.
Ako se koristi postupak iz prvog podstavka, smatra se da unos robe u evidenciju predstavlja puštanje za izvoz ili izlaz.”;
15.
Članak 592.a mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
roba za koju je carinska deklaracija sastavljena nekim drugim aktom dozvoljena je u skladu s člankom 231., člankom 232. stavkom 2. i člankom 233., uz izuzetak, ako se prevozi na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe (EZ) br. 1186/2009, paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima”;
(b)
točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
„(g)
roba za koju je dozvoljena usmena deklaracija u skladu s člancima 226., 227. i člankom 229. stavkom 2., uz izuzetak, ako se prevozi na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe (EZ) br. 1186/2009, paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima”;
(c)
točka (l) zamjenjuje se sljedećim:
„(l)
sljedeća roba iznesena s carinskog područje Zajednice izravno na platforme za bušenje ili proizvodnju ili turbine na vjetar kojima upravlja osoba s poslovnim nastanom na carinskom području Zajednice:
i.
roba koja se koristi za izgradnju, popravak, održavanje ili pretvorbu tih platformi ili turbina na vjetar;
ii.
roba koja se koristi za stavljanje na te platforme ili turbine na vjetar ili za njihovo opremanje;
iii.
rezerve koje se koriste ili konzumiraju na tim platformama ili turbinama na vjetar”;
(d)
dodaju se sljedeće točke (n) do (p):
„(n)
roba koja ima pravo na oslobođenje na temelju Bečke konvencije o diplomatskim odnosima od 18. travnja 1961., Bečke konvencije o konzularnim odnosima od 24. travnja 1963. ili drugih konzularnih konvencija, ili Njujorške konvencije o specijalnim misijama od 16. prosinca 1969.;
(o)
roba koja se dostavlja za ugradnju kao dijelovi ili dodaci u plovilima ili zrakoplovima, motorna goriva, maziva i plin potrebni za rad tih plovila ili zrakoplova, hrana i drugi artikli koji se konzumiraju ili prodaju na plovilu ili zrakoplovu;
(p)
roba namijenjena za područja unutar carinskog područja Zajednice na kojima se ne primjenjuju Direktiva 2006/112/EZ ili Direktiva 2008/118/EZ, te roba otpremljena s tih područja na neko drugo odredište u carinskom području Zajednice, kao i roba otpremljena iz carinskog područja Zajednice u Heligoland, Republiku San Marino i Dravu Vatikanskoga Grada.”;
16.
Članak 592.b mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1., točka (e) se briše;
(b)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. U slučaju kada se carinska deklaracija ne podnosi uporabom tehnike obrade podataka, rokovi utvrđeni u točki (a) alinejama iii. i iv., točkama (b), (c) i (d) stavka 1. su najmanje četiri sata.”;
17.
u članku 592.g izraz „članak 592.a točke (c) do (m)” zamjenjuje se s „članak 592.a točke (c) do (p)”;
18.
u poglavlju 2. glave IV., umeće se sljedeći članak 786.:
„Članak 786.
1. Postupak izvoza u smislu članka 161. stavka 1. Zakonika, koristi se u slučaju kada se roba iz Zajednice unosi do odredišta izvan carinskog područja Zajednice.
2. Formalnosti u pogledu izvozne deklaracije utvrđene u ovom poglavlju također se primjenjuju u slučajevima:
(a)
kada se roba iz Zajednice treba kretati na područja unutar carinskog područja Zajednice na kojima se ne primjenjuju Direktiva 2006/112/EZ ili Direktiva 2008/118/EZ i iz tih područja;
(b)
kada se roba Zajednice dostavlja oslobođena od poreza kao zalihe za zrakoplove i brodove, bez obzira na odredište zrakoplova ili broda.
Međutim, u slučajevima iz točaka (a) i (b), u izvoznoj deklaraciji ne treba navoditi podatke za izlaznu skraćenu deklaraciju određenu u Prilogu 30.A.”;
19.
u članku 792.a stavku 2., izraz „članak 793.a stavak 6.” zamjenjuje se s „točka (b) drugog podstavka članka 793. stavka 2.”;
20.
u članku 793., dodaje se sljedeći stavak 3.:
„3. U slučajevima iz točke (b) drugog podstavka stavka 2. kada roba preuzeta na temelju jedinstvenog ugovora o prijevozu stigne u carinarnicu stvarne točke izlaza iz carinskog područja Zajednice, prijevoznik toj carinarnici na zahtjev daje jedno od sljedećeg:
(a)
referentni broj kretanja izvozne deklaracije, ako postoji; ili
(b)
primjerak jedinstvenog ugovora o prijevozu ili izvozne deklaracije za dotičnu robu; ili
(c)
jedinstveni referentni broj pošiljke ili referentni broj prijevozne isprave i broj paketa te identifikacijski broj opreme ako je u kontejneru; ili
(d)
informacije o jedinstvenom prijevoznom ugovoru ili o prijevozu robe iz carinskog područja Zajednice koje se nalaze u sustavu za obradu podataka osobe koja preuzima robu ili drugom sustavu za obradu komercijalnih podataka.”;
21.
u članku 793.a, briše se stavak 6.;
22.
članak 793.c se briše;
23.
u članku 796.c, drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Takva obavijest sadrži referentni broj kretanja izvozne deklaracije.”;
24.
članak 796.d mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Ne dovodeći u pitanje točku (b) drugog podstavka članka 793. stavka 2., izlazna carinarnica provjerava odgovara li podnesena roba robi koja je deklarirana i nadzire fizički izlazak robe s carinskog područja Zajednice. Svaki pregled robe obavlja izlazna carinarnica koristeći poruku „evidencija o očekivanom izvozu” primljenu od izvozne carinarnice kao osnovu za takav pregled.
Kako bi se omogućio carinski nadzor robe na mjestu gdje se roba istovaruje iz prijevoznog sredstva i predaje drugoj osobi koja drži robu i gdje se utovaruje na drugo prijevozno sredstvo koje će robu prevesti iz carinskog područja Zajednice nakon predočenja izlaznoj carinarnici, primjenjuju se sljedeće odredbe:
(a)
Najkasnije prilikom predaje robe, posjednik obavješćuje sljedećeg posjednika robe o jedinstvenom referentnom broju pošiljke ili referentnom broju prijevozne isprave i broju paketa ili, ako je roba u kontejnerima, o identifikacijskom broju opreme te o referentnom broju kretanja izvozne deklaracije ako je bio izdan. Obavijest se može prenijeti elektroničkim putem i/ili korištenjem komercijalnih, pristanišnih ili prijevoznih informatičkih sustava i procesa ili, ako oni nisu dostupni, u nekom drugom obliku. Najkasnije prilikom predaje robe, osoba kojoj se roba predaje evidentira obavijest koju joj je pružio neposredni prethodni posjednik robe;
(b)
Prijevoznik ne smije utovariti robu za prijevoz iz carinskog područja Zajednice ako prijevoznik nije dobio informacije iz točke (a);
(c)
Prijevoznik o izlasku robe obavješćuje izlaznu carinarnicu pružajući informacije iz točke (a), osim ako su te informacije dostupne carinskim tijelima kroz postojeće komercijalne, pristanišne ili prijevozne sustave ili procese. Kad god je to moguće, ta obavijest predstavlja dio postojećeg manifesta ili drugih zahtjeva u pogledu izvješćivanja o prijevozu.
Za potrebe drugog podstavka, „prijevoznik” znači osoba koja iznosi robu iz carinskog područja Zajednice ili preuzima odgovornost za prijevoz robe. Međutim,
-
u slučaju kombiniranog prijevoza, kada aktivno prijevozno sredstvo koje napušta carinsko područje Zajednice samo prevozi drugo aktivno sredstvo koje će se, nakon dolaska aktivnog prijevoznog sredstva na njegovo odredište, kretati samo kao aktivno prijevozno sredstvo, prijevoznik označava osobu koja će upravljati prijevoznim sredstvom koje će se kretati samostalno nakon što prijevozno sredstvo koje napušta carinsko područje Zajednice stigne na svoje odredište,
-
u slučaju pomorskog ili zračnog prometa na temelju sporazuma o raspodjeli brodskog prostora ili ugovornih sporazuma, prijevoznik znači osoba koja je sklopila ugovor i izdala brodski teretni list ili zračni tovarni list za stvaran prijevoz robe iz carinskog područja Zajednice.”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak 4.:
„4. Ne dovodeći u pitanje članak 792.a, u slučaju kada roba deklarirana za izvoz više nije namijenjena iznosu s carinskog područja Zajednice, osoba koja uzima robu iz izlazne carinarnice radi prijevoza na mjesto unutar tog područja izlaznoj carinarnici pruža informacije iz točke (a) drugog podstavka stavka 1. Te se informacije mogu pružiti u bilo kojemu obliku.”;
25.
u članku 796.da stavku 4. točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
evidencije gospodarskih subjekata o robi dostavljenoj na platforme za bušenje nafte i plina te proizvodne platforma ili na turbine na vjetar.”;
26.
u članku 841. stavku 1. izraz „članci 787. i 796.e” zamjenjuje se s: „članak 786. stavci 1. i 2., točka (b) i članci 787. do 796.e.”;
27.
članak 841.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 841.a
1. U slučajevima osim onih definiranih u trećoj rečenici članka 182. stavka 3. Zakonika, o ponovnom izvozu obavješćuje se putem izlazne skraćene deklaracije u skladu s člancima 842.a do 842.e, osim kada se od tog zahtjeva odstupa u skladu s člankom 842.a stavcima 3. ili 4.
2. U slučaju kada se roba u privremenom smještaju ili u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I ponovno izvozi a nije potrebna carinska deklaracija ili izlazna skraćena deklaracija, o ponovnom izvozu obavješćuje se carinarnica nadležna za mjesto iz kojeg će roba napustiti carinsko područje Zajednice prije izlaza robe u obliku koji propisuju carinska tijela.
Osobu iz stavka 3. na vlastiti zahtjev ovlašćuje se da izmijeni jedan ili više podataka u obavijesti. Takva izmjena više nije moguća nakon što je roba navedena u obavijesti napustila carinsko područje Zajednice.
3. Obavijest iz prvog podstavka stavka 2. podnosi prijevoznik. Međutim, takvu obavijest podnose vlasnik skladišta za privremeni smještaj ili vlasnik skladišta u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I, ili bilo koja druga osoba koja može predočiti robu ako je prijevoznik obaviješten i ako je dao pristanak u okviru ugovornog sporazuma da osoba iz druge rečenice ovog stavka podnese obavijest. Izlazna carinarnica može pretpostaviti, osim kada postoje dokazi koji ukazuju na suprotno, da je prijevoznik dao pristanak na temelju ugovornog sporazuma i da je obavijest podnesena uz njegovo znanje.
Posljednji podstavak članka 796.d stavka 1. primjenjuje se u pogledu definicije prijevoznika.
4. U slučajevima kada nakon obavijesti iz prvog podstavka stavka 2. roba više nije namijenjena iznosu s carinskog područja Zajednice, članak 796.d stavak 4. primjenjuje se na odgovarajući način”;
28.
Članak 842.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 842.a
1. Ne dovodeći u pitanje stavke 3. i 4., u slučaju kada iznos robe s carinskog područja Zajednice ne zahtijeva carinsku deklaraciju, izlazna skraćena deklaracija podnosi se izlaznoj carinarnici.
2. Za potrebe ovog poglavlja „izlazna carinarnica” je:
(a)
carinarnica nadležna za mjesto s kojeg će roba napustiti carinsko područje Zajednice; ili
(b)
u slučaju kada roba treba napustiti carinsko područje Zajednice zrakom ili morem, carinarnica nadležna za mjesto gdje se roba utovaruje na plovilo ili zrakoplov na kojem će biti odnesena na odredište izvan carinskog područja Zajednice.
3. Nije potrebna izlazna skraćena deklaracija ako elektronička provozna deklaracija sadrži podatke iz izlazne skraćene deklaracije, pod uvjetom da je odredišna carinarnica također izlazna carinarnica ili da je odredišna carinarnica izvan carinskog područja Zajednice.
4. Izlazna skraćena deklaracija nije potrebna u sljedećim slučajevima:
(a)
izuzecima navedenim u članku 592.a;
(b)
kada se roba utovaruje u luci ili zračnoj luci na carinskom području Zajednice, a postupak se zaključuje u nekoj drugoj luci ili zračnoj luci Zajednice, pod uvjetom da se izlaznoj carinarnici na zahtjev pruži dokaz u obliku komercijalnog, pristanišnog ili prijevoznog manifesta ili popisa pošiljaka u pogledu planiranog mjesta istovara. Isto vrijedi kada plovilo ili zrakoplov koji prevoze robu trebaju pristati ili sletjeti u luku odnosno zračnu luku izvan carinskog područja Zajednice, a ta roba ostaje utovarena na plovilu ili zrakoplovu tijekom pristajanja, odnosno slijetanja u luku ili zračnu luku izvan carinskog područja Zajednice;
(c)
kada u luci ili zračnoj luci roba nije istovarena iz prijevoznog sredstva koje ju je prevezlo na carinsko područje Zajednice i koje će je prevesti iz tog područja;
(d)
kada je roba bila utovarena u prethodnoj luci ili zračnoj luci na carinskom području Zajednice i ostaje na prijevoznom sredstvu koje će je prevesti iz carinskog područja Zajednice;
(e)
kada se roba u privremenom smještaju ili u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I pod nadzorom iste carinarnice pretovaruje iz prijevoznog sredstva koje ju je dovelo do tog skladišta za privremeni smještaj ili slobodne zone na plovilo, zrakoplov ili vagon koji će je iz tog objekta za privremeni smještaj ili slobodne zone prevesti iz carinskog područja Zajednice, pod uvjetom da:
i.
se pretovar provodi u roku od četrnaest kalendarskih dana od dana kada je roba predočena za privremeni smještaj ili u slobodnu zonu kontrolnog tipa I; u iznimnim okolnostima, carinska tijela mogu produljiti ovaj rok kako bi se riješile te okolnosti;
ii.
su informacije o robi dostupne carinskim tijelima; i
iii.
se odredište robe i primatelj, prema saznanju prijevoznika, ne mijenjaju;
(f)
kada je dokaz da je roba koja se izvozi s carinskog područja Zajednice već bila obuhvaćena carinskom deklaracijom te su podaci iz izlazne skraćene deklaracije dani na raspolaganje izlaznoj carinarnici bilo kroz sustav za obradu podataka vlasnika privremenog smještaja, prijevoznika ili operatora luke/zračne luke ili kroz neki drugi sustav za obradu komercijalnih podataka, pod uvjetom da su dobili odobrenje carinskih tijela.
Ne dovodeći u pitanje članak 842.d stavak 2., u slučajevima iz točaka (a) do (f), carinske provjere uzimaju u obzir posebnu prirodu situacije.
5. Izlaznu skraćenu deklaraciju, kada je ona potrebna, podnosi prijevoznik. Međutim, tu deklaraciju podnose vlasnik skladišta za privremeni smještaj ili vlasnik skladišta u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I ili bilo koja druga osoba koja može predočiti robu, ako je prijevoznik obaviješten i ako je dao je pristanak na temelju ugovornog sporazuma da osoba iz druge rečenice ovog stavka podnese deklaraciju. Izlazna carinarnica može pretpostaviti, osim kada postoje dokazi koji ukazuju na suprotno, da je prijevoznik dao pristanak na temelju ugovornog sporazuma i da je deklaracija bila podnesena uz njegovo znanje.
Posljednji podstavak članka 796.d stavka 1. primjenjuje se u pogledu definicije prijevoznika.
6. U slučajevima kada nakon podnošenja izlazne skraćene deklaracije roba više nije namijenjena za iznos s carinskog područja Zajednice, članak 796.d stavak 4. primjenjuje se na odgovarajući način.”;
29.
drugi podstavak članka 842.d stavka 2. zamjenjuje se sljedećim:
„U slučaju kada se roba obuhvaćena jednim od oslobođenja od zahtjeva za izlaznu skraćenu deklaraciju utvrđenih u članku 842.a stavku 4. iznosi s carinskog područja Zajednice, analiza rizika obavlja se po predočenju robe gdje se to zahtijeva i na temelju dokumentacije ili drugih informacija koje obuhvaćaju robu.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Točke 1. do 13. i 15. do 29. članka 1. primjenjuju se od 1. siječnja 2011. Međutim, ako je postupak izvoza počeo prije 1. siječnja 2011. pod pokrićem administrativne prateće isprave u skladu s člankom 793.c stavkom 1., izlazna carinarnica primjenjuje mjere utvrđene u članku 793.c na taj datum i nakon njega.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. svibnja 2010.