РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1207/2011 НА КОМИСИЯТА
от 22 ноември 2011 година
за определяне на изисквания относно функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на системата Единно европейско небе
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативна съвместимост) (1), и по-специално член 3, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Комисията даде мандат на Евроконтрол съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на единно европейско небе (Рамков регламент) (2) да разработи изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на европейската мрежа за управление на въздушното движение (наричана по-долу „ЕМУВД“). Настоящият регламент се основава на представения в рамките на този мандат доклад от 9 юли 2010 г.
(2)
Непрекъснатостта на работата зависи от съгласуваността на минималните изисквания за отделяне на въздухоплавателни средства, които се прилагат в рамките на въздушното пространство на Единното европейско небе.
(3)
С цел да се гарантира оперативната съвместимост, следва да се прилагат общи принципи при обмена на данни от наблюдение между системите. В допълнение следва да бъдат определени минимални функционални възможности и показатели за бордовите компоненти на системите за наблюдение.
(4)
Функционалните възможности на бордовите компоненти на системите за наблюдение следва да осигуряват необходимата гъвкавост, за да могат доставчиците на аеронавигационно обслужване да изберат най-подходящите решения за наземно наблюдение за конкретните условия, в които работят.
(5)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга внедряването на други приложения и технологии за наблюдение, осигуряващи предимства при определени условия.
(6)
Операторите трябва да бъдат уведомени навреме, за да оборудват новите и вече съществуващите въздухоплавателни средства с новите функционални възможности. Това следва да бъде взето предвид при определяне на датите за въвеждане на задължителното оборудване.
(7)
Критериите за евентуални освобождавания, конкретно по икономически или непреодолими технически съображения, следва да бъдат определени, като се предостави възможност на операторите, по изключение, да не оборудват конкретен тип въздухоплавателни средства с някои от изискваните функционални възможности. Следва да се установят подходящи процедури, които да позволят на Комисията да взема решения по този въпрос.
(8)
24-битовият адрес на дадено въздухоплавателно средство по ИКАО следва да се назначава и използва в съответствие с изискванията на Международната организация за гражданско въздухоплаване („ИКАО“), за да се осигури съвместимост на въздушните и наземните системи за наблюдение.
(9)
Основата, изградена с внедряването на функциите ADS-B „Out“ от операторите на въздухоплавателни средства, би следвало да позволи разгръщането на наземни приложения и да улесни разгръщането на бъдещи бордови приложения.
(10)
Системите на ЕМУВД следва да поддържат въвеждането на съвременни, договорени и утвърдени оперативни концепции за всички фази на полета, и по-специално съгласно предвиденото в Генералния план за УВД за разработване на ново поколение Европейска система за управление на въздушното движение (SESAR).
(11)
Функционирането на системите в обхвата на настоящия регламент, както и на техните компоненти, следва да бъде редовно оценявано с оглед на местните условия, в които те се използват.
(12)
Еднородното прилагане на специфични процедури във въздушното пространство на Единното европейско небе е от изключително значение за постигането на оперативна съвместимост и непрекъснатост на работата.
(13)
Радиочестотният спектър, използван за системи за наблюдение, следва да бъде защитен, за да бъдат избегнати вредни радиосмущения. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки в това отношение.
(14)
Настоящият регламент не следва да обхваща военните операции и обучения, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
(15)
С оглед на поддържането или повишаването на съществуващите равнища на безопасност на операциите от държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че заинтересованите страни правят оценка на безопасността, включваща определяне на рисковете, и прилагат процеси за оценка и намаляване на риска. Хармонизираното прилагане на тези процеси спрямо системите, обхванати от настоящия регламент, налага определянето на конкретни изисквания за безопасност по отношение на всички изисквания за оперативна съвместимост и експлоатационни характеристики.
(16)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 552/2004 правилата за прилагане за оперативната съвместимост следва да описват конкретните процедури за оценка на съответствието, които се прилагат за оценка на съответствието или на годността за използване на компонентите, както и за проверка на системите.
(17)
Когато обслужването на въздушното движение се предоставя предимно на въздухоплавателни средства, опериращи като общ въздушен трафик под военно наблюдение, спазването на това правило може да се окаже невъзможно вследствие на ограничения, свързани с възлагането на поръчки.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя изискванията относно системите, участващи в предоставянето на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури, с цел да се гарантира хармонизирането на функциите, оперативната съвместимост и ефективността на тези системи в рамките на Европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД), както и за целите на координирането между гражданското и военното въздухоплаване.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за веригата на наблюдение, състояща се от:
а)
бордови системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
б)
наземни системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
в)
системи за обработка на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
г)
съобщителни системи земя-земя, използвани за разпространение на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури.
2. Настоящият регламент се прилага за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство, предвидени в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 551/2004 (3), с изключение на член 7, параграфи 3 и 4, които се прилагат за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение.
3. Настоящият регламент се прилага за доставчиците на аеронавигационно обслужване, които предоставят услуги по контрол на въздушното движение въз основа на данни от наблюдението, както и за доставчиците на услуги за съобщения, навигация и наблюдение, използващи системите, определени в параграф 1.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
Прилагат се също и следните определения:
1.
„данни от наблюдение“ означава всеки елемент от данни, независимо дали е снабден с времеви печат или не, в рамките на системата за наблюдение, отнасящ се до:
а)
позицията на въздухоплавателно средство в 2 измерения;
б)
вертикалната позиция на въздухоплавателно средство;
в)
ориентацията на въздухоплавателно средство;
г)
идентичността на въздухоплавателно средство,
д)
24-битовия адрес на въздухоплавателно средство по ИКАО;
е)
предполагаемата траектория на въздухоплавателно средство;
ж)
скоростта на въздухоплавателно средство;
з)
ускорението на въздухоплавателно средство;
2.
„оператор“ означава лице, организация или предприятие, осъществяващо или предлагащо услуги по експлоатация на въздухоплавателни средства;
3.
„ADS-B“ означава автоматично бордово-зависимо наблюдение с ненасочено разпространяване на данни - техника за наблюдение, при която данни, получени от бордовите навигационни и позициониращи системи на едно въздухоплавателно средство, се предоставят автоматично по линия за предаване на данни;
4.
„ADS-B Out“ означава предоставяне на данни от наблюдение по системата ADS-B от страна на въздухоплавателното средство;
5.
„вредни смущения“ означава смущения, които възпрепятстват постигането на изискваните експлоатационни характеристики;
6.
„верига на наблюдение“ означава система, представляваща съвкупност от бордови и наземни компоненти, които се използват за определяне на съответните елементи на данни от наблюдението на въздухоплавателни средства, включително системата за обработка на данни от наблюдението, ако е инсталирана такава;
7.
„верига за съвместно наблюдение“ означава верига на наблюдение, изискваща както наземни, така и бордови компоненти за определяне на елементите на данните от наблюдението;
8.
„система за обработка на данни от наблюдение“ означава система, която обработва всички постъпили данни от наблюдението с цел да се получи възможно най-точна оценка на текущите данни от наблюдението на дадено въздухоплавателно средство;
9.
„идентификация на въздухоплавателно средство“ означава група от букви, цифри или комбинация от тях, която е идентична (или е кодиран еквивалент) на позивната на дадено въздухоплавателно средство, която трябва да се употребява в комуникацията въздух-земя и която се използва, за да се идентифицира въздухоплавателното средство в комуникациите по обслужването на въздушното движение;
10.
„държавно въздухоплавателно средство“ означава всяко въздухоплавателно средство, което се използва за военни, митнически или полицейски цели;
11.
„държавно въздухоплавателно средство от транспортен тип“ означава държавно въздухоплавателно средство с неподвижно крило, което е проектирано за превоз на хора и/или товари;
12.
„екстраполиране“ означава планиране, предвиждане или продължаване на редица от известни данни въз основа на стойностите, които вече са били наблюдавани в някакъв интервал от време;
13.
„данни с излишък“ означава данни, екстраполирани за период, по-дълъг от периода на актуализиране на наземните системи за наблюдение;
14.
„момент на приложимост“ означава момента, към който елементът от данни е бил измерен от веригата на наблюдение или времето, за което той е бил изчислен от тази верига;
15.
„точност“ означава степента на съответствие на предоставяната стойност на даден елемент от данни с неговата действителна стойност в момента, когато елементът се предоставя от веригата на наблюдение;
16.
„наличност“ означава степента, в която една система или компонент са готови за работа и на разположение, когато са необходими за ползване;
17.
„интегритет“ означава степента на неоткрито (на ниво система) несъответствие между входящата и изходящата стойност на даден елемент от данни;
18.
„непрекъснатост“ означава вероятността, че дадена система ще изпълни своята функция без извънпланови прекъсвания, при условие че системата е на разположение в началото на желаната операция;
19.
„своевременност“ означава разликата между момента на предоставяне на даден елемент от данни и момента на приложимост на този елемент от данни.
Член 4
Изисквания относно експлоатационните характеристики
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да гарантират непрекъснатост на работата в рамките на въздушното пространство под тяхна отговорност и на границите със съседни блокове въздушно пространство чрез прилагане на подходящи минимални изисквания за отделяне на въздухоплавателни средства.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да гарантират, че системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б) - г), са инсталирани така, че да бъдат поддържани минимумите на отделяне в съответствие с параграф 1.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че данните, предоставяни от веригата на наблюдение, посочена в член 2, параграф 1, са в съответствие с изискванията, определени в приложение I, при условие че използваните функции на бордовия компонент на системата са в съответствие с изискванията, посочени в приложение II.
4. Ако доставчикът на аеронавигационно обслужване установи, че е нарушено функционирането на авиационното оборудване на дадено въздухоплавателно средство, той съобщава на оператора на полета за отклоненията от изискванията към експлоатационните характеристики. Операторът проучва въпроса преди започването на следващия полет и всяка необходима корекция се въвежда в съответствие с обичайните процедури за поддръжка и ремонт на въздухоплавателно средство и неговото авиационно оборудване.
Член 5
Изисквания относно оперативната съвместимост
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички данни от наблюдение, предавани от техните системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б) и в), до други доставчици на аеронавигационно обслужване, съответстват на изискванията, определени в приложение III.
2. Когато доставчиците на аеронавигационно обслужване прехвърлят данни от наблюдение от своите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б) и в), към други доставчици на аеронавигационно обслужване, те сключват с тях официални споразумения за обмен на данни в съответствие с разпоредбите, посочени в приложение IV.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че най-късно от 2 януари 2020 г. веригата за съвместно наблюдение ще разполага с необходимите функционални възможности, позволяващи прилагането на индивидуална идентификация с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, с която разполагат въздухоплавателните средства, оборудвани съгласно приложение II.
4. Операторите гарантират, че:
а)
въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част Б от същото приложение;
в)
въздухоплавателни средства с неподвижно крило и максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част В от същото приложение.
5. Операторите гарантират, че най-късно на 7 декември 2017 г.:
а)
въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част Б от същото приложение;
в)
въздухоплавателни средства с неподвижно крило и максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част В от същото приложение.
6. Операторите гарантират, че въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, оборудвани в съответствие с параграфи 4 и 5, използват многообразие от антени, съгласно предписанията на точка 3.1.2.10.4 от приложение 10 към Чикагската конвенция, том IV, 4-то издание, включително всички изменения до № 85.
7. Държавите-членки могат да налагат изисквания относно превозите, в съответствие с буква б) от параграф 4 и буква б) от параграф 5, за всички въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, в области, в които обслужването на наблюдението с помощта на данните от наблюдение, посочени в част Б от приложение II, се предоставя от доставчици на аеронавигационно обслужване.
8. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че преди пускането в експлоатация на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), те прилагат най-ефективните решения за разгръщане, като вземат предвид местните условия на работа, ограничения и потребности, както и функционалните възможности на ползвателите на въздушното пространство.
Член 6
Защита на радиочестотния спектър
1. Най-късно на 5 февруари 2015 г. държавите-членки гарантират, че към транспондерите на вторични обзорни РЛС на борда въздухоплавателни средства, прелитащи над територията на държава-членка, не се отправят прекомерен брой запитвания от наземните наблюдателни станции, които или изискват отговор или, ако не изискват такъв, са достатъчно мощни, за да надвишат прага на чувствителност на приемника на транспондера на вторичната обзорна РЛС.
2. За целите на параграф 1 общият брой на тези запитвания не трябва да предизвиква транспондера на дадена вторична обзорна РЛС да надвишава стойностите за брой отговори в секунда (без да се броят незаявените предавания), посочени в точка 3.1.1.7.9.1 (за отговори в режим A/С) и в точка 3.1.2.10.3.7.3 (за отговори в режим S) от приложение 10 към Чикагската конвенция, том IV, четвърто издание.
3. Най-късно на 5 февруари 2015 г. държавите-членки гарантират, че работата на наземен предавател, инсталиран в дадена държава-членка, не води до смущения в работата на други системи за наблюдение.
4. В случай на несъгласие между държави-членки относно мерките, посочени в параграфи 1 и 3, съответните държави-членки повдигат въпроса пред Комисията, която предприема действия.
Член 7
Свързани процедури
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване извършват оценка на степента на ефективност на наземните вериги на наблюдение преди пускането им в действие, както и редовно по време на обслужването, в съответствие с изискванията, посочени в приложение V.
2. Операторите гарантират, че проверка се извършва поне на всеки 2 години и, ако бъде установено нарушено функциониране при дадено въздухоплавателно средство, елементите от данни, определени в част А, точка 3 от приложение II, част Б, точка 3 от приложение II и в част В, точка 2 от приложение II (ако е приложимо) се доставят коректно на изхода на транспондерите на вторичните обзорни РЛС, инсталирани на борда на тяхното въздухоплавателно средство. Ако някои от елементите от данни не се доставят коректно, операторът проучва въпроса преди започването на следващия полет и всяка необходима корекция се въвежда в съответствие с обичайните процедури за поддръжка и ремонт на въздухоплавателно средство и неговото авиационно оборудване.
3. Държавите-членки гарантират, че назначаването на 24-битови адреси на въздухоплавателните средства по ИКАО, оборудвани с транспондери, работещи в режим S, е в съответствие с условията на глава 9 (и нейното допълнение), приложение 10 към Чикагската конвенция, том III, второ издание, включително всички изменения до № 85.
4. Операторите гарантират, че на борда на въздухоплавателно средство, което те експлоатират, всички транспондери, работещи в режим S, използват 24-битов адрес на въздухоплавателните средства по ИКАО, който съответства на регистрацията, дадена от държавата, в която е регистрирано въздухоплавателното средство.
Член 8
Държавни въздухоплавателни средства
1. Държавите-членки гарантират, че до 7 декември 2017 г. най-късно държавните въздухоплавателни средства, експлоатирани в съответствие с член 2, параграф 2, ще бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, определени в част А от приложение II.
2. Държавите-членки гарантират, че до 1 януари 2019 г. най-късно, транспортните държавни въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в части Б и В от същото приложение.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2016 г. списъка на държавните въздухоплавателни средства, които не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, отговарящи на изискванията, установени в част А от приложение II, заедно с обосновка за липсата на оборудване.
Държавите-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2018 г. списъка на транспортните държавни въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, които не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, отговарящи на изискванията, посочени в част Б и част В от приложение II, заедно с обосновка за липсата на оборудване,
Обосновката за липса на оборудване може да бъде една от следните:
а)
непреодолими технически причини;
б)
държавни въздухоплавателни средства, експлоатирани в съответствие с член 2, параграф 2, които ще бъдат изведени от експлоатация най-късно до 1 януари 2020 г.;
в)
ограничения, свързани с възлагането на поръчки.
4. Когато държавни въздухоплавателни средства не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, както е посочено в параграф 1 или 2, поради причината, посочена в параграф 3, буква в), държавите-членки включват в обосновките си своите планове за възлагане на поръчки във връзка с посочените въздухоплавателни средства.
5. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че държавните въздухоплавателни средства, посочени в параграф 3, могат да бъдат обслужвани, при условие че системата за управление на въздушното движение притежава функционалните възможности да ги обслужва безопасно.
6. Държавите-членки публикуват процедурите за обслужване на държавни въздухоплавателни средства, които не са оборудвани в съответствие с параграф 1 или 2, в националния сборник за аеронавигационна информация.
7. Доставчиците на аеронавигационно обслужване съобщават всяка година на държавата-членка, която ги е назначила, своите планове за обслужване на държавни въздухоплавателни средства, които не са оборудвани в съответствие с параграф 1 или 2. Тези планове се определят, вземайки предвид ограниченията в капацитета, свързани с процедурите, посочени в параграф 6.
Член 9
Изисквания за безопасност
1. Държавите-членки гарантират, че най-късно от 5 февруари 2015 г. засегнатите страни ще извършват оценка на безопасността за всички съществуващи системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г).
2. Държавите-членки гарантират, че всички промени в съществуващите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), или въвеждането на нови системи, се предхождат от оценка на безопасността, включително определяне на заплахите, оценка на риска и възможностите за намаляването му, извършвана от заинтересованите страни.
3. По време на оценките, посочени в параграфи 1 и 2, се спазват най-малко изискванията, посочени в приложение VI.
Член 10
Съответствие или годност за използване на компонентите
Преди издаването на декларацията на ЕО за съответствие или годност за използване, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 552/2004, производителите на компоненти за системите, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия регламент, или техните упълномощени представители, установени в Съюза, оценяват съответствието или годността за използване на тези компоненти съгласно изискванията, предвидени в приложение VII.
Въпреки това процедури за сертифициране в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) се считат за приемливи процедури за оценката на съответствието на компонентите, ако в рамките на тези процедури се доказва съответствие с приложимите изисквания относно оперативната съвместимост, експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 11
Проверка на системите
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които могат да докажат или са доказали, че изпълняват условията, посочени в приложение VIII, провеждат проверка на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), съгласно изискванията, изложени в приложение IX, част А.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които не могат да докажат, че изпълняват условията, изложени в приложение VIII, възлагат на нотифициран орган проверката на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г). Тази проверка се провежда в съответствие с изискванията, изложени в приложение IX, част Б.
3. Процесите на сертифициране, отговарящи на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008, се считат за приемливи процедури за проверка на системите, ако в рамките на тези процеси се доказва съответствие с приложимите изисквания относно оперативната съвместимост, експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 12
Допълнителни изисквания
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички членове на персонала им, чиито задължения го налагат, са надлежно запознати с изискванията по настоящия регламент и са подходящо обучени за изпълнение на служебните си задължения.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване:
а)
изготвят и поддържат работни наръчници, съдържащи необходимите инструкции и информация, за да позволят на всички засегнати служители да прилагат разпоредбите на настоящия регламент;
б)
гарантират, че наръчниците, посочени в буква а), са достъпни и актуални, като актуализацията и разпространението им са обект на съответно управление на качеството и на конфигуриране на документацията;
в)
гарантират, че работните методи и оперативните процедури са в съответствие с настоящия регламент.
3. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че персоналът, експлоатиращ и поддържащ оборудване за наблюдение, е надлежно запознат със съответните разпоредби на настоящия регламент, че е подходящо обучен за изпълнение на служебните си задължения, както и че в пилотската кабина са на разположение инструкции за използване на това оборудване, когато това е възможно.
4. Държавите-членки гарантират спазването на настоящия регламент, включително публикуването на съответната информация относно оборудването за наблюдение в националните сборници за аеронавигационна информация.
Член 13
Изключения относно веригата за съвместно наблюдение
1. В специалния случай на участъци, в които обслужването на въздушното движение се извършва от военни единици или под военен надзор и когато ограничения, свързани с възлагането на поръчки, не позволяват спазването на член 5, параграф 3, държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г. датата за постигане на съвместимост на веригата за съвместно наблюдение, която не може да бъде по-късно от 2 януари 2025 г.
2. След консултация с управителя на мрежата и не по-късно от 31 декември 2018 г. Комисията може да направи преглед на освобождаванията, съобщени по параграф 1, които могат да окажат значително въздействие по отношение на ЕМУВД.
Член 14
Освобождавания на въздухоплавателни средства
1. Определени видове въздухоплавателни средства със свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., които имат максимална излетна маса над 5 700 kg или максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, и чийто бордови цифров интерфейс не поддържа пълния набор от параметри, подробно описани в част В от приложение II, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на изискванията по член 5, параграф 5, буква в).
2. Определени видове въздухоплавателни средства със свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 1 януари 1990 г., които имат максимална излетна маса над 5 700 kg или максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на изискванията по член 5, параграф 6.
3. Съответните държави-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2017 г. подробна информация, която обосновава необходимостта от освобождаване на тези видове въздухоплавателни средства въз основа на критериите, съдържащи се в параграф 5.
4. Комисията разглежда исканията за освобождаване, посочени в параграф 3, и след консултация със заинтересованите страни приема решение.
5. Критериите, посочени в параграф 3, включват:
а)
специфични видове въздухоплавателни средства, които са в края на своя експлоатационен цикъл;
б)
специфични видове въздухоплавателни средства, които се произвеждат в ограничен брой;
в)
непропорционални разходи за преоборудване.
Член 15
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4, член 5, параграфи 1 и 2 и член 7, параграф 1 се прилагат от 13 декември 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2011 година.
32011R1207
L 305/35
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
22.11.2011.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1207/2011
od 22. studenoga 2011.
o utvrđivanju zahtjeva u vezi s učinkovitošću i interoperabilnošću nadzora za Jedinstveno europsko nebo
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 552/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o interoperabilnosti Europske mreže za upravljanje zračnim prometom („Uredba o interoperabilnosti”) (1), a posebno njezin članak 3. stavak 5.,
budući da:
1.
U skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 549/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o utvrđivanju okvira za stvaranje Jedinstvenog europskog neba (Okvirna uredba) (2), Komisija je ovlastila Eurocontrol za razvoj zahtjeva u vezi s učinkovitošću i interoperabilnošću nadzora u okviru mreže upravljanja europskim zračnim prometom (EATMN). Ova Uredba se temelji na proizašlom izvješću o ovlaštenju od 9. srpnja 2010.
2.
Nesmetani rad ovisi o koherentnosti minimalnih zahtjeva za razdvajanje zrakoplova koji se primjenjuju unutar zračnog prostora Jedinstvenog europskog neba.
3.
Kako bi se osigurala interoperabilnost, moraju se primjenjivati zajednička načela pri razmjeni nadzornih podataka između sustava. Osim toga, moraju se utvrditi minimalne mogućnosti i učinkovitost za sastavne dijelove nadzornih sustava u zrakoplovu.
4.
Mogućnosti onih sastavnih dijelova nadzornih sustava koji su u zrakoplovu, moraju pružateljima usluga u zračnoj plovidbi osigurati fleksibilnost pri izboru najprimjerenijih rješenja zemaljskog nadzora za njihova posebna okružja.
5.
Provedbom ove Uredbe ne smije se dovesti u pitanje uvođenje drugih nadzornih aplikacija i tehnologija, koje donose prednosti u specifičnim okružjima.
6.
Operatore treba dovoljno unaprijed obavijestiti, kako bi nove zrakoplove i postojeću flotu mogli opremiti novim mogućnostima. To treba uzeti u obzir kod određivanja datuma za obveznu opremljenost.
7.
Treba utvrditi mjerila za moguća izuzeća, posebno na temelju ekonomskih ili nužnih tehničkih razloga, kojima se operatorima iznimno omogućava da posebne tipove zrakoplova ne moraju opremiti nekim od zahtijevanih mogućnosti. Kako bi se Komisiji omogućilo donošenje odluka u tom smislu, potrebno je uspostaviti odgovarajuće postupke.
8.
Kako bi se osigurala interoperabilnost nadzornih sustava u zraku i na zemlji, potrebna je dodjela i uporaba 24-bitne ICAO adrese zrakoplova u skladu sa zahtjevima Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva (ICAO).
9.
Osnova koju su operatori zrakoplova uspostavili provedbom mogućnosti ADS-B „Out”, trebala bi omogućiti uvođenje aplikacija na zemlji i olakšati uvođenje budućih aplikacija u zrakoplovu.
10.
Sustavi EATMN bi trebali podržavati provedbu naprednih, dogovorenih i potvrđenih koncepata operacije za sve faze leta, posebno kako je predviđeno u glavnom planu ATM-a za razvoj nove generacije Europskog sustava za upravljanje zračnim prometom (SESAR).
11.
Učinkovitost sustava obuhvaćenih ovom Uredbom i njihovih sastavnih dijelova treba redovito procjenjivati, uzimajući u obzir lokalno okružje u kojem funkcioniraju.
12.
Jedinstvena primjena specifičnih postupaka unutar zračnog prostora Jedinstvenog europskog neba bitna je za postizanje interoperabilnosti i nesmetanog rada.
13.
Spektar koji upotrebljavaju nadzorni sustavi treba zaštititi kako bi se spriječile štetne smetnje. Države članice moraju u tom smislu poduzeti potrebne mjere.
14.
Ovom Uredbom ne bi smjele biti obuhvaćene vojne operacije i osposobljavanje, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004.
15.
Radi održavanja ili poboljšanja postojećih razina sigurnosti operacija, od država članica treba zahtijevati da osiguraju da zainteresirane strane obave procjenu sigurnosti, uključujući utvrđivanje opasnosti, procjenu rizika i postupke ublažavanja. Usklađena primjena ovih postupaka na sustave obuhvaćene ovom Uredbom zahtijeva utvrđivanje specifičnih zahtjeva u vezi sa sigurnošću za sve zahtjeve koji se odnose na interoperabilnost i učinkovitost.
16.
U skladu s Uredbom (EZ) br. 552/2004, u provedbenim pravilima za interoperabilnost moraju biti opisani specifični postupci za procjenu sukladnosti koji se upotrebljavaju za procjenu sukladnosti ili prikladnosti za uporabu sastavnih dijelova, kao i za provjeru sustava.
17.
U slučaju operativnih usluga u zračnom prometu koje se pružaju prvenstveno zrakoplovima koji lete u općem zračnom prometu pod vojnim nadzorom, ograničenja u vezi s nabavom mogu spriječiti sukladnost s ovom Uredbom.
18.
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za Jedinstveno nebo,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju zahtjevi za sustave koji doprinose osiguravanju nadzornih podataka, za njihove sastavne dijelove i s njima povezane postupke kako bi se osiguralo usklađivanje učinkovitosti, interoperabilnost i učinkovitost ovih sustava unutar mreže upravljanja europskim zračnim prometom (EATMN) te u svrhu civilno-vojne suradnje.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Uredba primjenjuje na nadzorni lanac koji se sastoji od:
(a)
nadzornih sustava u zrakoplovu, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka;
(b)
nadzornih sustava na zemlji, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka;
(c)
sustava za obradu nadzornih podataka, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka;
(d)
komunikacijskih sustava zemlja-zemlja koji se upotrebljavaju za distribuciju nadzornih podataka, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka.
2. Ova se Uredba primjenjuje na sve letove u općem zračnom prometu koji lete u skladu s pravilima instrumentalnog letenja unutar zračnog prostora koji je utvrđen u članku 1. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 551/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3), izuzev članka 7. stavka 3. i članka 7. stavka 4. koji se primjenjuju na sve letove u općem zračnom prometu.
3. Ova se Uredba primjenjuje na pružatelje operativnih usluga u zračnom prometu koji pružaju usluge kontrole zračnog prometa na temelju nadzornih podataka, te na pružatelje usluga komunikacije, navigacije ili nadzora koji upravljaju sustavima utvrđenim u stavku 1.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se definicije iz članka 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004.
Primjenjuju se također sljedeće definicije:
1.
„nadzorni podaci” znači bilo koji podaci unutar nadzornog sustava, bez obzira na to da li su vremenski označeni ili ne, koji se odnose na:
(a)
2D poziciju zrakoplova;
(b)
okomitu poziciju zrakoplova;
(c)
položaj zrakoplova;
(d)
identitet zrakoplova;
(e)
24-bitnu ICAO adresu zrakoplova;
(f)
cilj zrakoplova;
(g)
brzinu zrakoplova;
(h)
ubrzanje zrakoplova;
2.
„operator” znači osoba, organizacija ili poduzeće koje izvodi ili nudi izvođenje zrakoplovne operacije;
3.
„ADS-B” znači automatski zavisni nadzor - emitiranje (automatic dependent surveillance - broadcast), tj. tehnika nadzora kod koje zrakoplov putem podatkovne veze automatski pruža podatke dobivene iz navigacijskih sustava i sustava za određivanje položaja koji se nalaze u zrakoplovu;
4.
„ADS-B Out” znači slanje podataka ADS-B nadzornih uređaja iz zrakoplova;
5.
„štetna smetnja” znači smetnja koja sprečava postizanje zahtijevane učinkovitosti;
6.
„nadzorni lanac” znači sustav koji se sastoji od skupa sastavnih dijelova u zrakoplovu i na zemlji, koji se upotrebljavaju za utvrđivanje odgovarajućih nadzornih podataka za zrakoplov, uključujući sustave za obradu nadzornih podataka, ako su uvedeni;
7.
„kooperativni nadzorni lanac” znači nadzorni lanac koji za utvrđivanje nadzornih podataka treba sastavne dijelove i na zemlji i u zrakoplovu;
8.
„sustav za obradu nadzornih podataka” znači sustav koji obrađuje sve primljene ulazne nadzorne podatke za formiranje najbolje ocjene tekućih nadzornih podataka zrakoplova;
9.
„identifikacija zrakoplova” znači skupina slova, brojeva ili njihova kombinacija koja je ili identična pozivnom znaku zrakoplova ili je njegov kodirani ekvivalent koji se upotrebljava u komunikacijama zrak-zemlja, i koji se koristi za identifikaciju zrakoplova u komunikacijama zemlja-zemlja;
10.
„državni zrakoplov” znači bilo koji zrakoplov koji se koristi u vojne, carinske ili policijske svrhe;
11.
„državni zrakoplovi namijenjeni za prijevoz” znači državni zrakoplovi s nepomičnim krilima namijenjeni za prijevoz osoba i/ili tereta;
12.
„ekstrapolirati” znači projektirati, predvidjeti ili proširiti poznate podatke na temelju vrijednosti unutar već praćenih vremenskih intervala;
13.
„prenesen” znači ekstrapolirani za razdoblje duže od razdoblja ažuriranja zemaljskih nadzornih sustava;
14.
„vrijeme primjenjivosti” znači vrijeme kada je podatak bio izmjeren u nadzornom lancu ili vrijeme za koje je on bio izračunan u nadzornom lancu;
15.
„točnost” znači stupanj sukladnosti dane vrijednosti podatka s njegovom stvarnom vrijednošću u vrijeme izlaza podatka iz nadzornog lanca;
16.
„raspoloživost” znači stupanj operativnosti i dostupnosti sustava ili sastavnog dijela, kada se zahtijeva njegova uporaba;
17.
„cjelovitost” znači stupanj neotkrivene (na razini sustava) neusklađenosti ulazne vrijednosti podatka s njegovom izlaznom vrijednošću;
18.
„kontinuitet” znači vjerojatnost da će sustav obavljati svoju zahtijevanu funkciju bez neplaniranih prekida, pod pretpostavkom da je sustav dostupan na početku namjeravane operacije;
19.
„pravovremenost” znači razlika između vremena izlaza podatka i vremena primjenjivosti tog podatka.
Članak 4.
Zahtjevi u vezi s učinkovitošću
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju nesmetanu operaciju unutar zračnog prostora pod njihovom odgovornošću te na granici sa susjednim zračnim prostorima, primjenjujući odgovarajuće minimalne zahtjeve za razdvajanje zrakoplova.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da se sustavi iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. uvedu, prema potrebi, za podršku minimalnih zahtjeva za razdvajanje zrakoplova koji se primjenjuju u skladu sa stavkom 1.
3. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju sukladnost izlaza nadzornog lanca iz članka 2. stavka 1. sa zahtjevima u vezi s učinkovitošću navedenim u Prilogu I., pod uvjetom da su upotrijebljene funkcije sastavnih dijelova u zrakoplovu u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu II.
4. Ako pružatelj usluga u zračnoj plovidbi identificira zrakoplov čija avionika pokazuje funkcionalnu anomaliju, on obavješćuje operatora leta o odstupanju od zahtjeva u vezi s učinkovitošću. Operator istražuje ovaj problem prije započinjanja sljedećeg leta te obavlja bilo kakav potreban popravak u skladu s uobičajenim postupcima održavanja ili korektivnim postupcima za zrakoplov i njegovu avioniku.
Članak 5.
Zahtjevi u vezi s interoperabilnošću
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da se svi nadzorni podaci, koji se iz njihovih sustava utvrđenih u točkama (b) i (c) članka 2. stavka 1. šalju drugim pružateljima usluga u zračnoj plovidbi, u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu III.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi, kada prenose nadzorne podatke iz svojih sustava utvrđenih u točkama (b) i (c) članka 2. stavka 1. drugim pružateljima usluga u zračnoj plovidbi, sklapaju s njima formalne sporazume za razmjenu podataka u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu IV.
3. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da najkasnije do 2. siječnja 2020. kooperativni nadzorni lanac ima potrebne mogućnosti koje će im omogućiti uspostavljanje pojedinačne identifikacije zrakoplova uporabom identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji, koju omogućavaju zrakoplovi opremljeni u skladu s Prilogom II.
4. Operatori osiguravaju:
(a)
da su zrakoplovi koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2. sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom 8. siječnja 2015. ili nakon tog datuma, opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji ima mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II.;
(b)
da su zrakoplovi s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom 8. siječnja 2015. ili nakon tog datuma, opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu B tog Priloga;
(c)
da su zrakoplovi s nepomičnim krilima s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom 8. siječnja 2015. ili nakon tog datuma, opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu C tog Priloga.
5. Operatori će najkasnije do 7. prosinca 2017. osigurati:
(a)
da su zrakoplovi koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2. sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom prije 8. siječnja 2015. opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji ima mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II.;
(b)
da su zrakoplovi s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom prije 8. siječnja 2015., opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu B tog Priloga;
(c)
da su zrakoplovi s nepomičnim krilima s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom prije 8. siječnja 2015., opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu C tog Priloga.
6. Operatori osiguravaju da zrakoplovi opremljeni u skladu sa stavcima 4. i 5. s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, obavljaju letove s višestrukim prijemom, kako je propisano u stavku 3.1.2.10.4. Priloga 10. Čikaškoj konvenciji, svezak IV., četvrto izdanje, uključujući sve izmjene do br. 85.
7. Države članice mogu uvesti zahtjeve za prijevoz u skladu s točkom (b) stavka 4. i točkom (b) stavka 5. za sve zrakoplove koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2. u područjima u kojima usluge nadzora obavljaju pružatelji usluga u zračnoj plovidbi uporabom nadzornih podataka utvrđenih u dijelu B Priloga II.
8. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da će prije puštanja u rad sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. provesti najdjelotvornija rješenja za njihovo uvođenje, uvažavajući lokalne operativne uvjete, ograničenja i potrebe te mogućnosti korisnika zračnog prostora.
Članak 6.
Zaštita spektra
1. Države članice najkasnije do 5. veljače 2015. osiguravaju da transponder sekundarnog nadzornog radara u bilo kojem zrakoplovu koji leti iznad države članice ne bude podvrgnut prekomjernim upitima koje šalju zemaljski nadzorni upitivači („ground-based surveillance interrogators”) i koji ili izazivaju odgovore ili su, iako ne izazivaju odgovor, dovoljno jaki da premaše minimalni prag prijemnika transpondera sekundarnog nadzornog radara.
2. Za potrebe stavka 1., zbroj takvih upita ne smije uzrokovati da transponder sekundarnog nadzornog radara premaši brzine odgovora u sekundi, isključujući bilo kakva samouključivanja transpondera bez upitnih signala, navedena u stavku 3.1.1.7.9.1. za Mode A/C odgovore i u stavku 3.1.2.10.3.7.3. za Mode S odgovore Priloga 10. Čikaškoj konvenciji, svezak IV., četvrto izdanje.
3. Države članice će najkasnije do 5. veljače 2015. osigurati da uporaba zemaljskog odašiljača koji se koristi u državi članici ne proizvodi štetne smetnje za druge nadzorne sustave.
4. U slučaju neslaganja između država članica što se tiče mjera iz stavaka 1. i 3., dotične države članice upućuju predmet Komisiji na rješavanje.
Članak 7.
Povezani postupci
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi procjenjuju stupanj učinkovitosti zemaljskog nadzornog lanca prije njegovog puštanja u uporabu kao i redovito tijekom njegove uporabe, u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu V.
2. Operatori osiguravaju obavljanje provjere najmanje svake dvije godine ili kadgod se na određenom zrakoplovu otkrije anomalija, kako bi se na izlazu transpondera sekundarnog nadzornog radara ugrađenog u zrakoplovu pravilno slali podaci navedeni u točki 3. dijela A Priloga II., točki 3. dijela B Priloga II. i točki 2. dijela C Priloga II., ako je to primjenjivo. Ako se bilo koji od podataka ne šalje pravilno, operator istražuje ovaj problem prije započinjanja sljedećeg leta i obavlja bilo kakav potreban popravak u skladu s uobičajenim postupcima održavanja ili korektivnim postupcima za zrakoplov i njegovu avioniku.
3. Države članice osiguravaju da je dodjela 24-bitne ICAO adrese zrakoplovima opremljenim transponderom Mode S u skladu s poglavljem 9. i njegovim Dodatkom, Priloga 10. Čikaškoj konvenciji, svezak III., drugo izdanje, uključujući sve izmjene do br. 85.
4. Operatori osiguravaju da u zrakoplovima kojima oni obavljaju letove, bilo koji transponder Mode S radi s 24-bitnom ICAO adresom zrakoplova, koja odgovara registraciji koju je dodijelila država u kojoj je zrakoplov registriran.
Članak 8.
Državni zrakoplovi
1. Države članice osiguravaju da se državni zrakoplovi koji lete u skladu s člankom 2. stavkom 2. najkasnije do 7. prosinca 2017. opreme transponderom sekundarnog nadzornog radara koji ima mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II.
2. Države članice osiguravaju da se najkasnije do 1. siječnja 2019. državni zrakoplovi namijenjeni za prijevoz, s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove u skladu s člankom 2. stavkom 2., opreme transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu B i dijelu C tog Priloga.
3. Države članice će najkasnije do 1. srpnja 2016. dostaviti Komisiji popis državnih zrakoplova koji se ne mogu opremiti transponderom sekundarnog nadzornog radara koji je u skladu sa zahtjevima navedenim u dijelu A Priloga II., zajedno s obrazloženjem za neopremanje.
Države članice najkasnije do 1. srpnja 2018. dostavljaju Komisiji popis državnih zrakoplova namijenjenih za prijevoz, s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji se ne mogu opremiti transponderom sekundarnog nadzornog radara koji je u skladu sa zahtjevima navedenim u dijelu B i dijelu C Priloga II., zajedno s obrazloženjem za neopremanje.
Obrazloženje za neopremanje može biti jedno od sljedećih:
(a)
spriječenost radi tehničkih razloga;
(b)
radi se o državnom zrakoplovu koji obavlja letove u skladu s člankom 2. stavkom 2., koji će se najkasnije do 1. siječnja 2020. prestati upotrebljavati;
(c)
ograničenja povezana s nabavom.
4. Kada se državni zrakoplovi ne mogu opremiti transponderom sekundarnog nadzornog radara kako je navedeno u stavcima 1. ili 2. radi razloga navedenih u točki (c) stavka 3., države članice u obrazloženje uključuju svoje planove nabave u vezi s tim zrakoplovima.
5. Pružatelji operativnih usluga u zračnom prometu osiguravaju da se državni zrakoplovi utvrđeni u stavku 3. mogu prihvatiti, pod uvjetom da se s njima može sigurno upravljati u okviru mogućnosti sustava za upravljanje zračnim prometom.
6. Države članice moraju u nacionalnim zbornicima zrakoplovnih informacija objaviti postupke za upravljanje državnim zrakoplovima koji nisu opremljeni u skladu sa stavkom 1. ili 2.
7. Pružatelji operativnih usluga u zračnom prometu obavješćuju jedanput godišnje državu članicu koja ih je imenovala o svojim planovima za upravljanje državnim zrakoplovima koji nisu opremljeni u skladu sa stavcima 1. ili 2. Ti se planovi utvrđuju uzimajući u obzir ograničenja kapaciteta povezana s postupcima iz stavka 6.
Članak 9.
Zahtjevi u vezi sa sigurnošću
1. Države članice osiguravaju da uključene strane najkasnije do 5. veljače 2015. obave procjenu sigurnosti za sve postojeće sustave iz točaka (b), (c) i (d) članak 2. stavka 1.
2. Države članice osiguravaju da prije bilo koje promjene u postojećim sustavima iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. ili prije uvođenja novih sustava, zainteresirane strane obave procjenu sigurnosti, uključujući utvrđivanje opasnosti, procjenu rizika i postupke ublažavanja.
3. Tijekom procjenjivanja iz stavaka 1. i 2., uvažavaju se najmanje zahtjevi navedeni u Prilogu VI.
Članak 10.
Sukladnost ili prikladnost za uporabu sastavnih dijelova
Prije izdavanja deklaracije EZ-a o sukladnosti ili prikladnosti za uporabu iz članka 5. Uredbe (EZ) br. 552/2004, proizvođači sastavnih dijelova sustava iz članka 2. stavka 1. ove Uredbe ili njihovi ovlašteni zastupnici s poslovnim nastanom u Uniji, procjenjuju sukladnost ili prikladnost za uporabu tih sastavnih dijelova u skladu sa zahtjevima utvrđenim u Prilogu VII.
Međutim, postupci certifikacije koji su u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (4) smatraju se prihvatljivim postupcima za procjenu sukladnosti sastavnih dijelova, ako uključuju dokaz o sukladnosti s primjenjivim zahtjevima ove Uredbe u vezi s interoperabilnošću, učinkovitošću i sigurnošću.
Članak 11.
Provjera sustava
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji mogu dokazati ili su dokazali da ispunjavaju uvjete utvrđene u Prilogu VIII. provode provjeru sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. u skladu sa zahtjevima utvrđenim u dijelu A Priloga IX.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji ne mogu dokazati da ispunjavaju uvjete utvrđene u Prilogu VIII. sklapaju podugovor s imenovanim tijelom za provjeru sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. Ova se provjera provodi u skladu sa zahtjevima utvrđenim u dijelu B Priloga IX.
3. Postupci certifikacije koji su u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 smatraju se prihvatljivim postupcima za provjeru sustava, ako uključuju dokaz o sukladnosti s primjenjivim zahtjevima ove Uredbe u vezi s interoperabilnošću, učinkovitošću i sigurnošću.
Članak 12.
Dodatni zahtjevi
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da je sve uključeno osoblje dobro upoznato sa zahtjevima utvrđenim u ovoj Uredbi te da je odgovarajuće osposobljeno za svoje radne funkcije.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi:
(a)
razvijaju i održavaju operativne priručnike koji sadrže potrebne upute i informacije koje uključenom osoblju omogućavaju primjenu ove Uredbe;
(b)
osiguravaju da su priručnici iz točke (a) dostupni i ažurni, te da njihovo ažuriranje i raspodjela podliježu primjerenom upravljanju kvalitetom i konfiguracijom dokumentacije;
(c)
osiguravaju da su metode rada i operativni postupci u skladu s ovom Uredbom.
3. Operatori poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurali da je osoblje koje upotrebljava i održava opremu za nadzor upoznato s relevantnim odredbama ove Uredbe i da je odgovarajuće osposobljeno za svoje radne funkcije te da su upute o načinu uporabe te opreme dostupne u pilotskoj kabini, kada je to izvedivo.
4. Države članice osiguravaju sukladnost s ovom Uredbom, uključujući objavljivanje relevantnih informacija o opremi za nadzor u nacionalnim zbornicima zrakoplovnih informacija.
Članak 13.
Izuzeća u vezi s kooperativnim nadzornim lancem
1. U posebnom slučaju područja prilaženja u kojima operativne usluge u zračnom prometu pružaju vojne jedinice ili se one pružaju pod vojnim nadzorom i kada ograničenja u vezi s nabavom sprečavaju sukladnost s člankom 5. stavkom 3., države članice moraju najkasnije do 31. prosinca 2017. obavijestiti Komisiju o datumu usklađenja kooperativnog nadzornog lanca, koji ne smije biti kasniji od 2. siječnja 2025.
2. Nakon savjetovanja s upraviteljem mreže, a najkasnije do 31. prosinca 2018., Komisija može preispitati izuzeća priopćena na temelju stavka 1. koja bi mogla imati značajan utjecaj na EATMN.
Članak 14.
Izuzeća u vezi sa zrakoplovima
1. Zrakoplovi određenih tipova s prvom svjedodžbom o plovidbenosti izdanom prije 8. siječnja 2015., koji imaju najveću dopuštenu masu pri uzlijetanju veću od 5 700 kg ili maksimalnu stvarnu putnu brzinu veću od 250 čvorova i koji na digitalnoj sabirnici u zrakoplovu nemaju na raspolaganju potpuni skup parametara iz dijela C Priloga II. mogu se izuzeti od ispunjavanja zahtjeva iz točke (c) članka 5. stavka 5.
2. Zrakoplovi određenih tipova s prvom svjedodžbom o plovidbenosti izdanom prije 1. siječnja 1990., koji imaju najveću dopuštenu masu pri uzlijetanju veću od 5 700 kg ili maksimalnu stvarnu putnu brzinu veću od 250 čvorova mogu se izuzeti od ispunjavanja zahtjeva iz članka 5. stavka 6.
3. Predmetne države članice će najkasnije do 1. srpnja 2017. dostaviti Komisiji detaljne informacije kojima se obrazlaže potreba za odobravanjem izuzeća za ove posebne tipove zrakoplova na temelju kriterija iz stavka 5.
4. Komisija će proučiti zahtjeve za izuzeće iz stavka 3. te će nakon savjetovanja s dotičnim stranama donijeti odluku.
5. Kriteriji iz stavka 3. uključuju sljedeće:
(a)
posebni tipovi zrakoplova koji su na kraju svog radnog vijeka;
(b)
posebni tipovi zrakoplova koji se proizvode u ograničenom broju;
(c)
nerazmjerni troškovi održavanja inženjeringa.
Članak 15.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4., članak 5. stavci 1. i 2. i članak 7. stavak 1. primjenjuju se od 13. prosinca 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. studenoga 2011.