РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 182/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 февруари 2011 година
за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 291, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Когато са необходими еднакви условия за изпълнение на правно обвързващи актове на Съюза, тези актове (наричани по-нататък „основни актове“) трябва да предоставят изпълнителни правомощия на Комисията или в някои специфични и надлежно обосновани случаи, както и в случаите, предвидени в членове 24 и 26 от Договора за Европейския съюз, на Съвета.
(2)
Законодателят, при пълно спазване на критериите, установени в Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), решава по отношение на всеки основен акт дали да предостави изпълнителни правомощия на Комисията в съответствие с член 291, параграф 2 от този договор.
(3)
Досега упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията се уреждаше с Решение 1999/468/ЕО на Съвета (2).
(4)
Понастоящем съгласно ДФЕС Европейският парламент и Съветът трябва да установят общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията.
(5)
Необходимо е да се гарантира, че процедурите за този контрол са ясни, ефективни и пропорционални на естеството на актовете за изпълнение и отразяват институционалните изисквания на ДФЕС, както и натрупания опит и общата практика, следвана при прилагането на Решение 1999/468/ЕО.
(6)
За онези основни актове, за които се изисква държавите-членки да упражняват контрол върху приемането на актове за изпълнение от Комисията, е целесъобразно за целите на този контрол да се създадат комитети, съставени от представители на държавите-членки и председателствани от Комисията.
(7)
Когато това е целесъобразно, контролният механизъм следва да включва сезиране на апелативен комитет, който следва да заседава на подходящо равнище.
(8)
С цел опростяване Комисията следва да упражнява изпълнителните правомощия в съответствие с една от само два вида процедури, а именно процедурата по консултиране или процедурата по разглеждане.
(9)
За постигането на по-голямо опростяване към комитетите следва да се прилагат общи процедурни правила, включително основните разпоредби, свързани с тяхната дейност, и възможността за предоставяне на становище с писмена процедура.
(10)
Следва да се установят критерии за определяне на процедурата, която да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение от Комисията. За да се постигне по-голяма последователност процедурните изисквания следва да бъдат пропорционални на естеството и последиците на актовете за изпълнение, които ще бъдат приети.
(11)
Процедурата по разглеждане следва да се прилага по-специално когато се приемат актове от общ характер чиято цел е да се приложат основни актове, и специални актове за изпълнение, които могат да имат значителни последици. Тази процедура следва да гарантира, че актовете за изпълнение няма да могат да бъдат приети от Комисията, ако не съответстват на становището на комитета, освен при много изключителни обстоятелства, когато те може да се прилагат за ограничен срок. Когато не е дадено становище от комитета, процедурата следва също така да гарантира възможност за Комисията да преразгледа проектите на актове за изпълнение, като взема предвид мненията, изразени в рамките на комитета.
(12)
Ако основният акт предоставя изпълнителни правомощия на Комисията, свързани с програми, които са със значително отражение върху бюджета или са насочени към трети държави, следва да се прилага процедурата по разглеждане.
(13)
Председателят на даден комитет следва да се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на комитета или на апелативния комитет, и следва да обясни по какъв начин са отчетени обсъжданията и предложенията за изменения. За тази цел Комисията следва да обръща специално внимание на мненията, изразени в рамките на комитета или на апелативния комитет, що се отнася до проекти за окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки.
(14)
При обсъждане на приемането на други проекти на актове за изпълнение в особено чувствителни сектори, по-специално данъчното облагане, здравето на потребителите, безопасността на храните и опазването на околната среда, Комисията, с оглед намиране на балансирано решение, ще действа доколкото е възможно по такъв начин, че да избегне противопоставянето на всяка преобладаваща позиция, която може да се формира в рамките на апелативния комитет срещу целесъобразността на даден акт за изпълнение.
(15)
Процедурата по консултиране следва по правило да се прилага във всички останали случаи или когато се смята, че това е по-подходящата процедура.
(16)
Когато това е предвидено в основен акт, следва да бъде възможно да се приемат актове за изпълнение, които да се прилагат незабавно по наложителни причини за спешност.
(17)
Европейският парламент и Съветът следва да бъдат своевременно и редовно информирани за работата на комитетите.
(18)
Европейският парламент или Съветът следва да могат по всяко време да обърнат внимание на Комисията, че по тяхно мнение даден проект на акт за изпълнение превишава изпълнителните правомощия, предвидени в основния акт, като отчитат своите правомощия във връзка с контрола за законосъобразност на актовете на Съюза.
(19)
Следва да се осигури публичен достъп до информация за работата на комитетите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (3).
(20)
Комисията следва да води регистър с информация относно работата на комитетите. Следователно правилата относно защитата на класифицирани документи, приложими за Комисията, следва също така да се прилагат към ползването на регистъра.
(21)
Решение 1999/468/ЕО следва да бъде отменено. За да се извърши преходът от режима, предвиден в Решение 1999/468/ЕО, към настоящия регламент, всяко позоваване в съществуващото законодателство на процедурите, предвидени в посоченото решение, следва да се разбира като позоваване на съответните процедури, предвидени в настоящия регламент, с изключение на процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО. Действието на член 5а от Решение 1999/468/ЕО следва да бъде временно запазено за целите на действащи основни актове, които се позовават на този член.
(22)
Настоящият регламент не засяга правомощията на Комисията по отношение на прилагането на правилата за конкуренция, както е посочено в ДФЕС,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя обшите правила и принципи относно реда и условията, които се прилагат, когато с правно обвързващ акт на Съюза (наричан по-нататък „основен акт“) се установява необходимостта от еднакви условия за изпълнение и се изисква контрол от страна на държавите-членки върху приемането от страна на Комисията на актове за изпълнение.
Член 2
Избор на процедура
1. Основният акт може да предвижда прилагане на процедурата по консултиране или на процедурата по разглеждане, в зависимост от естеството или последиците на необходимите актове за изпълнение.
2. Процедурата по разглеждане се прилага по-специално при приемането на:
а)
актове за изпълнение от общ характер;
б)
други актове за изпълнение, свързани със:
i)
програми със значително отражение;
ii)
общата селскостопанска политика и общата политика в областта на рибарството;
iii)
околната среда, сигурността и безопасността или защитата на здравето или безопасността на хората, животните или растенията;
iv)
общата търговска политика;
v)
данъчното облагане.
3. Процедурата по консултиране се прилага по правило за приемането на актове за изпълнение, които не попадат в обхвата на параграф 2. В надлежно обосновани случаи процедурата по консултиране може да се прилага и при приемането на актове за изпълнение, посочени параграф 2.
Член 3
Общи разпоредби
1. Предвидените в настоящия член общи разпоредби се прилагат за всички процедури, посочени в членове 4-8.
2. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представители на държавите-членки. Комитетът се председателства от представител на Комисията. Председателят не участва в гласуването на комитета.
3. Председателят внася в комитета проектa на акта за изпълнение, който предстои да бъде приет от Комисията.
Освен в надлежно обосновани случаи, председателят свиква заседание не по-рано от 14 дни след датата на внасяне на проекта на акта за изпълнение и на проекта за дневен ред в комитета. Комитетът дава своето становище по проекта на акта за изпълнение в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Сроковете са пропорционални и предоставят на членовете на комитета навременни и реални възможности да разгледат проекта на акта за изпълнение и да изразят мнението си.
4. Докато комитетът даде становище, всеки член на комитета може да предлага изменения, а председателят може да представя изменени версии на проекта на акта за изпълнение.
Председателят се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на комитета. Председателят информира комитета за начина, по който са взети предвид обсъжданията и предложенията за изменения, по-специално по отношение на предложенията, които са получили широка подкрепа в комитета.
5. В надлежно обосновани случаи председателят може да получи становището на комитета по писмена процедура. Председателят изпраща на членовете на комитета проекта на акта за изпълнение и определя срок за даване на становище в зависимост от спешността на въпроса. За всеки член на комитета, който не се е противопоставил на проекта на акта за изпълнение или не се е въздържал изрично от гласуване преди изтичането на този срок, се счита, че е дал мълчаливото си съгласие за проекта на акта за изпълнение.
Освен ако в основния акт не е предвидено друго, писмената процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на срока, посочен в първата алинея, председателят вземе такова решение или член на комитета отправи такова искане. В такъв случай председателят свиква заседание на комитета в разумен срок.
6. Становището на комитета се записва в протокола. Членовете на комитета имат право да поискат позицията им да бъде вписана в протокола. Председателят незабавно изпраща протокола до членовете на комитета.
7. Когато е приложимо, контролният механизъм включва сезиране на апелативен комитет.
Апелативният комитет приема свой процедурен правилник с обикновено мнозинство от членовете си по предложение на Комисията.
Когато апелативният комитет бъде сезиран, той заседава най-рано 14 дни, освен в надлежно обосновани случаи, и най-късно шест седмици след датата, на която е сезиран. Без да се засяга параграф 3, апелативният комитет дава становище в рамките на два месеца от датата на сезиране.
Заседанията на апелативния комитет се председателстват от представител на Комисията.
Председателят определя датата на заседанието на апелативния комитет в тясно сътрудничество с членовете на комитета, за да даде възможност на държавите-членки и на Комисията да подсигурят подходящо равнище на представителство. До 1 април 2011 г. Комисията свиква първото заседание на апелативния комитет с цел приемането на процедурния правилник на комитета.
Член 4
Процедура по консултиране
1. Когато се прилага процедурата по консултиране, комитетът приема, когато е необходимо, становището си чрез гласуване. Ако комитетът гласува, становището се приема с обикновено мнозинство от членовете му.
2. Комисията взема решение относно проекта на акта за изпълнение, който предстои да бъде приет, като отчита в най-пълна степен заключенията от дискусиите в рамките на комитета и даденото становище.
Член 5
Процедура по разглеждане
1. Когато се прилага процедурата по разглеждане, комитетът приема становището си с мнозинството, предвидено в член 16, параграфи 4 и 5 от Договора за Европейския съюз и когато е приложимо в член 238, параграф 3 ДФЕС, за актове, които трябва да се приемат по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начина, определен в посочените членове.
2. Когато комитетът даде положително становище, Комисията приема проекта на акта за изпълнение.
3. Без да се засяга член 7, ако комитетът даде отрицателно становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение. Когато даден акт за изпълнение се счита за необходим, председателят може или да внесе в същия комитет изменена версия на проекта в рамките на два месеца след даването на отрицателно становище, или в едномесечен срок след даването на отрицателно становище да внесе проекта на акта за изпълнение в апелативния комитет за допълнително обсъждане.
4. Когато не бъде дадено становище, Комисията може да приеме проекта на акта за изпълнение, освен в предвидените във втора алинея случаи. Когато Комисията не приеме проекта на акта за изпълнение, председателят може да внесе в комитета негова изменена версия.
Без да се засяга член 7, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение, когато:
а)
актът се отнася до данъчното облагане, финансовите услуги, защитата на здравето или безопасността на хората, животните или растенията, окончателните многостранни защитни мерки,
б)
основният акт предвижда, че проектът на акта за изпълнение не може да бъде приет, когато не е дадено становище, или
в)
обикновено мнозинство от членовете на комитета се противопоставя на акта.
Във всеки от посочените във втора алинея случаи, когато актът за изпълнение се счита за необходим, председателят може или да внесе в същия комитет изменена версия на проекта в рамките на два месеца след гласуването, или в едномесечен срок след гласуването да внесе проекта на акта за изпълнение в апелативния комитет за допълнително обсъждане.
5. Чрез дерогация от параграф 4, когато не е дадено становище от комитета и обикновено мнозинство от членовете му се противопоставя на проекта на акта за изпълнение, за приемането на проекти на окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки се прилага следната процедура.
Комисията провежда консултации с държавите-членки. Най-рано четиринадесет дни и най-късно един месец след заседанието на комитета Комисията информира членовете на комитета за резултатите от тези консултации и внася проект на акт за изпълнение в апелативния комитет. Чрез дерогация от член 3, параграф 7 апелативният комитет заседава най-рано 14 дни и най-късно един месец след внасянето на проекта на акта за изпълнение. Апелативният комитет дава становището си в съответствие с член 6. Сроковете, определени в настоящия параграф, не засягат необходимостта да се спазват сроковете, предвидени в съответните основни актове.
Член 6
Сезиране на апелативния комитет
1. Апелативният комитет приема становището си с мнозинството, предвидено в член 5, параграф 1.
2. До приемането на становище всеки член на апелативния комитет може да предлага изменения към проекта на акта за изпълнение и председателят може да решава дали да го промени или не.
Председателят се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на апелативния комитет.
Председателят информира апелативния комитет за начина, по който са взети предвид обсъжданията и предложенията за изменения, по-специално относно предложенията за изменения, които са получили широка подкрепа в апелативния комитет.
3. Когато апелативният комитет даде положително становище, Комисията приема проекта на акта за изпълнение.
Когато не бъде дадено становище, Комисията може да приеме проекта на акта за изпълнение.
Когато апелативният комитет даде отрицателно становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение.
4. Чрез дерогация от параграф 3, за приемането на окончателни многостранни защитни мерки при липсата на положително становище, гласувано с мнозинството, предвидено в член 5, параграф 1, Комисията не приема проектите на мерки.
5. Чрез дерогация от параграф 1, до 1 септември 2012 г. апелативният комитет приема становището си относно проекти на окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки с обикновено мнозинство от членовете си.
Член 7
Приемане на актове за изпълнение в изключителни случаи
Чрез дерогация от член 5, параграф 3 и член 5, параграф 4, втора алинея, Комисията може да приеме проект на акт за изпълнение, когато той е необходимо да бъде приет незабавно, за да се избегне създаването на сериозни смущения на селскостопанските пазари или рискове за финансовите интереси на Съюза по смисъла на член 325 ДФЕС.
В този случай Комисията незабавно внася приетия акт за изпълнение в апелативния комитет. Когато апелативният комитет даде отрицателно становище относно приетия акт за изпълнение, Комисията незабавно отменя този акт. Когато апелативният комитет даде положително становище или не е дадено становище, актът остава в сила.
Член 8
Актове за изпълнение с незабавно приложение
1. Чрез дерогация от членове 4 и 5 основният акт може да предвижда по надлежно обосновани наложителни причини за спешност да се прилага настоящият член.
2. Комисията приема акт за изпълнение, който се прилага незабавно, без предварителното му внасяне в комитет, и остава в сила за срок, не по-дълъг от шест месеца, освен ако в основния акт не е предвидено друго.
3. Най-късно 14 дни след приемането му председателят внася посочения в параграф 2 акт в съответния комитет за становище.
4. Когато се прилага процедурата по разглеждане, в случай на отрицателно становище от комитета, Комисията незабавно отменя приетия в съответствие с параграф 2 акт за изпълнение.
5. Когато Комисията приема временни антидъмпингови или изравнителни мерки, се прилага процедурата, предвидена в настоящия член. Комисията приема такива мерки след консултация с държавите-членки или в особено спешни случаи, след като ги информира за това. В последния случай консултациите се провеждат не по-късно от десет дни, след като държавите-членки са били нотифицирани за приетите от Комисията мерки.
Член 9
Процедурен правилник
1. По предложение на своя председател всеки комитет приема с обикновено мнозинство от членовете си собствен процедурен правилник въз основа на стандартни правила, които се изготвят от Комисията след консултация с държавите-членки. Тези стандартни правила се публикуват от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз.
Съществуващите комитети адаптират в необходимата степен своите процедурни правилници към стандартните правила.
2. Принципите и условията за публичен достъп до документите и правилата за защита на данните, които са приложими за Комисията, се прилагат и за комитетите.
Член 10
Информация за работата на комитетите
1. Комисията води регистър за дейността на комитетите, който съдържа:
а)
списък на комитетите,
б)
дневния ред на заседанията на комитетите,
в)
протоколите от заседанията в резюме заедно със списъци на органите и организациите, към които принадлежат лицата, посочени от държавите-членки да ги представляват,
г)
проектите на актове за изпълнение, по които се иска становище от комитетите,
д)
резултатите от гласуванията,
е)
окончателните проекти на актове за изпълнение в резултат на даденото становище на комитетите,
ж)
информация относно приемането на окончателните проекти на актовете за изпълнение от Комисията, и
з)
статистически данни за работата на комитетите.
2. Комисията публикува и годишен доклад за работата на комитетите.
3. Европейският парламент и Съветът имат достъп до информацията, посочена в параграф 1, в съответствие с приложимите правила.
4. Едновременно с изпращането им на членовете на комитетите Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета достъп до документите, посочени в параграф 1, букви б), г) и е), като същевременно ги уведомява за наличието на такива документи.
5. Данните на всички документи, посочени в параграф 1, букви от а) до ж), както и информацията, посочена в параграф 1, буква з), са публично достъпни в регистъра.
Член 11
Право на контрол на Европейския парламент и Съвета
Когато основният акт е приет по обикновената законодателна процедура, Европейският парламент или Съветът могат по всяко време да уведомят Комисията, че по тяхно мнение даден проект на акт за изпълнение превишава изпълнителните правомощия, предоставени в основния акт. В такъв случай Комисията преразглежда проекта на акта за изпълнение, като взема предвид изразените позиции, и информира Европейския парламент и Съвета дали възнамерява да запази, измени или оттегли проекта на акта за изпълнение.
Член 12
Отмяна на Решение 1999/468/ЕО
Решение 1999/468/ЕО се отменя.
Действието на член 5а от Решение 1999/468/ЕО се запазва за целите на съществуващите основни актове, които съдържат позоваване на този член.
Член 13
Преходни разпоредби: адаптиране на действащи основни актове
1. Когато в основни актове, приети преди влизането в сила на настоящия регламент, се предвижда Комисията да упражнява изпълнителните правомощия в съответствие с Решение 1999/468/ЕО, се прилагат следните правила:
а)
когато основният акт съдържа позоваване на член 3 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по консултиране, посочена в член 4 от настоящия регламент;
б)
когато основният акт съдържа позоваване на член 4 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по разглеждане, посочена в член 5 от настоящия регламент, с изключение на член 5, параграф 4, втора и трета алинея;
в)
когато основният акт съдържа позоваване на член 5 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по разглеждане, посочена в член 5 от настоящия регламент, и се смята, че основният акт предвижда, че при липса на становище, Комисията не може да приеме акта за изпълнение, както е предвидено в член 5, параграф 4, втора алинея, буква б);
г)
когато основният акт съдържа позоваване на член 6 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага член 8 от настоящия регламент;
д)
когато основният акт съдържа позоваване на членове 7 и 8 от Решение 1999/468/ЕО, се прилагат членове 10 и 11 от настоящия регламент.
2. За целите на параграф 1 членове 3 и 9 от настоящия регламент се прилагат към всички съществуващи комитети.
3. Член 7 от настоящия регламент се прилага само за съществуващите процедури, които съдържат позоваване на член 4 от Решение 1999/468/ЕО.
4. Преходните разпоредби, установени в настоящия член, не предопределят естеството на съответните актове.
Член 14
Преходен режим
Настоящият регламент не засяга започналите процедури, по които вече има становище на комитет в съответствие с Решение 1999/468/ЕО.
Член 15
Преглед
До 1 март 2016 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент, придружен, ако е необходимо, от подходящи законодателни предложения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 1 март 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставенo в Страсбург на 16 февруари 2011 година.
32011R0182
L 055/13
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
16.02.2011.
UREDBA (EZ) br. 182/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. veljače 2011.
o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 291. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnima parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Ako su za provedbu pravno obvezujućih akata Unije potrebni jednaki uvjeti, tim se aktima (dalje u tekstu "temeljni akti") provedbene ovlasti dodjeljuju Komisiji, ili, u valjano utemeljenim slučajevima i u slučajevima iz članaka 24. i 26. Ugovora o Europskoj uniji, Vijeću.
(2)
Zakonodavac poštujući kriterije utvrđene u Ugovoru o funkcioniranju Europske unije ("UFEU") odlučuje u vezi sa svakim temeljnim aktom o tome hoće li dodijeliti provedbene ovlasti Komisiji u skladu s člankom 291. stavkom 2. tog Ugovora.
(3)
Do sada je izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije uređeno Odlukom Vijeća 1999/468/EZ (2).
(4)
UFEU-om se sada od Europskog parlamenta i Vijeća zahtijeva utvrđivanje općih pravila i načela na temelju kojih države članice nadziru izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije.
(5)
Potrebno je osigurati da postupci za takav nadzor budu jasni, učinkoviti i razmjerni prirodi provedbenih akata, te da odražavaju institucionalne zahtjeve UFEU-a, kao i stečena iskustva i praksu u provedbi Odluke 1999/468/EZ.
(6)
U tim temeljnim aktima koji zahtijevaju nadzor država članica u odnosu na donošenje provedbenih akata Komisije primjereno je za potrebe takve kontrole uspostaviti odbore sastavljene od predstavnika država članica kojima predsjedava Komisija.
(7)
Nadzorni bi mehanizam prema potrebi trebao uključivati upućivanje na žalbeni odbor, koji bi se trebao sastajati na odgovarajućoj razini.
(8)
U interesu pojednostavljenja Komisija bi trebala izvršavati provedbene ovlasti u skladu s jednim od samo dva postupka, tj. savjetodavnim postupkom ili postupkom ispitivanja.
(9)
Radi daljnjeg pojednostavljenja na odbore bi trebalo primjenjivati zajednička postupovna pravila, uključujući ključne odredbe o njihovom djelovanju i mogućnost davanja mišljenja pisanim postupkom.
(10)
Trebalo bi utvrditi kriterije prema kojima se utvrđuje postupak za donošenje provedbenih akata Komisije. Radi postizanja veće dosljednosti postupovni bi zahtjevi trebali biti razmjerni prirodi i utjecaju provedbenih akata koji će se donijeti.
(11)
Postupak ispitivanja trebao bi se posebno primijeniti za donošenje akata općenitog područja primjene namijenjenih za provedbu temeljnih akata i posebnih provedbenih akata s potencijalno važnim utjecajem. Taj bi postupak trebao osigurati da Komisija ne može donijeti provedbene akte, ako nisu u skladu s mišljenjem odbora, osim u iznimnim okolnostima kada se mogu primjenjivati u ograničenom vremenskom razdoblju. Postupak bi također trebao osigurati da Komisija može provjeriti nacrt provedbenih akata, ako odbor nije dao mišljenje, uzimajući u obzir stajališta izražena u okviru odbora.
(12)
Pod uvjetom da su temeljnim aktom Komisiji dodijeljene provedbene ovlasti u vezi programa koji imaju značajne proračunske posljedice ili su namijenjeni trećim zemljama trebalo bi primijeniti postupak ispitivanja.
(13)
Predsjednik bi odbora trebao nastojati pronaći rješenja koja zahtijevaju najširu moguću potporu unutar odbora ili žalbenog odbora i trebao bi objasniti u kojoj su mjeri uzete u obzir rasprave prijedlozi izmjena. U tu bi svrhu Komisija trebala obratiti posebnu pozornost na stajališta izražena u okviru odbora ili žalbenog odbora u pogledu nacrta konačnih antidampinških ili kompenzacijskih mjera.
(14)
Prilikom razmatranja donošenja ostalih nacrtima predviđenih provedbenih akata o posebno osjetljivim sektorima, posebno o oporezivanju, zdravlju potrošača, sigurnosti hrane i zaštiti okoliša, Komisija će, kako bi pronašla uravnoteženo rješenje, u najvećoj mogućoj mjeri djelovati na takav način da izbjegne suprotstavljanje bilo kojem prevladavajućem stajalištu koje može nastati u okviru žalbenog odbora protiv primjerenosti provedbenog akta.
(15)
Savjetodavni bi se postupak u pravilu trebao primjenjivati u svim drugim slučajevima ili ako se taj postupak smatra prikladnijim.
(16)
Kada je to predviđeno u temeljnom aktu, trebalo bi omogućiti donošenje provedbenih akata koji se zbog žurnosti primjenjuju bez odlaganja.
(17)
Europski parlament i Vijeće trebali bi pravodobno i redovito obavješćivati o odborskom postupku.
(18)
Europski parlament ili Vijeće trebali bi moći u svakom trenutku obavijestiti Komisiju da nacrt provedbenog akta prema njihovom mišljenju prelazi provedbene ovlasti predviđene u temeljnom aktu, uzimajući u obzir njihova prava preispitivanja zakonitosti akata Unije.
(19)
Javni pristup informacijama o odborskim postupcima trebalo bi osigurati u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (3).
(20)
Registar s podacima o postupcima odbora trebala bi voditi Komisija. Stoga bi se pravila o zaštiti povjerljivih dokumenata koja se primjenjuje na Komisiju također trebala primjenjivati na korištenje registra.
(21)
Odluku 1999/468/EZ trebalo bi staviti izvan snage. Kako bi se osigurao prijelaz između režima iz Odluke 1999/468/EZ i ove Uredbe, svako upućivanje u postojećem zakonodavstvu na postupke iz te Odluke treba, s iznimkom regulatornog postupka s kontrolom predviđenom u njezinom članku 5.a, razumjeti kao upućivanje na odgovarajuće postupke predviđene ovom Uredbom. Učinke članka 5.a Odluke 1999/468/EZ trebalo bi privremeno zadržati za potrebe postojećih temeljnih akta koji upućuju na taj članak.
(22)
Ova Uredba ne utječe na ovlasti Komisije u vezi provedbe pravila o tržišnom natjecanju, kako je utvrđeno UFEU-om,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju opća pravila i načela koja uređuju mehanizme primjenjive kada se pravno obvezujućim aktom Unije (dalje u tekstu "temeljni akt") utvrdi potreba za jednakim uvjetima provedbe te zahtijeva nadzor država članica donošenja provedbenih akata Komisije.
Članak 2.
Izbor postupka
1. Temeljni akt može osigurati primjenu savjetodavnog postupka ili postupka ispitivanja, uzimajući u obzir prirodu ili učinak potrebnog provedbenog akta.
2. Postupak ispitivanja posebno se primjenjuje na donošenje:
(a)
provedbenih akata općenitog područja primjene;
(b)
ostalih provedenih akata koji se odnose na:
i.
programe sa značajnim posljedicama;
ii.
zajedničku poljoprivrednu i zajedničku ribarstvenu politiku;
iii.
okoliš, sigurnost ili zaštitu zdravlja i sigurnosti, ljudi, životinja ili biljaka;
iv.
zajedničku trgovinsku politiku;
v.
oporezivanje.
3. Savjetodavni postupak primjenjuje se u pravilu za donošenje provedbenih akata, koja ne pripadaju u područje primjene stavka 2. Međutim savjetodavni postupak može se u opravdanim slučajevima primijeniti za donošenje provedbenih akata iz stavka 2.
Članak 3.
Zajedničke odredbe
1. Zajedničke odredbe iz ovog članka primjenjuju se na sve postupke iz članaka od 4. do 8.
2. Komisiji pomaže odbor koji je sastavljen od predstavnika država članica. Odborom predsjeda predstavnik Komisije. Predsjednik ne sudjeluje u glasovanju odbora.
3. Predsjednik podnosi odboru nacrt provedbenog akta koji će donijeti Komisija.
Osim u opravdanim slučajevima, predsjednik saziva sastanak najmanje 14 dana nakon podnošenja nacrta provedbenog akta i nacrta dnevnog reda odboru. Odbor daje svoje mišljenje o nacrtu provedbenog akta u roku koji predsjednik može utvrditi s obzirom na žurnost predmeta. Rokovi su proporcionalni i omogućavaju članovima odbora pravodobno i učinkovito razmatranje nacrta provedbenog akta i izražavanje stajališta.
4. Dok odbor ne donese mišljenje, bilo koji član odbora može predložiti izmjene, a predsjednik može predstaviti izmijenjene verzije nacrta provedbenog akta.
Predsjednik nastoji pronaći rješenja koja imaju najširu moguću potporu u odboru. Predsjednik obavješćuje odbor o načinu uzimanja u obzir rasprava i prijedloga za izmjene, posebno što se tiče onih prijedloga koji su bili u velikoj mjeri podržani unutar odbora.
5. Predsjednik može u opravdanim slučajevima dobiti mišljenje odbora pisanim postupkom. Predsjednik dostavlja članovima odbora prijedlog provedbenog akta i utvrđuje rok za dostavu mišljenja s obzirom na žurnost predmeta. Smatra se da je svaki član odbora koji se ne protivi nacrtu provedbenog akta ili koji se izričito ne suzdrži od glasovanja o aktu prije isteka tog roka prešutno pristao na nacrt provedbenog akta.
Osim ako je drukčije određeno u temeljnom aktu, pisani postupak se prekida bez rezultata, ako u roku iz prvog podstavka to odluči predsjednik ili zahtijeva član odbora. U tom slučaju predsjednik saziva sjednicu odbora u prihvatljivom roku.
6. Mišljenje Odbora bilježi se u zapisnik. Članovi odbora imaju pravo zahtijevati da se njihovo mišljenje zabilježi u zapisnik. Predsjednik dostavlja zapisnik članovima odbora bez odlaganja.
7. Nadzorni mehanizam prema potrebi uključuje upućivanje na žalbeni odbor.
Žalbeni odbor usvaja svoj poslovnik običnom većinom članova na prijedlog Komisije.
Ako se sazove žalbeni odbor, on se sastaje najranije 14 dana, osim u opravdanim slučajevima, i najkasnije 6 tjedana od dana upućivanja. Ne dovodeći u pitanje stavak 3., žalbeni odbor dostavlja svoje mišljenje u roku od 2 mjeseca od dana upućivanja.
Žalbenim odborom predsjeda predstavnik Komisije.
Predsjednik određuje dan sastanka žalbenog odbora u bliskoj suradnji s članovima odbora, kako bi se državama članicama i Komisiji omogućila odgovarajuća razina zastupljenosti. Komisija saziva prvi sastanak žalbenog odbora do 1. travnja 2011. radi donošenja njegovog poslovnika.
Članak 4.
Savjetodavni postupak
1. Kada se primjenjuje savjetodavni postupak, odbor daje svoje mišljenje prema potrebi i glasovanjem. U slučaju glasovanja mišljenje se donosi običnom većinom glasova članova.
2. Komisija odlučuje o nacrtu provedbenog akta koji treba donijeti, uzimajući u obzir što je više moguće zaključke iz rasprava unutar odbora i dostavljena mišljenja.
Članak 5.
Postupak ispitivanja
1. Kada se primjenjuje postupak ispitivanja za akte koji se donose na prijedlog Komisije, odbor donosi mišljenje većinom, kako je propisano u članku 16. stavcima 4. i 5. Ugovora o Europskoj uniji i, prema potrebi članku 238. stavku 3. UFEU-a. Glasovi predstavnika država članica unutar odbora ponderiraju se na način predviđen u tim člancima.
2. Kada je mišljenje odbora pozitivno, Komisija donosi nacrtom predviđeni provedbeni akt.
3. Ne dovodeći u pitanje članak 7., kada je mišljenje odbora negativno, Komisija ne donosi nacrtom predviđeni provedbeni akt. Ako se smatra da je provedbeni akt potreban, predsjednik može podnijeti izmijenjenu verziju nacrta provedbenog akta istom odboru u roku od dva mjeseca od davanja negativnog mišljenja ili podnijeti nacrt provedbenog akta žalbenom odboru na daljnje razmatranje u roku od mjesec dana od davanja mišljenja.
4. Kada mišljenje nije dano, Komisija može donijeti nacrtom predviđeni provedbeni akt, osim u slučajevima iz drugog podstavka. Kada Komisija ne donese nacrtom predviđeni provedbeni akt, predsjednik može podnijeti odboru njegovu izmijenjenu verziju.
Ne dovodeći u pitanje članak 7. Komisija ne donosi nacrtom predviđeni provedbeni akt ako:
(a)
se taj akt odnosi na poreze, financijske usluge, zaštitu zdravlja i sigurnosti ljudi, životinja ili biljaka, ili konačne multilateralne mjere zaštite;
(b)
temeljni akt propisuje da se nacrtom predviđeni provedbeni akt ne može donijeti bez mišljenja; ili
(c)
se članovi odbora protive aktu običnom većinom.
U svakom od slučajeva iz drugog podstavka, ako se smatra da je provedbeni akt potreban, predsjednik može podnijeti izmijenjenu verziju tog akta istom odboru u roku od dva mjeseca od glasovanja ili podnijeti nacrt provedbenog akta žalbenom odboru na daljnje razmatranje u roku od mjesec dana od glasovanja.
5. Odstupajući od stavka 4. sljedeći postupak se primjenjuje na donošenje nacrtom predviđenih konačnih antidampinških ili kompenzacijskih mjera, ako mišljenje odbora nije dano i ako se njegovi članovi protive nacrtu provedbenog akta običnom većinom.
Komisija provodi savjetovanje s državama članicama. Najranije četrnaest dana a najkasnije mjesec dana nakon sastanka odbora, Komisija obavješćuje članove odbora o rezultatima tog savjetovanja i podnosi nacrt provedbenog akta žalbenom odboru. Odstupajući od članka 3. stavka 7. žalbeni odbor sastaje se najranije četrnaest dana, a najkasnije mjesec dana nakon podnošenja nacrta provedbenog akta. Žalbeni odbor dostavlja svoje mišljenje u skladu s člankom 6. Rokovi utvrđeni u ovom stavku ne dovode u pitanje potrebu poštovanja rokova utvrđenih u relevantnim temeljnim aktima.
Članak 6.
Upućivanje na žalbeni odbor
1. Žalbeni odbor donosi svoje mišljenje većinom iz članka 5. stavka 1.
2. Dok se ne donese mišljenje, svaki član žalbenog odbora može predložiti izmjene nacrta provedbenog akta i predsjednik može odlučiti hoće li ga mijenjati ili ne.
Predsjednik odbora nastoji pronaći rješenja koja imaju najširu moguću potporu unutar žalbenog odbora.
Predsjednik obavješćuje žalbeni odbor o načinu uzimanja u obzir rasprava i prijedloga za izmjene, posebno što se tiče onih prijedloga koji su bili u velikoj mjeri podržavani unutar žalbenog odbora.
3. Kada je mišljenje žalbenog odbora pozitivno, Komisija donosi nacrtom predviđeni provedbeni akt.
Kada mišljenje nije dano, Komisije može donijeti nacrtom predviđeni provedbeni akt.
Kada je mišljenje žalbenog odbora negativno, Komisija ne donosi nacrtom predviđeni provedbeni akt
4. Odstupajući od stavka 3. Komisija ne usvaja nacrtom predviđene mjere za konačne multilateralne zaštitne mjere, ako većina iz članka 5. stavka 1. ne usvoji pozitivno mišljenje.
5. Odstupajući od stavka 1. žalbeni odbor do 1. rujna 2012. daje svoje mišljenje o prijedlozima konačnih antidampinških ili kompenzacijskih mjera usvojeno običnom većinom glasova svojih članova.
Članak 7.
Donošenje provedbenih akata u iznimnim slučajevima
Odstupajući od članka 5. stavka 3. i drugog podstavka članka 5. stavka 4. Komisija može donijeti nacrtom predviđeni provedbeni akt, ako ga treba donijeti bez odlaganja kako bi se izbjeglo stvaranje značajnog poremećaja tržišta u područje poljoprivrede ili rizika za financijske interese Europske unije u smislu članka 325. UFEU.
U takvom slučaju Komisija odmah dostavlja usvojeni provedbeni akt žalbenom odboru. Kada je mišljenje žalbenog odbora o usvojenom provedbenom aktu negativno, Komisija taj akt odmah stavlja izvan snage. Kada je mišljenje žalbenog odbora pozitivno ili nije dano, provedbeni akt ostaje na snazi.
Članak 8.
Provedbeni akti koji se primjenjuju bez odlaganja
1. Odstupajući od članaka 4. i 5. temeljnim aktom može se predvidjeti primjena ovog članka iz opravdanih razloga žurnosti.
2. Komisija donosi provedbeni akt koji se primjenjuje bez odlaganja bez prethodnog podnošenja odboru i koji ostaje na snazi za razdoblje od najviše šest mjeseci, osim ako temeljnim aktom nije drukčije predviđeno.
3. Najkasnije četrnaest dana nakon njegovog usvajanja, predsjednik dostavlja akt iz stavka 2. relevantnom odboru na mišljenje.
4. Ako se primjenjuje postupak ispitivanja, u slučaju negativnog mišljenja odbora, Komisija bez odlaganja stavlja izvan snage provedbeni akt donesen u skladu sa stavkom 2.
5. Kada Komisija usvoji privremene antidampinške ili kompenzacijske mjere primjenjuje se postupak iz ovog članka. Komisija usvaja takve mjere nakon savjetovanja s državama članicama ili, u slučajevima iznimne žurnosti, nakon obavješćivanja država članica. U potonjem slučaju, savjetovanje se provodi najkasnije deset dana nakon obavijesti državama članicama o mjerama koje je usvojila Komisija.
Članak 9.
Poslovnik
1. Svaki odbor na prijedlog svog predsjednika i na temelju standardnih poslovnika koje priprema Komisija nakon savjetovanja s državama članicama običnom većinom članova donosi poslovnik. Takav standardni poslovnik Komisija objavljuje u Službenom listu Europske unije.
U mjeri u kojoj je potrebno postojeći odbori donose svoje poslovnike prema standardnim poslovnicima.
2. Na odbore se primjenjuju načela i uvjeti o javnom pristupu dokumentima i pravila o zaštiti podataka koja se primjenjuju na Komisiju.
Članak 10.
Informacije o odborskim postupcima
1. Komisija vodi registar o odborskim postupcima koji sadrži:
(a)
popis odbora;
(b)
dnevne redove sastanaka odbora;
(c)
sažete preglede i popise tijela i organizacija kojima pripadaju osobe imenovane od strane država članica za svoje predstavnike;
(d)
nacrte provedbenih akata za koje se od odbora traži mišljenje;
(e)
rezultate glasovanja;
(f)
konačne nacrte provedbenih akata nakon dostave mišljenje odbora;
(g)
informacije o donošenju konačnih nacrtom predviđenih provedbenih akata od strane Komisije; i
(h)
statističke podatke o radu odbora.
2. Komisija također objavljuje godišnje izvješće o radu odbora.
3. Europski parlament i Vijeće imaju pristup informacijama iz stavka 1. u skladu s važećim pravilima.
4. Istodobno kada se oni dostavljaju članovima Odbora, Komisija Europskom parlamentu i Vijeću stavlja na raspolaganje dokumente iz stavka 1. točaka (b), (d) i (f), te ih također obavješćuje o dostupnosti tih dokumenata.
5. Upućivanja na sve dokumente iz stavka 1. točaka od (a) do (g), kao i na informacije iz stavka 1. točke (h) objavljuju se u registru.
Članak 11.
Pravo nadzora Europskog parlamenta i Vijeća
Kada se temeljni akt donosi u redovnom zakonodavnom postupku, Europski parlament ili Vijeće može u bilo koje vrijeme naznačiti Komisiji da, prema njegovom mišljenju, nacrt provedbenog akta prelazi provedbene ovlasti predviđene u temeljnom aktu. U tom slučaju Komisija razmatra nacrt provedbenog akta, uzimajući u obzir iznesena stajališta i obavješćuje Europski parlament i Vijeće o tome namjerava li zadržati, izmijeniti ili povući nacrt provedbenog akta.
Članak 12.
Stavljanje izvan snage Odluke 1999/468/EZ
Odluka 1999/468/EZ stavlja se izvan snage.
Učinci članka 5.a Odluke 1999/468/EZ zadržavaju se za potrebe postojećih temeljnih akata koji upućuju na taj članak.
Članak 13.
Prijelazne odredbe: donošenje postojećih temeljnih akata
1. Ako se u temeljnim aktima donesenim prije stupanja na snagu ove Uredbe predviđa izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije u skladu s Odlukom 1999/468/EZ primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
kada se temeljni akt poziva na članak 3. Odluke 1999/468/EZ primjenjuje se savjetodavni postupak iz članka 4. ove Uredbe;
(b)
kod upućivanja u temeljnom aktu na članak 4. Odluke 1999/468/EZ primjenjuje se postupak ispitivanja iz članka 5. ove Uredbe, osim članka 5. stavka 4. drugog i trećeg podstavka;
(c)
kod upućivanja u temeljnom aktu na članak 5. Odluke 1999/468/EZ primjenjuje se postupak ispitivanja iz članka 5. ove Uredbe i kada se smatra da je temeljnim aktom predviđeno da u slučaju nedostatka mišljenja Komisija ne smije donijeti nacrtom predviđeni provedbeni akt, kako je utvrđeno u članku 5. stavku 4. drugom podstavku, točki (b).
(d)
kod upućivanja u temeljnom aktu na članak 6. Odluke 1999/468/EZ primjenjuje se članak 8. ove Uredbe;
(e)
kod upućivanja u temeljnom aktu na članak 7. Odluke 1999/468/EZ primjenjuju se članci 10. i 11. ove Uredbe.
2. Članci 3. i 9. ove Uredbe primjenjuju se na sve postojeće odbore za potrebe stavka 1.
3. Članak 7. ove Uredbe primjenjuje se samo na postojeće postupke koji sadrže upućivanja na članak 4. Odluke 1999/468/EZ.
4. Prijelazne odredbe iz ovog članka ne dovode u pitanje prirodu predmetnih akata.
Članak 14.
Prijelazne odredbe
Ova Uredba ne utječe na postupke u tijeku u okviru kojih je odbor već donio mišljenje u skladu s Odlukom 1999/468/EZ.
Članak 15.
Nadzor
Komisija Europskom parlamentu i Vijeću do 1. ožujka 2016. predstavlja izvješće o provedbi ove Uredbe zajedno s odgovarajućim zakonskim prijedlozima prema potrebi.
Članak 16.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu 1. ožujka 2011.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje na sve države članice.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. veljače 2011.