РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 12 декември 2011 година
относно присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., по отношение на членове 10 и 11 от него
(2012/23/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 1 и член 81 параграф 2, букви а) и в) във връзка с член 218, параграф 6, буква а) и член 218, параграф 8, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Протоколът от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г. („Атинският протокол“) представлява значително подобряване на режима по отношение на отговорността на превозвачите и обезщетението на пътници, превозвани по море.
(2)
Атинският протокол изменя Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г. и предвижда в член 15, че двата инструмента се разглеждат и тълкуват заедно като един правен инструмент между страните по Атинския протокол.
(3)
Членове 10 и 11 от Атинския протокол засягат Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1). По този начин Съюзът притежава изключителна компетентност по отношение на членове 10 и 11 от Атинския протокол.
(4)
След присъединяването на Съюза към Атинския протокол правилата относно компетентността на съдилищата, определени в член 10 от Атинския протокол, следва да имат предимство пред съответните правила на Съюза.
(5)
Правилата относно признаването и изпълнението на съдебни решения, установени в член 11 от Атинския протокол, обаче не следва да имат предимство пред съответните правила на Съюза, обхващащи и Дания чрез Споразумението между Европейската общност и Кралство Дания относно компетентността и признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (2), нито пред правилата на Конвенцията от Лугано относно компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 16 септември 1988 г. (3), нито на Конвенцията от Лугано относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 30 октомври 2007 г. (4), тъй като целта на прилагането на тези правила е да се гарантира, че съдебните решения се признават и изпълняват поне в същата степен, както и съобразно правилата на Атинския протокол.
(6)
Атинският протокол е открит за ратификация, приемане, утвърждаване или присъединяване от държави и от регионални организации за икономическа интеграция, които са създадени от суверенни държави, прехвърлили компетентност на тези организации по някои въпроси, уредени от Атинския протокол.
(7)
Съгласно член 17, параграф 2, буква б) и член 19 от Атинския протокол регионални организации за икономическа интеграция могат да сключат Атинския протокол.
(8)
Обединеното кралство и Ирландия, спрямо които се прилага Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, са обвързани като част от Европейския съюз от членове 10 и 11 от Атинския протокол.
(9)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане, по отношение на членове 10 и 11 от Атинския протокол. Дания ще бъде обвързана от тези членове само като отделна договаряща се страна.
(10)
По-голямата част от правилата на Атинския протокол са включени в правото на Съюза посредством Регламент (ЕО) № 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия (5). По този начин Съюзът упражни компетентност по отношение на въпросите, уредени от този регламент. Отделно решение, отнасящо се до тези разпоредби, предстои да бъде прието, успоредно с настоящото решение.
(11)
Държавите-членки, които ще ратифицират или ще се присъединят към Атинския протокол, следва при възможност да го направят едновременно. Поради това държавите-членки следва да обменят информация относно състоянието на своите процедури за ратификация или присъединяване, за да подготвят, доколкото е възможно, едновременното депозиране на документите си за ратификация или присъединяване. При ратификация или присъединяване към Атинския протокол държавите-членки следва да направят резервата, която се съдържа в насоките на ИМО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г. („Атинския протокол“) се одобрява от името на Европейския съюз по отношение на членове 10 и 11 от него.
Текстът на тези членове е възпроизведен в приложението.
Член 2
1. Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето или лицата, упълномощени да депозират документа за присъединяване на Съюза към Атинския протокол по отношение на членове 10 и 11 от него, в съответствие с член 17, параграф 2, буква в), член 17, параграф 3 и член 19 от посочения протокол.
2. При депозиране на документа за присъединяване Съюзът прави следната декларация за компетентност:
„По отношение на въпросите, уредени в членове 10 и 11 от Атинския протокол от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., които са обхванати от член 81 от Договора за функционирането на ЕС, на Съюза е предоставена компетентност от държавите-членки на Европейския съюз, с изключение на Кралство Дания в съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на ЕС. Съюзът упражни тази компетентност, като прие Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела.“.
3. При депозиране на документа за присъединяване Съюзът прави следната декларация относно член 17а, параграф 3 от Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., изменен с член 11 от Атинския протокол:
„1.
Съдебни решения по въпроси, уредени от Атинския протокол от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., които са постановени от съд на Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция или Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, се признават и изпълняват в дадена държава-членка на Европейския съюз съгласно съответните правила на Европейския съюз по въпроса.
2.
Съдебни решения по въпроси, уредени от Атинския протокол, които са постановени от съд на Кралство Дания, се признават и изпълняват в дадена държава-членка на Европейския съюз в съответствие със Споразумението между Европейската общност и Кралство Дания относно компетентността и признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела.
3.
Съдебни решения по въпроси, уредени от Атинския протокол, които са постановени от съд на трета държава,
a)
обвързана от Конвенцията от Лугано относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 30 октомври 2007 г., се признават и изпълняват в държавите-членки на Европейския съюз в съответствие с тази конвенция;
б)
обвързана от Конвенцията от Лугано относно компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 16 септември 1988 г., се признават и изпълняват в държавите-членки на Европейския съюз в съответствие с тази конвенция.“
4. Лицето или лицата, определени съгласно параграф 1 от настоящия член, прави резервата, която се съдържа в насоките на ИМО, при депозирането на документа за присъединяване на Съюза към Атинския протокол по отношение на членове 10 и 11 от него.
Член 3
Съюзът депозира документа за присъединяването си към Атинския протокол по отношение на членове 10 и 11 от него до 31 декември 2011 г.
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да депозират документите за ратификация или присъединяване към Атинския протокол в разумен срок и при възможност до 31 декември 2011 г.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2011 година.
32012D0023
L 008/13
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA VIJEĆA
od 12. prosinca 2011.
o pristupanju Europske unije Protokolu iz 2002. Atenske konvencije iz 1974. o prijevozu putnika i njihove prtljage morem, u vezi s njegovim člancima 10. i 11.
(2012/23/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 1. i članak 81. stavak 2. točke (a) i (c), u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 6. točkom (a) i člankom 218. stavkom 8. prvim podstavkom,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
budući da:
(1)
Protokol iz 2002. Atenske konvencije iz 1974. o prijevozu putnika i njihove prtljage morem („Atenski protokol”) predstavlja znatno poboljšanje sustava odgovornosti prijevoznika i naknade štete putnicima koji se prevoze morem.
(2)
Atenski protokol mijenja Atensku konvenciju iz 1974. o prijevozu putnika i njihove prtljage morem, te člankom 15. određuje da među strankama Atenskog protokola dvije isprave glase i tumače se zajedno kao jedna isprava.
(3)
Članci 10. i 11. Atenskog protokola utječu na Uredbu Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (1). Na taj način Unija ima isključivu nadležnost u pogledu članaka 10. i 11. Atenskog protokola.
(4)
Nakon pristupanja Unije Atenskom protokolu, pravila o nadležnosti navedena u članku 10. tog protokola trebala bi imati prednost pred odgovarajućim pravilima Unije.
(5)
Međutim, pravila o priznavanju i izvršenju sudskih odluka utvrđena u članku 11. Atenskog protokola ne bi smjela imati prednost pred odgovarajućim pravilima Unije, kako su proširena na Dansku Sporazumom između Europske zajednice i Kraljevine Danske o nadležnosti, priznavanju i ovrsi odluka u građanskim i trgovačkim predmetima (2), ni pred pravilima Luganske konvencije o nadležnosti i ovrsi odluka u građanskim i trgovačkim predmetima od 16. rujna 1988. (3) ili Luganske konvencije o nadležnosti i ovrsi odluka u građanskim i trgovačkim predmetima od 30. listopada 2007. (4), budući da učinak primjene tih pravila treba osigurati priznavanje i izvršavanje sudskih odluka najmanje u istom opsegu kao prema pravilima Atenskog protokola.
(6)
Atenski protokol otvoren je za ratifikaciju, prihvaćanje, odobrenje ili pristupanje država i regionalnih organizacija za ekonomsku integraciju osnovanih od strane suverenih država koje su na te organizacije prenijele nadležnost za određena pitanja regulirana Atenskim protokolom.
(7)
U skladu s člankom 17. stavkom 2. točkom (b) i člankom 19. Atenskog protokola, regionalne organizacije za ekonomsku integraciju mogu sklopiti Atenski protokol.
(8)
Za Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku, na koje se primjenjuje Protokol (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, kao dio Europske unije, bit će obvezujući članci 10. i 11. Atenskog protokola.
(9)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke koja za nju nije obvezujuća, te ne podliježe njenoj primjeni u pogledu članaka 10. i 11. Atenskog protokola. Ona je tim člancima obvezana samo kao zasebna ugovorna stranka.
(10)
Većina pravila Atenskog protokola uključena je u pravo Unije Uredbom (EZ) br. 392/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o odgovornosti prijevoznika u prijevozu putnika morem u slučaju nesreća (5). Na taj je način Unija primijenila nadležnost u vezi s pitanjima reguliranim tom Uredbom. Posebna Odluka koja se odnosi na te odredbe donosi se usporedo s ovom Odlukom.
(11)
Države članice koje će ratificirati Atenski protokol ili će tom protokolu pristupiti trebale bi, ako je to moguće, to učiniti istodobno. Države članice bi stoga trebale razmijeniti informacije o stanju postupaka svoje ratifikacije ili pristupanja da bi pripremile što je više moguće istodobno polaganje svojih isprava o ratifikaciji ili pristupanju. Pri ratifikaciji Atenskog protokola ili pri pristupanju tom protokolu, države članice trebale bi staviti rezervu sadržanu u Smjernicama IMO-a,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Pristupanje Europske unije Protokolu iz 2002. Atenske konvencije iz 1974. o prijevozu putnika i njihove prtljage morem („Atenski protokol”) ovime se odobrava u ime Europske unije u pogledu njegovih članaka 10. i 11.
Tekst tih članaka naveden je u Prilogu.
Članak 2.
1. Predsjedniku Vijeća ovime se odobrava da odredi osobu ili osobe ovlaštene za polaganje isprave o pristupanju Unije Atenskom protokolu u vezi s njegovim člancima 10. i 11., u skladu s člankom 17. stavkom 2. točkom (c), člankom 17. stavkom 3. i člankom 19. tog Protokola.
2. Prilikom polaganja isprave o pristupanju, Unija daje sljedeću izjavu o nadležnosti:
„U vezi s pitanjima obuhvaćenima člancima 10. i 11. Atenskog protokola iz 2002. Atenske konvencije iz 1974. o prijevozu putnika i njihove prtljage morem, koja spadaju u područje primjene članka 81. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, države članice Europske unije osim Kraljevine Danske, u skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, dodijelile su nadležnosti Uniji. Unija je tu nadležnost izvršila donošenjem Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima.”
3. Prilikom polaganja instrumenta o pristupanju, Unija daje sljedeću izjavu u vezi s člankom 17.a stavkom 3. Atenske konvencije iz 1974. o prijevozu putnika i njihove prtljage morem, kako je izmijenjena člankom 11. Atenskog protokola:
„1.
Sudske odluke o predmetima obuhvaćenima Atenskim protokolom iz 2002. Atenske konvencije iz 1974. o prijevozu putnika i njihove prtljage morem, koje donosi sud Kraljevine Belgije, Republike Bugarske, Češke Republike, Savezne Republike Njemačke, Republike Estonije, Irske, Helenske Republike, Kraljevine Španjolske, Francuske Republike, Talijanske Republike, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Velikog Vojvodstva Luksemburga, Mađarske, Malte, Kraljevine Nizozemske, Republike Austrije, Republike Poljske, Portugalske Republike, Rumunjske, Republike Slovenije, Slovačke Republike, Republike Finske, Kraljevine Švedske ili Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske, priznaju se i izvršavaju u državi članici Europske unije u skladu s odgovarajućim pravilima Europske unije o tom predmetu.
2.
Sudske odluke o predmetima obuhvaćenima Atenskim protokolom, koje donosi sud Kraljevine Danske, priznaju se i izvršavaju u državi članici Europske unije u skladu sa Sporazumom između Europske zajednice i Kraljevine Danske o nadležnosti, priznavanju i ovrsi odluka u građanskim i trgovačkim predmetima.
3.
Sudske odluke o predmetima obuhvaćenima Atenskim protokolom kada ih donosi sud treće države
(a)
za koju je obvezujuća Luganska konvencija o nadležnosti i ovrsi odluka u građanskim i trgovačkim predmetima od 30. listopada 2007., priznaju se i izvršavaju u državama članicama Europske unije u skladu s navedenom konvencijom;
(b)
za koju je obvezujuća Luganska konvencija o nadležnosti i ovrsi odluka u građanskim i trgovačkim predmetima od 16. rujna 1988., priznaju se i izvršavaju u državama članicama Europske unije u skladu s navedenom konvencijom.”
4. Osoba ili osobe određene u skladu sa stavkom 1. ovog članka, pri polaganju isprave o pristupanju Unije Atenskom protokolu u vezi s njegovim člancima 10. i 11., stavljaju rezervu sadržanu u smjernicama IMO-a.
Članak 3.
Unija mora položiti svoje isprave o pristupanju Atenskom protokolu u vezi s njegovim člancima 10. i 11. do 31. prosinca 2011.
Članak 4.
Države članice poduzimaju potrebne mjere za polaganje isprava o ratifikaciji Atenskog protokola ili pristupanju tom protokolu u razumnom roku, a po mogućnosti do 31. prosinca 2011.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. prosinca 2011.