РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 29/2012 НА КОМИСИЯТА
от 13 януари 2012 година
относно стандартите за търговия с маслиново масло
(кодифициран текст)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (1), и по-специално член 113, параграф 1, буква а) и член 121, първа алинея, буква а) във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1019/2002 на Комисията от 13 юни 2002 г. относно стандартите за търговия с маслиново масло (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Маслиновото масло има определени свойства, и по-специално органолептични и хранителни характеристики, които, като се отчетат производствените разходи, позволяват достъпа му до пазари с относително високи цени в сравнение с повечето останали растителни мазнини. С оглед на това положение на пазара е необходимо да се установят стандарти за търговия с маслиново масло, които по-специално да съдържат определени правила за етикетиране, допълващи правилата, установени в Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, свързани с етикетирането, представянето и рекламата на храни (4), и по-специално в член 2 от нея.
(3)
За да се гарантира автентичността на продаваното маслиново масло, опаковката за търговия на дребно следва да бъде малка и да има подходяща система на затваряне. Въпреки това държавите-членки следва да бъдат оправомощени да разрешават по-големи опаковки за обществени заведения.
(4)
Освен задължителните описания за различните категории маслиново масло, предвидени в член 118 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, потребителите следва да бъдат информирани за предлаганите видове маслиново масло.
(5)
В резултат на селскостопанските традиции и местните практики на извличане и смесване, директно продаваните видове необработено маслиново масло virgin могат да имат съвсем различен вкус и качество в зависимост от географския им произход. Това може да доведе до ценови различия в рамките на една и съща категория, които да объркат пазара. В другите категории маслиново масло за консумация не съществуват значителни различия, свързани с произхода, така че обозначаването на произхода върху директната опаковка на това маслиново масло може да създаде впечатление у потребителя, че съществуват различия в качеството. За да не се получава объркване на пазара на маслиново масло за консумация, следва да се въведат задължителни стандарти на Съюза за наименования за произход, които да се ограничават до качество необработено маслиново масло екстра virgin и необработено маслиново масло virgin, които отговарят на точно определени условия. Незадължителните мерки, прилагани до 2009 г., не се оказаха достатъчни за избягване на въвеждането на потребителите в заблуждение относно истинските характеристики на маслата virgin в тази връзка. Освен това с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (5) бяха установени правила за проследяване, приложими след 1 януари 2005 г. Опитът, натрупан от операторите и администрацията в тази област, позволи етикетът за произход за необработено маслиново масло екстра virgin и необработено маслиново масло virgin да стане задължителен.
(6)
Съществуващите търговски марки, включващи географски позовавания, може да продължават да се използват, при условие че са били официално регистрирани в миналото, в съответствие с Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, свързани с търговските марки (6), или Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно търговската марка на Общността (7).
(7)
Регионално наименование за произход се обхваща от защитено наименование за произход (ЗНП) или защитено географско указание (ЗГУ) по Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (8). Наименованията, посочващи регионален произход, следва да бъдат запазени за ЗНП или ЗГУ, така че да се избегне объркване сред потребителите, което потенциално води до сътресения на пазара. В случая с вносното маслиново масло следва да се спазват правилата за непреференциален произход, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9).
(8)
Ако наименованието за произход на необработено маслиново масло се отнася до Съюза или държава-членка, трябва да се има предвид, че върху качеството и вкуса на маслиновото масло оказват влияние не само използваните маслини, но също методите на извличане и съществуващите практики. Така наименованието за произход трябва се отнася до географския район, в който е получено маслиновото масло, а това обикновено е районът, където маслото е извлечено от маслините. Въпреки това в някои случаи маслото се извлича на място, различно от това, където са прибрани маслините, и тази информация следва да се посочи на опаковката или на прикрепените към опаковката етикети, за да се гарантира, че потребителите няма да бъдат подведени и че на пазара на маслиново масло няма сътресение.
(9)
В Съюза значителен дял от необработените маслинови масла екстра virgin и необработените маслинови масла virgin се състои от смеси на масла, произхождащи от различни държави-членки и трети държави. Трябва да се посочат прости разпоредби за етикетиране за произход на такива смеси.
(10)
Съгласно Директива 2000/13/ЕО указанията на етикета следва да не подвеждат купувача, особено по отношение на характеристиките на съответното маслиново масло, или като му се приписват свойства, които то не притежава, или чрез създаване на впечатление, че маслиновото масло притежава специални характеристики, при положение че повечето видове маслинови масла притежават такива характеристики. Някои често използвани незадължителни указания, типични за маслиновото масло, също изискват хармонизирани правила за стриктно установяване на тези твърдения и за гарантиране на възможност за проверка на тяхната точност. Съответно понятията „студено пресоване“ и „студено извличане“ съответстват на технически определен традиционен метод на производство. Някои термини, описващи органолептичните характеристики по отношение на вкуса и/или мириса на необработените маслинови масла екстра virgin и необработените маслинови масла virgin бяха определени от Международния съвет на маслиновите продукти (МСМП) в неговия преразгледан метод за органолептична оценка на необработени маслинови масла virgin. Употребата на такива термини върху етикетите на необработените маслинови масла екстра virgin и необработените маслинови масла virgin следва да бъде запазена за масла, които са били оценени по съответния метод на анализ. За някои оператори, които понастоящем използват запазените термини, са необходими преходни мерки. Посочване само на киселинността, изолирано от останалите свойства, води до погрешното предположение за съществуване на скала на абсолютното качество, което е подвеждащо за потребителите, тъй като този фактор има стойност за качеството само във връзка с другите характеристики на съответното маслиново масло. Следователно, с оглед разпространението на някои означения и тяхното икономическо значение, следва да се установят обективни критерии за употребата им, за да се въведе яснота на пазара на маслиново масло.
(11)
Необходимо е да се вземат мерки, за да се гарантира, че храните, съдържащи маслиново масло, не подвеждат потребителите чрез подчертаване на качествата на маслиновото масло, без да посочват ясно истинския състав на продукта. От това следва необходимостта на етикета да се посочи ясно процентът на маслиново масло и някои означения, характерни за продуктите, съставени от смеси от растителни масла. Необходимо е също да се вземат под внимание специалните разпоредби, установени в някои регламенти, отнасящи се конкретно до продукти с маслиново масло.
(12)
Имената на категориите маслиново масло съответстват на физикохимичните и органолептичните характеристики, изложени в приложение XVI към Регламент (ЕО) № 1234/2007 и Регламент (ЕИО) № 2568/91 на Комисията от 11 юли 1991 г. относно характеристиките на маслиновото масло и маслиновото масло от остатъчен материал и съответните методи за анализ (10). Всички останали означения, съдържащи се на етикетите, следва да бъдат подкрепени с обективни елементи, за да се гарантира, че потребителите няма да бъдат подвеждани и че на пазарите на растителните масла няма да има нарушаване на конкуренцията.
(13)
В рамките на системата за проверки, определена в член 113, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, държавите-членки трябва да уточнят доказателствата, които следва да се представят, и финансовите санкции, които следва да бъдат наложени в случаите, допускащи използване на различни термини на етикетите. Без предварително да се изключват каквито и да било възможности, тези доказателства следва да съдържат установените факти, резултати от анализи или надеждни записи и административна или счетоводна информация.
(14)
Поради необходимост от извършване на проверки на предприятията, отговарящи за етикетите в държавата-членка, в която са установени, следва да има процедура за административно сътрудничество между Комисията и държавите-членки, в които се търгува маслиново масло.
(15)
За да се направи оценка на мерките, предвидени в настоящия регламент, заинтересуваните държави-членки следва да докладват за съществуващите условия и срещнатите затруднения.
(16)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Без да се засягат Директива 2000/13/ЕО и Регламент (ЕО) № 510/2006, настоящият регламент определя точни стандарти за търговията на дребно с маслиново масло и маслиново масло от остатъчен материал, посочени в точка 1, букви а) и б) и точки 3 и 6 от приложение ХVI към Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. За целите на настоящия регламент „търговия на дребно“ означава продажбата на крайния потребител на масло, посочено в параграф 1, представено в естествено състояние или включено в хранителен продукт.
Член 2
Маслата, посочени в член 1, параграф 1, се представят на крайния потребител в опаковка с максимално съдържание пет литра. Тази опаковка е снабдена със система на отваряне, която не позволява повторно запечатване, след като вече е отворена, и е етикетирана в съответствие с членове 3-6.
Въпреки това в случаите на масла, предназначени за потребление в ресторанти, болници, столове и други подобни обществени заведения, държавите-членки могат да посочат максимален капацитет на опаковката, надвишаващ пет литра, в зависимост от заведението.
Член 3
Описанията в съответствие с член 118 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се считат за наименованието, под което се продава продуктът, посочен в член 3, параграф 1, точка 1 от Директива 2000/13/ЕО.
Етикетите на маслата, посочени в член 1, параграф 1, съдържат по ясен и незаличим начин в допълнение към описанието, посочено в първа алинея от настоящия член, но не задължително в близост до него, следната информация за категорията масло:
а)
необработено маслиново масло екстра virgin:
„най-висока категория маслиново масло, получено директно от маслини само с механични средства“;
б)
необработено маслиново масло virgin:
„получено директно от маслини и само с механични средства“;
в)
маслиново масло, съставено от рафинирани и необработени маслинови масла:
„масло, съдържащо изключително масла, преминали през рафиниране, и масла, получени директно от маслини“;
г)
маслиново масло от маслиново кюспе:
„масло, съдържащо изключително масла, получени чрез обработка на продукта, получен след извличане на маслиново масло, и масла, получени директно от маслини“,
или
„масло, съдържащо изключително масла, получени чрез преработка на маслиново кюспе и маслата, получени директно от маслини“.
Член 4
1. Необработеното маслиново масло екстра virgin и необработеното маслиново масло virgin, както са определени в точка 1, букви а) и б) от приложение ХVI към Регламент (ЕО) № 1234/2007, имат наименование за произход върху етикета.
Продуктите, определени в точки 3 и 6 от приложение ХVI към Регламент (ЕО) № 1234/2007, нямат никакво наименование за произход върху етикета.
За целите на настоящия регламент „наименование за произход“ означава посочване на географския район на опаковката или на етикета, прикрепен към опаковката.
2. Наименованията за произход, посочени в параграф 1, се състоят само от:
а)
в случай на маслиново масло, което произхожда, в съответствие с разпоредбите на параграфи 4 и 5, от една от държавите-членки или трета държава, позоваване към държавата-членка, Съюза или третата страна, по целесъобразност;
б)
в случай на смеси от маслиново масло, което произхожда, в съответствие с разпоредбите на параграфи 4 и 5, от повече от една държава-членка или трета държава, един от следните текстове, по целесъобразност:
i)
„смес от маслинови масла с произход от Европейския съюз“ или позоваване на Съюза,
ii)
„смес от маслинови масла с произход извън Европейския съюз“ или позоваване на произход извън Съюза,
iii)
„смес от маслинови масла с произход от Европейския съюз и извън Съюза“ или позоваване на произход от Европейския съюз и извън Съюза, или
в)
защитено наименование за произход или защитено географско указание, посочено в Регламент (ЕО) № 510/2006, в съответствие с разпоредбите на спецификацията на съответния продукт.
3. Названията на марки или фирми, за които е подадено заявление за регистрация не по-късно от 31 декември 1998 г. съгласно Директива 89/104/ЕИО, или не по-късно от 31 май 2002 г. съгласно Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета (11), не се считат за наименования за произход, обхванати от настоящия регламент.
4. В случай на внос от трета страна наименованието за произход се определя в съответствие с членове 22-26 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
5. Наименованието за произход, в което се споменава държава-членка или Съюзът, съответства на географския район, в който са прибрани съответните маслини или в който се намира предприятието, в което маслото е било извлечено от маслините.
Ако маслините са прибрани в държава-членка или трета страна, различна от тази, където се намира заводът, в който маслото е извлечено от маслините, наименованието за произход съдържа следния текст: „необработено маслиново масло (екстра) virgin, произведено в (Съюза или името на съответната държава-членка) от маслини, прибрани в (Съюза или името на съответната държава-членка или трета страна)“.
Член 5
Сред незадължителните означения, които могат да се появят на етикета на маслото, както се посочва в член 1, параграф 1, тези, определени в настоящия член, трябва да отговарят съответно на следните изисквания:
а)
указанието „първо студено пресоване“ може да се постави само за необработено маслиново масло екстра virgin или необработено маслиново масло virgin, получено при температура под 27 °С от първото механично пресоване на маслиновата паста чрез традиционна система на извличане с хидравлични преси;
б)
указанието „студено пресоване“ може да се постави само за необработено маслиново масло екстра virgin или необработено маслиново масло virgin, получено при температура под 27 °С чрез прецеждане или центрофугиране на маслиновата паста;
в)
указания за органолептични свойства, отнасящи се до вкус и/или мирис, могат да се поставят само на необработено маслиново масло екстра virgin или необработено маслиново масло virgin; термините, посочени в точка 3.3 от приложение XII към Регламент (ЕИО) № 2568/91, може да се поставят върху етикетите, само ако се основават на резултати от оценка, проведена по метода, предвиден в посоченото приложение;
г)
указание за киселинност или за максимална киселинност може да се постави само ако е придружено от указание, под формата на текст в същия размер и в същото визуално поле, на пероксидната стойност, восъчното съдържание и ултравиолетовото поглъщане, определени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2568/91.
Продуктите, продавани с търговски запазени марки, за които заявлението за регистрация е подадено не по-късно от 1 март 2008 г. и които съдържат поне един от термините, посочени в точка 3.3 от приложение XII към Регламент (ЕИО) № 2568/91, може да не отговарят на изискванията по член 5, първа алинея, буква в) от настоящия регламент до 1 ноември 2012 г.
Член 6
1. Когато наличието на масла в смеси от маслинови масла и други растителни масла, посочени в член 1, параграф 1, е посочено на етикета на друго място, а не в списъка на съставките, и са използвани думи, образи или графики, съответната смеска следва да има следното търговско описание: „Смеси от растителни масла (или конкретните наименования на съответните масла) и маслинови масла“, следвано директно от процентното съдържание на маслиново масло в сместа.
Наличието на маслиново масло може да се подчертае с образи или графики на етикета на дадена смес, както се посочва в първата алинея, само в случай че е повече от 50 % от съответната смес.
Държавите-членки могат да забранят производството на територията си на смеси от маслиново и други растителни масла, посочени в първата алинея, за вътрешна консумация. Те обаче не могат да забранят на територията си търговията с такива смеси, които произхождат от други държави, и не могат да забранят на територията си производството на такива смеси с цел търговия в друга държава-членка или за износ.
2. С изключение на рибата тон в маслиново масло, посочена в Регламент (ЕИО) № 1536/92 на Съвета (12), и сардините в маслиново масло, посочени в Регламент (ЕИО) № 2136/89 на Съвета (13), ако наличието на маслата, посочени в член 1, параграф 1 от настоящия регламент, в хранителни продукти, различни от тези, посочени в параграф 1 от настоящия член, е изразено както в списъка на съставките, така и на етикета посредством текст, изображения или графично, търговското описание на хранителните продукти е последвано пряко от процентното съдържание на маслата, посочени в член 1, параграф 1 от настоящия регламент, по отношение на общото нето тегло на хранителните продукти.
Процентното съдържание на добавеното маслиново масло, отнесено към общото нетно тегло на хранителния продукт, може да бъде заменено с процентното съдържание на добавеното маслиново масло, отнесено към общото тегло на мазнините, допълвайки думите „процентно съдържание на мазнини“.
3. Описанията, посочени в член 3, първа алинея, може да се заменят с думите „маслиново масло“ върху етикета на продуктите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Когато обаче е налице маслиново масло от остатъчен материал, думите „маслиново масло“ се заменят с думите „маслиново масло от остатъчен материал.“
4. Описанията, посочени в член 3, втора алинея, не са задължителни върху етикета на продуктите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 7
По искане на държавата-членка, в която се намира посоченият върху етикета адрес на производителя, пакетиращото предприятие или търговеца, заинтересуваната страна предоставя документация в подкрепа на указанията, посочени в членове 4, 5 и 6, на базата на един или повече от следните елементи:
а)
действително съществуващи елементи или научно установени факти;
б)
резултати от анализи или автоматично направени записи на представителни проби;
в)
административна или счетоводна информация, поддържана в съответствие с правилници на Съюза или национални правилници.
Заинтересуваната държава-членка допуска толеранс между указанията, посочени в членове 4, 5 и 6 и изписани върху етикета, и заключенията, направени на база на представената доказателствена документация и/или сравнителни експертни оценки, вземайки под внимание точността и повторяемостта на методите и съответната документация и, при необходимост, точността и повторяемостта на експертните оценки.
Член 8
1. Всяка държава-членка изпраща името на органа или органите, отговарящи за контрола на прилагането на настоящия регламент, на Комисията, която информира другите държави-членки и всяка заинтересувана страна, която поиска това.
2. Съгласно искане за проверка държавата-членка, в която се намира посоченият върху етикета адрес на производителя, опаковчика или продавача, взима проби преди края на месеца, следващ месеца, през който е отправено искането, и проверява истинността на съответните означения върху етикета. Това искане може да бъде отправено от:
а)
компетентните служби на Комисията;
б)
организация на операторите в тази държава-членка, посочена в член 125 от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
в)
контролния орган на друга държава-членка.
3. Исканията, посочени в параграф 2, се придружават от цялата информация, необходима за исканата проверка, и по-специално:
а)
датата на вземане на пробите или купуване на съответното масло;
б)
името или фирмата и адресът на предприятието, където е взета пробата, или където е закупено съответното масло;
в)
броят на партидите;
г)
копие от всички етикети върху опаковката на съответното масло;
д)
резултатите от анализа или другите сравнителни експертни оценки, посочвайки използваните методи и името и адреса на съответната лаборатория или експерт;
е)
при необходимост, името на доставчика на съответното масло, както е заявено от търговско-пласментния обект.
4. Преди края на третия месец след месеца, в който е отправено искането, посочено в параграф 2, заинтересуваната държава-членка информира заявителя за референтния номер, даден на заявлението му, и за предприетото действие.
Член 9
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, включително във връзка със системата на санкциите, за да гарантират спазването на настоящия регламент.
Държавите-членки съобщават на Комисията взетите за тази цел мерки не по-късно от 31 декември 2002 г., а измененията към тях, преди края на месеца, в който са направени.
Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия уведомяват Комисията за мерките, посочени в първата алинея, не по-късно от 31 декември 2004 г. и за измененията на тези мерки преди края на месеца след месеца, в който те са приети.
България и Румъния уведомяват Комисията не по-късно от 31 декември 2010 г. за мерките, посочени в първата алинея, както и за измененията на тези мерки - преди края на месеца след месеца, в който те са приети.
2. За целите на проверяване на указанията, посочени в членове 4, 5 и 6, съответните държави-членки могат да създадат режим за одобряване на предприятията, чиято опаковъчна техника се намира на тяхна територия.
Одобрение и буквено-цифрово обозначение се дават на всяко предприятие, което е отправило такова искане и отговаря на следните условия:
а)
притежава опаковъчна техника;
б)
ангажира се да събира и поддържа доказателствената документация, изисквана от държавата-членка по член 7;
в)
има система за съхранение, която позволява да се провери произходът на маслата с наименование за произход, според изискването на съответната държава-членка.
При необходимост, етикетът има буквено-цифрово означение на одобреното предприятие за опаковки.
Член 10
Заинтересуваните държави-членки изпращат до Комисията, не по-късно от 31 март всяка година, доклад със следната информация за предходната година:
а)
искания за проверки, получени в съответствие с член 8, параграф 2;
б)
предприетите проверки и онези, започнати през предходни пазарни години и все още продължаващи;
в)
последици от извършените проверки и наложените санкции.
Докладът представя тази информация по години на извършени проверки и по категории нарушение. При необходимост, в него се определят срещнатите конкретни трудности и предложените подобрения на мерките за контрол.
Член 11
Регламент (ЕО) № 1019/2002 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 12
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Продукти, които са произведени законно и се търгуват в Съюза или са внесени в Съюза законно и са пуснати в свободно движение преди 1 юли 2012 г., могат да бъдат търгувани до изчерпване на наличностите.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 януари 2012 година.
32012R0029
L 012/14
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 29/2012
od 13. siječnja 2012.
o tržišnim standardima za maslinovo ulje
(kodifikacija)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 113. stavak 1. točku (a) i članak 121. prvi stavak točku (a), u vezi s člankom 4.,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 1019/2002 od 13. lipnja 2002. o tržišnim standardima za maslinovo ulje (2) nekoliko je puta znatno izmijenjena (3). Radi jasnoće i racionalnosti navedenu bi Uredbu trebalo kodificirati.
(2)
Maslinovo ulje ima određena svojstva, posebno organoleptička i prehrambena, koja mu, uzimajući u obzir troškove proizvodnje, omogućavaju postizanje relativno visokih tržišnih cijena u usporedbi s većinom drugih biljnih masti. S obzirom na ovu situaciju na tržištu, trebalo bi utvrditi tržišne standarde za maslinovo ulje koji bi u prvom redu sadržavali posebna pravila za označivanje, koja bi nadopunila ona utvrđena Direktivom 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica o označivanju, prezentiranju i oglašavanju hrane (4), a posebno pravila utvrđena člankom 2. te Direktive.
(3)
Kako bi se zajamčila autentičnost maslinovog ulja koje se prodaje, pakiranje za maloprodaju trebalo bi biti manjih dimenzija i imati odgovarajući sustav zatvaranja. Međutim, državama članicama trebalo bi dozvoliti mogućnost odobravanja pakiranja većih dimenzija za ugostiteljske i druge objekte javne prehrane.
(4)
Pored obveznih naziva za različite kategorije maslinovog ulja predviđenih u članku 118. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, potrošače bi trebalo informirati o vrstama maslinovog ulja koje se nude.
(5)
Kao rezultat poljoprivrednih tradicija i lokalnih načina ekstrakcije i miješanja, djevičanska maslinova ulja koja se izravno prodaju mogu se znatno razlikovati po okusu ovisno o njihovom zemljopisnom podrijetlu. To može dovesti do različitih cijena unutar iste kategorije, koje uzrokuju poremećaje na tržištu. Ne postoje znatne razlike u drugim kategorijama jestivog maslinovog ulja s obzirom na njegovo podrijetlo pa bi takvo navođenje podrijetla na pojedinačnom pakiranju takvog ulja moglo navesti potrošače da povjeruju da razlike u kakvoći postoje. Kako se ne bi izazvali poremećaji na tržištu jestivog maslinovog ulja, trebalo bi uspostaviti obvezni režim Unije za označivanje podrijetla, koje bi trebalo biti ograničeno na ekstra djevičanska i djevičanska ulja koja ispunjavaju precizne uvjete. Neobvezni mehanizmi koji su se primjenjivali do 2009. pokazali su se nedovoljnima za izbjegavanje zablude među potrošačima o stvarnim svojstvima djevičanskih ulja. Nadalje, Uredbom (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (5) uspostavljena su pravila sljedivosti, koja se primjenjuju od 1. siječnja 2005. Iskustvo koje su proizvođači i upravna tijela stekla u vezi s ovim pitanjem omogućilo je da označivanje podrijetla ekstra djevičanskog i djevičanskog maslinovog ulja postane obvezno.
(6)
Postojeći žigovi koji uključuju zemljopisne navode mogu se i dalje upotrebljavati pod uvjetom da su u prošlosti službeno registrirani u skladu s prvom Direktivom Vijeća 89/104/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstva država članica o žigovima (6), ili Uredbom Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 29. veljače 2009. o žigu Zajednice (7).
(7)
Regionalno označivanje podrijetla može biti obuhvaćeno zaštićenom oznakom izvornosti (ZOI) ili zaštićenom oznakom zemljopisnog podrijetla (ZOZP) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 510/2006 od 20. ožujka 2006. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (8). Označivanje koje upućuje na regionalno podrijetlo trebalo bi biti ograničeno na ZOI-eve i ZOZP-ove kako bi se izbjeglo dovođenje potrošača u zabludu što bi moglo dovesti do poremećaja na tržištu. Uvezena maslinova ulja moraju biti usklađena s propisima o nepreferencijalnom podrijetlu predviđenim u Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (9).
(8)
Ako označivanje podrijetla maslinovog ulja upućuje na Uniju ili državu članicu, trebalo bi imati na umu da na kakvoću i okus ulja utječu ne samo masline, već i način i tehnika ekstrakcije ulja. Označivanje podrijetla mora stoga upućivati na zemljopisno područje u kojem je maslinovo ulje dobiveno, što je općenito područje u kojem je ulje ekstrahirano iz maslina. Međutim, u određenim se slučajevima ulje ekstrahira na mjestu koje nije isto kao ono na kojem su masline ubrane i tu informaciju bi trebalo navesti na ambalaži ili privjesnici pričvršćenoj na pakiranje kako bi se osiguralo da ne dođe do dovođenja potrošača u zabludu i poremećaja na tržištu maslinovog ulja.
(9)
U Uniji, značajan dio ekstra djevičanskog maslinovog ulja i djevičanskog maslinovog ulja jesu mješavine ulja koja potječu iz različitih država članica i trećih zemalja. Trebalo bi utvrditi odredbe za označivanje podrijetla takvih mješavina.
(10)
Prema Direktivi 2000/13/EZ, navodi na oznakama prilikom označivanja ne smiju dovoditi potrošača u zabludu, posebno vezano uz svojstva maslinovog ulja, ili mu pripisivati svojstva koja ne posjeduje, ili sugerirati da posjeduje posebna svojstva kada zapravo većina ulja posjeduje takva svojstva. Određeni, neobvezni navodi koji se uobičajeno koriste, a specifični su za maslinovo ulje također zahtijevaju usklađena pravila kako bi se precizno definirali takvi navodi i osiguralo da njihova točnost može biti provjerena. U skladu s tim, pojmovi „hladno prešanje” i „hladna ekstrakcija” trebali bi odgovarati određenoj tradicionalnoj metodi proizvodnje. Određene pojmove koji opisuju senzorska svojstva, a odnose se na okus i/ili miris ekstra djevičanskog i djevičanskog maslinovog ulja utvrdilo je Međunarodno vijeće za masline (International Olive Council - IOC) u svojoj revidiranoj metodi za senzorsko ocjenjivanje djevičanskih maslinovih ulja. Korištenje takvih navoda prilikom označivanja ekstra djevičanskih i djevičanskih maslinovih ulja trebalo bi biti rezervirano za ulja koja su ocijenjena koristeći propisanu analitičku metodu. Za određene proizvođače koji trenutačno koriste spomenute navode potrebne su prijelazne odredbe. Upućivanje na kiselost bez drugih navoda pogrešno navodi na zaključak da predstavlja mjerilo apsolutne kakvoće što može dovesti do dovođenja potrošača u zabludu s obzirom da ovaj čimbenik predstavlja kvalitativnu vrijednost samo u odnosu na druga svojstva dotičnog maslinovog ulja. Stoga bi radi porasta broja određenih navoda i njihovog gospodarskog značaja, trebalo utvrditi objektivne kriterije za njihovu uporabu kako bi se osigurala jasnoća na tržištu maslinovog ulja.
(11)
Trebalo bi poduzeti korake kako bi se osiguralo da hrana koja sadrži maslinovo ulje ne obmanjuje potrošače naglašavajući ugled maslinovog ulja bez jasnog navođenja stvarnog sastava proizvoda. Udio maslinovog ulja i određeni navodi specifični za proizvode koji se sastoje isključivo od mješavine biljnih ulja terbali bi biti jasno navedeni na oznakama. Pored toga, trebalo bi voditi računa o posebnim odredbama utvrđenima u određenim propisima specifičnima za proizvode od maslinovog ulja.
(12)
Nazivi kategorija maslinovog ulja odgovaraju fizikalno-kemijskim i organoleptičkim svojstvima koja su određena u Prilogu XVI. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 i u Uredbi Komisije (EEZ) br. 2568/91 o karakteristikama maslinovog ulja i ulja komine maslina te o odgovarajućim metodama analize (10). Svi drugi navodi na oznavi trebali bi biti potkrijepljeni objektivnim činjenicama kako bi se osiguralo da potrošači nisu dovedeni u zabludu i da ne dođe do poremećaja na tržištu dotičnog ulja.
(13)
Unutar okvira sustava provjera utvrđenog u članku 113. stavku 3. drugom podstavku Uredbe (EEZ) br. 1234/2007, države članice trebale bi oderditi dokaze koje treba dostaviti i kazne u slučaju različitih navoda koji mogu biti korišteni na oznakama. Ne isključujući unaprijed ni jednu mogućnost, takvi dokazi mogli bi uključivati utvrđene činjenice, rezultate analiza ili pouzdane zapise te upravne ili računovodstvene podatke.
(14)
Budući da se provjere poduzeća odgovornih za označivanje moraju provoditi u državi članici u kojoj ista imaju poslovni nastan, trebao bi postojati postupak upravne suradnje između Komisije i država članica u kojima se ulje stavlja na tržište.
(15)
Kako bi se ocijenili mehanizmi predviđeni u ovoj Uredbi, predmetne države članice trebale bi izvješćivati o okolnostima i poteškoćama s kojima se susreću.
(16)
Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju tržišta poljoprivrednih proizvoda,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2000/13/EZ i Uredbu (EZ) br. 510/2006, ovom se Uredbom utvrđuju posebni standardi za maloprodaju ulja od ploda i komine maslina iz točke 1. podtočaka (a) i (b) te točaka 3. i 6. Priloga XVI. Uredbi (EZ) br. 1234/2007.
2. Za potrebe ove Uredbe, maloprodaja znači prodaja ulja iz stavka 1. krajnjem potrošaču, prezentirana u izvornom stanju ili kao sastojak hrane.
Članak 2.
Ulja iz članka 1. stavka 1. prezentiraju se krajnjem potrošaču u pakiranju najveće zapremine do 5 litara. Takvo je pakiranje opremljeno sustavom za otvaranje koji se više ne može vratiti u prvobitno stanje nakon prvog otvaranja i označava se u skladu s člancima 3. do 6.
Međutim, u slučaju ulja namijenjenih potrošnji u restoranima, bolnicama, kantinama i drugim sličnim objektima, države članice mogu odrediti najveću zapreminu veću od pet litara za pakiranja ovisno o vrsti dotičnog objekta.
Članak 3.
Opisi u skladu s člankom 118. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 smatraju se nazivom pod kojim se proizvod prodaje kako je navedeno u članku 3. stavku 1. točki 1. Direktive 2000/13/EZ.
Označivanjem ulja iz članka 1. stavka 1. navode se jasnim i neizbrisivim slovima, pored naziva iz prvog stavka ovog članka, ali ne nužno u njegovoj blizini, sljedeće informacije o kategoriji ulja:
(a)
ekstra djevičansko maslinovo ulje:
„ulje visoke kakvoće, dobiveno izravno iz ploda masline isključivo mehaničkim postupcima”;
(b)
djevičansko maslinovo ulje
„ulje dobiveno izravno iz ploda maslina isključivo mehaničkim postupcima”;
(c)
maslinovo ulje sastavljeno od rafiniranog maslinovog ulja i djevičanskih maslinovih ulja:
„ulje dobiveno miješanjem rafiniranog maslinovog ulja, i (ekstra) djevičanskog maslinovog ulja”;
(d)
ulje komine maslina:
„ulje dobiveno miješanjem rafiniranog maslinovog ulja komine masline i djevičanskog maslinovog ulja”;
ili
„ulje koje se sastoji isključivo od ulja dobivenog obradom komine maslina i ulja dobivenog izravno iz ploda maslina”.
Članak 4.
1. Ekstra djevičansko maslinovo ulje i djevičansko maslinovo ulje kako je određeno u točki 1. podtočkama (a) i (b) Priloga XVI. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 nosi oznaku podrijetla.
Proizvodi određeni u točkama 3. i 6. Priloga XVI. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 ne nose nikakvu oznaku podrijetla.
Za potrebe ove Uredbe, „označivanje podrijetla” znači upućivanje na zemljopisno područje na pakiranju ili privjesnici pričvršćenoj na njega.
2. Označivanje podrijetla iz stavka 1. sastoji se samo od:
(a)
u slučaju maslinovih ulja, u skladu s odredbama iz stavaka 4. i 5., iz jedne od država članica ili treće zemlje, upućivanja na državu članicu, Uniju ili treću zemlju, prema potrebi; ili
(b)
u slučaju mješavina maslinovih ulja, u skladu s odredbama iz stavaka 4. i 5., iz više od jedne država članice ili treće zemlje, jednog od sljedećih navoda, prema potrebi:
i.
„mješavina maslinovih ulja iz Europske unije” ili upućivanja na Uniju;
ii.
„mješavina maslinovih ulja koja nisu iz Europske unije” ili upućivanja na podrijetlo izvan Unije;
iii.
„mješavina maslinovih ulja iz Europske unije i maslinovih ulja koja nisu iz Europske unije” ili upućivanja na podrijetlo iz Unije i izvan Unije; ili
(c)
zaštićene oznake izvornosti ili zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla iz Uredbe Vijeća (EZ) br. 510/2006, u skladu s odredbama predmetne specifikacije proizvoda.
3. Trgovački nazivi (brandovi) ili nazivi poduzeća, za koje je zahtjev za registraciju podnesen najkasnije 31. prosinca 1998. na temelju Direktive 89/104/EEZ ili najkasnije 31. ožujka 2002. na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 (11) ne smatraju se oznakama podrijetla obuhvaćenima ovom Uredbom.
4. U slučaju uvoza iz treće zemlje, oznaka podrijetla određuje se u skladu s člancima od 22. do 26. Uredbe (EEZ) br. 2913/92.
5. Oznaka podrijetla koja upućuje na državu članicu ili Uniju odgovara zemljopisnom području na kojem su masline ubrane ili na kojem se nalazi objekt u kojem su te masline prerađene u ulje.
Ako su masline ubrane u jednoj državi članici ili trećoj zemlji, a njihova prerada u ulje obavljena u drugoj zemlji, oznaka podrijetla sadrži sljedeći tekst: „(ekstra) djevičansko maslinovo ulje, dobiveno u (Uniji ili naziv dotične države članice) od maslina, ubranih u (Uniji ili naziv dotične države članice ili treće zemlje)”.
Članak 5.
Među navodima koji nisu obvezni, a koji se mogu navesti prilikom označivanja ulja iz članka 1. stavka 1., jesu navodi utvrđeni u ovom članku i udovoljavaju sljedećim zahtjevima:
(a)
navod „prvo hladno prešanje” može se navesti samo za ekstra djevičansko ili djevičansko maslinovo ulje, dobiveno pri temperaturi prerade nižoj od 27 °C prvim mehaničkim prešanjem maslinovog tijesta pomoću tradicionalnog načina ekstrakcije koristeći hidrauličku prešu;
(b)
navod „hladni postupak” može se navesti samo za ekstra djevičansko ili djevičansko maslinovo ulje, dobiveno pri temperaturi prerade nižoj od 27 °C procjeđivanjem ili centrifugiranjem maslinovog tijesta;
(c)
podaci o organoleptičkim svojstvima koji upućuju na okus i/ili miris mogu se navoditi samo za ekstra djevičanska ili djevičanska maslinova ulja; izrazi iz točke 3. podtočke 3. Priloga XII. Uredbi (EEZ) br. 2568/91 mogu se navoditi prilikom označivanja samo ako se temelje na rezultatima ocjenjivanja provedenog na temelju metode predviđene u tom Prilogu;
(d)
podaci o udjelu slobodnih masnih kiselina ili najvećem udjelu slobodnih masnih kiselina, određenima u skladu s Uredbom (EEZ) br. 2568/91, mogu se navesti samo uz navođenje, sa znakovima iste veličine i u istom vidnom polju, vrijednosti peroksidnog broja, udjela voskova i vrijednosti apsorbancije u ultraljubičastom području određenima u skladu s Uredbom (EEZ) br. 2568/1991.
Proizvodi sa žigom koji se prodaju, a čiji je zahtjev za registraciju podnesen najkasnije 1. ožujka 2008. i koji sadržava najmanje jedan od izraza iz točke 3. podtočke 3. Priloga XII. Uredbi (EEZ) br. 2568/91 ne moraju udovoljavati zahtjevima iz članka 5., prvog stavka, točke (c) ove Uredbe do 1. studenoga 2011.
Članak 6.
1. U slučaju kada se prisutnost ulja iz članka 1. stavka 1. u mješavini maslinovog ulja i drugih biljnih ulja pri označivanju naglašava na drugom mjestu na oznaci osim u popisu sastojaka riječima, slikama ili grafičkim prikazima, takva mješavina mora nositi sljedeći opisni naziv: „mješavina biljnih ulja (ili određeni naziv predmetnih biljnih ulja) i maslinovog ulja”, iza čega neposredno slijedi postotak maslinovog ulja u mješavini.
Prisutnost maslinovog ulja može se naglasiti slikama ili grafičkim prikazom prilikom označivanja mješavine iz prvog stavka samo ako ono čini više od 50 % dotične mješavine.
Države članice mogu zabraniti proizvodnju mješavina maslinovog ulja i drugih biljnih ulja iz prvog podstavka za potrebe svoje potrošnje na svojem državnom području. Međutim, one ne smiju zabraniti stavljanje takvih mješavina koje dolaze iz drugih zemalja na svoje tržište i ne smiju na svom državnom području zabraniti proizvodnju takvih mješavina namijenjenih stavljanju na tržište druge države članice.
2. Osim tune u maslinovom ulju iz Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1536/92 (12) i sardina u maslinovom ulju iz Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2136/89 (13), u slučaju kada su ulja iz članka 1. stavka 1. ove Uredbe sastojak hrane, osim one iz stavka 1. ovog članka, a pri označivanju te hrane se osim u popisu sastojaka njihova prisutnost naglašava na nekom drugom mjestu riječima, slikama ili grafičkim prikazima, onda se neposredno uz naziv hrane navodi postotak ulja iz članka 1. stavka 1. ove Uredbe u odnosu na ukupnu neto masu hrane.
Postotak dodanog maslinovog ulja u odnosu na ukupnu neto masu hrane može se zamijeniti postotkom dodanog ulja u odnosu na ukupnu masu masti, dodajući riječi „postotak masti”.
3. Nazivi iz prvog stavka članka 3. mogu se zamijeniti riječima „maslinovo ulje” prilikom označivanja proizvoda iz stavaka 1. i 2. ovog članka.
Međutim, u slučaju kada je prisutno ulje komine maslina, riječi „maslinovo ulje” zamjenjuju se riječima „ulje komine maslina”.
4. Informacije iz drugog stavka članka 3. nije potrebno navesti kod označivanja proizvoda iz stavaka 1. i 2. ovog članka.
Članak 7.
Na zahtjev države članice u kojoj se nalazi sjedište subjekta u poslovanju s hranom koji proizvodi, pakira ili stavlja na tržište, a čija je adresa navedena na oznaci, dotična stranka daje na uvid dokumentaciju koja potkrepljuje navode iz članaka 4., 5. i 6. na temelju jednog ili više sljedećih elemenata:
(a)
činjeničnih elemenata ili znanstveno utvrđenih činjenica;
(b)
rezultata analize ili automatskih zapisa na reprezentativnim uzorcima;
(c)
upravnih ili računovodstvenih podataka koji se čuvaju u skladu s pravilima Unije i/ili nacionalnim pravilima.
Predmetna država članica dozvoljava odstupanja između navoda iz članaka 4., 5. i 6. koji se nalaze na oznaci i zaključaka donesenih na temelju priložene dokumentacije i/ili usporedivih stručnih mišljenja, uzimajući u obzir točnost i „ponovljivost” metoda i predmetne dokumentacije te, ako je primjenjivo, točnost i „ponovljivost” usporedivih stručnih mišljenja.
Članak 8.
1. Svaka država članica Komisiji prosljeđuje naziv i adresu tijela odgovornih za nadzor primjene ove Uredbe, koja o tome obavješćuje ostale države članice i sve ostale zainteresirane stranke koje to zahtijevaju.
2. Država članica u kojoj se nalazi sjedište subjekta u poslovanju s hranom koji proizvodi, pakira ili stavlja na tržište čija se adresa navodi na oznaci, po primitku zahtjeva za provjeru, uzima uzorke prije kraja mjeseca, koji slijedi nakon mjeseca u kojem je podnesen zahtjev i provjerava istinitost navoda na predmetnoj oznaci. Ovaj zahtjev može poslati:
(a)
nadležna tijela Komisije;
(b)
organizacija gospodarskih subjekata na tržištu u navedenoj državi članici, u skladu s člankom 125. Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
(c)
kontrolno tijelo druge države članice.
3. Zahtjevi iz stavka 2. popraćeni su svim informacijama potrebnima za zahtijevanu provjeru, a posebno:
(a)
datumom uzorkovanja ili kupnje predmetnog ulja;
(b)
imenom ili nazivom poduzeća i adresom poduzeća u kojem je uzet uzorak ili gdje je kupljeno predmetno ulje;
(c)
brojem predmetnih serija;
(d)
preslikom svih oznaka koje se pojavljuju na pakiranju predmetnog ulja;
(e)
rezultatima analiza ili drugih usporedivih stručnih mišljenja uz navođenje korištenih metoda te ime i adresu predmetnog laboratorija ili stručnjaka;
(f)
gdje je to primjenjivo, imenom dobavljača predmetnog ulja, kako ga navodi prodavač.
4. Prije kraja trećeg mjeseca nakon mjeseca u kojem je podnesen zahtjev iz stavka 2., dotična država članica obavješćuje podnositelja zahtjeva o dodijeljenom referentnom broju zahtjeva te poduzetim mjerama.
Članak 9.
1. Države članice poduzimaju potrebne mjere, uključujući sustav kazni kako bi se osiguralo poštivanje ove Uredbe.
Države članice obavješćuju Komisiju o mjerama poduzetima s tim ciljem najkasnije 31. prosinca 2002. i o izmjenama tih mjera prije kraja mjeseca nakon onog u kojem su usvojene.
Republika Češka, Estonija, Cipar, Latvija, Litva, Mađarska, Malta, Poljska, Slovenija i Slovačka obavješćuju Komisiju o mjerama iz stavka 1. najkasnije 31. prosinca 2004. te o izmjenama tih mjera prije kraja mjeseca nakon onog u kojem su usvojene.
Bugarska i Rumunjska obavješćuju Komisiju o mjerama iz prvog stavka najkasnije 31. prosinca 2010. te o izmjenama tih mjera prije kraja mjeseca nakon onog mjeseca u kojem su donesene.
2. Radi provjere navoda iz članaka 4., 5. i 6., predmetne države članice mogu uvesti mehanizme za odobravanje objekata čija se postrojenja za pakiranje nalaze na njihovom državnom području.
Odobrenje i alfanumerička identifikacija dodjeljuju se svakom objektu koji to zahtijeva ako ispunjava sljedeće uvjete:
(a)
ima postrojenja za pakiranje;
(b)
preuzme obvezu prikupljanja i čuvanja dodatne dokumentacije koju zahtijeva država članica u skladu s člankom 7.;
(c)
ima sustav skladištenja koji omogućava provjeru podrijetla ulja koja nose oznaku izvornosti, u skladu sa zahtjevima predmetne države članice.
Na oznaci se, prema potrebi, navodi alfanumerička identifikacija odobrenog objekta za pakiranje.
Članak 10.
Predmetne države članice Komisiji prosljeđuju, najkasnije 31. ožujka svake godine, izvješće koje sadrži sljedeće informacije za prethodnu godinu:
(a)
zahtjeve za provjeru zaprimljene u skladu s člankom 8. stavkom 2.;
(b)
provjere koje su provedene i one započete u prethodnoj tržišnoj godini, a koje su još u tijeku;
(c)
mjere koje su uslijedile nakon provedenih provjera i primijenjene kazne.
U izvješću se ove informacije navode po godinama u kojima su provedene provjere i po kategoriji prekršaja. Prema potrebi, u njemu se navode sve posebne poteškoće na koje se nailazi i prijedlozi vezani uz poboljšanje kontrole.
Članak 11.
Uredba (EZ) br. 1019/2002 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
Članak 12.
1. Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Proizvodi koji su zakonito proizvedeni i označeni u Zajednici ili zakonito uvezeni u Zajednicu i stavljeni u slobodni promet prije 1. srpnja 2012. mogu se prodavati do isteka zaliha.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. siječnja 2012.