РЕШЕНИЕ № 661/2010/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
относно насоките на Съюза за развитието а трансевропейската транспортна мрежа
(преработена версия)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172, първа алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Решение № 1692/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 г. относно общностните насоки за развитието на трансевропейска транспортна мрежа (3) е било неколкократно съществено изменяно (4). Поради необходимостта от по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посоченото решение следва да бъде преработено.
(2)
Изграждането и развитието на трансевропейските мрежи допринасят за постигането на основни цели на Съюза като например доброто функциониране на вътрешния пазар и засилването на икономическото и социално сближаване.
(3)
Изграждането и развитието на трансевропейски мрежи в областта на транспорта на цялата територия на Съюза имат също така за специфична цел да осигурят трайна мобилност на пътници и товари при най-добри социални, екологични и безопасни условия, както и да обединят всички видове транспорт, като отчитат сравнителните предимства на всеки един от тях. Развитието на трансевропейските мрежи може да има като последица създаването на работни места.
(4)
Увеличаването на трафика, и в частност нарастващият дял на тежкотоварните превозни средства, води до повишена натовареност и до по-голям брой стеснени участъци по коридорите на международния транспорт. Следователно, за да се гарантира международната мобилност на стоките и на хората, е необходимо да се подобри капацитетът на трансевропейската транспортна мрежа.
(5)
Плаването на кратки разстояния може, inter alia, да облекчи натовареността на вътрешните пътища.
(6)
Интеграцията на мрежите на европейско равнище може да се развива само постепенно, въз основа на свързването на различни видове транспорт с цел по-доброто използване на предимствата, присъщи на всеки един от тях.
(7)
Наличието на свързващи точки, включително морски пристанища, вътрешни пристанища и интермодални терминали, е предварително условие за интегрирането на различни видове транспорт в мултимодална мрежа.
(8)
Тъй като целите на предлаганото действие, а именно определяне на основните насоки и приоритети в областта на трансевропейските транспортни мрежи, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради необходимостта от координиране на целите, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(9)
Необходимо е да се набележат проекти от общ интерес, които допринасят за постигане на тези цели и съответстват на приоритетите на действието, които са установени по този начин. Следва да се вземат под внимание само проекти, които са потенциално икономически жизнеспособни.
(10)
Необходимо е приоритетните проекти да се обявят за проекти от европейски интерес, да се съсредоточи финансирането от Съюза върху тези проекти и да се въведат механизми за насърчаване на координацията между държавите-членки с цел улесняването на изпълнението на проектите съгласно желаните графици.
(11)
В съответствие с член 170 от Договора за функционирането на Европейския съюз политиката в областта на трансевропейските мрежи следва да допринесе за засилването на икономическото и социалното сближаване в Съюза. За постигането на тази цел следва да се търси максимална съгласуваност между насоките на Съюза в областта на трансевропейските мрежи и програмирането на наличните финансови инструменти на равнището на Съюза.
(12)
Последващата оценка на приоритетните проекти следва да улесни бъдещото преразглеждане на насоките и на списъка на приоритетните проекти и следва да допринесе за подобряването на методите на предварителна оценка, които вече се използват в държавите-членки.
(13)
Разрешение за някои публични и частни проекти, които вероятно биха имали сериозно въздействие върху околната среда, следва да се дава само след предварителна оценка на това потенциално въздействие при спазване на действащите правила на Съюза.
(14)
Изискванията, свързани с опазването на околната среда, следва да бъдат включени в определянето и прилагането на политиката на Съюза относно трансевропейските мрежи в съответствие с член 11 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Това налага насърчаването на приоритетно развитието на инфраструктурите при тези видове транспорт, които вредят най-малко на околната среда, а именно железопътния, морския транспорт на къси разстояния вътрешното корабоплаване.
(15)
Оценката на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (5) следва да се прилага в бъдеще за всички планове и програми, които водят до проекти от общ интерес. Финансирането на транспортните инфраструктури следва да бъде подчинено също така на спазването на разпоредбите на разпоредбите на Съюза в областта на околната среда, и по-специално на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (6), на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазването на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7) и на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици (кодифицирана версия) (8).
(16)
В рамките на общата цел, чиято същност е да гарантира устойчива мобилност на хората и стоките, следва да се приложат механизми за поддържане на развитието на морски магистрали между държавите-членки, за да се намали натовареността на шосетата и/или да се подобри достъпът до периферните или островните държави и региони. Установяването на такива механизми, допълнени, inter alia, от тръжни процедури, следва да бъде прозрачно, да отговаря на потребностите и не следва по никакъв начин да накърнява правилата на Съюза в областта на конкуренцията и на обществените поръчки.
(17)
За да се подобри рентабилността на инвестициите и да се улесни тяхното съгласуване и структурирането им във финансов пакет, може да се окаже необходимо засилването на сътрудничеството между държавите, участващи в проекти, разположени по една и съща ос.
(18)
Комисията следва да представя на всеки две години доклад за изпълнението на настоящото решение, а до 2010 г. - да изготви доклад за напредъка по приоритетните проекти и, при необходимост, да предложи изменения в списъка с приоритетните проекти.
(19)
Следва да се предоставят правомощия на комитет, който по-специално да подпомага Комисията, когато тя разглежда прилагането и развитието на насоките, установени с настоящото решение.
(20)
С оглед постигане на яснота приложение I към Решение № 1692/96/ЕО следва да бъде заменено с ново приложение, което да съдържа картите за всички държави-членки; по този начин ще се гарантира, че картите, които вече се съдържат в посоченото решение, последно изменено с Регламент (ЕО) № 1791/2006 (9), са допълнени с картите, които се съдържат в Акта за присъединяване от 2003 г. Освен това 2020 г. е целеви срок за схемата за всички държави-членки,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
РАЗДЕЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Предмет
1. Настоящото решение има за цел да установи насоките относно целите, приоритетите, както и основните направления на предвидените мерки в областта на трансевропейските транспортни мрежи. Тези насоки позволяват да се набележат проектите от общ интерес, чието изпълнение ще допринесе за развитието на мрежата в целия Съюз.
2. Насоките, посочени в параграф 1, очертават обща референтна рамка, предназначена да насърчава държавите-членки, а при необходимост - Съюза, с цел изпълнение на проектите от общ интерес, които имат за цел осигуряването на единство, взаимно свързване и оперативна съвместимост на трансевропейската транспортна мрежа, както и на достъп до тази мрежа. Тези насоки имат също така за цел да улеснят приобщаването на частния сектор.
3. Съществените изисквания за оперативната съвместимост на трансевропейската транспортна мрежа, за телематичните приложения в транспорта и за допълнителните услуги към тях се определят в съответствие с Договорите в Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (10), отделно от настоящото решение.
Член 2
Цели
1. Трансевропейската транспортна мрежа се изгражда постепенно до 2020 г. в целия Съюз, като интегрира сухоземни, морски и въздушни транспортни инфраструктурни мрежи, съгласно схемите в картите, включени в приложение I, и/или съгласно спецификациите, предвидени в приложение II.
2. Мрежата трябва:
а)
да осигури трайна мобилност на хората и стоките в пространство без вътрешни граници при най-добрите условия по отношение на социалните условия и безопасността, като същевременно подпомага постигането на целите на Съюза, по-специално във връзка с околната среда и конкуренцията, и допринася за засилването на икономическото и социалното сближаване;
б)
да предложи на потребителите висококачествени инфраструктури при приемливи икономически условия;
в)
да включва всички видове транспорт, като отчита техните сравнителни предимства;
г)
да позволи оптималното използване на наличния капацитет;
д)
да се характеризира, доколкото е възможно, с оперативна съвместимост между видовете транспорт и да спомага за интермодалността между различните видове транспорт;
е)
да бъде, доколкото е възможно, икономически жизнеспособна;
ж)
да обхваща цялата територия на държавите-членки, така че да улесни достъпа като цяло, да свърже островните региони, регионите анклави и периферните региони с централните региони и да свърже помежду им големите градски зони и регионите на Съюза без стеснени участъци;
з)
да може да бъде свързана с мрежите на държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), на държавите от Централна и Източна Европа и на средиземноморските държави, като същевременно насърчава оперативната съвместимост и достъпа до тези мрежи, доколкото това съответства на интересите на Съюза.
Член 3
Обхват на мрежата
1. Трансевропейската мрежа обхваща транспортните инфраструктури, както и системите за управление на трафика и системите за позициониране и навигация.
2. Транспортните инфраструктури включват пътна и железопътна мрежа, мрежа на вътрешните водни пътища, морски магистрали, пристанища за вътрешно и морско корабоплаване, летища, както и други свързващи точки между отделните видове мрежи.
3. Системите за управление на трафика и системите за позициониране и навигация включват техническото, информационното и телекомуникационното оборудване, необходимо за съгласуваното функциониране на мрежата и за ефикасното управление на трафика.
Член 4
Основни направления на мерките
Основните направления на действие на Съюза се отнасят до:
а)
изготвянето и преразглеждането на схемите на мрежата;
б)
набелязването на проектите от общ интерес;
в)
адаптирането на съществуващата мрежа;
г)
насърчаването на оперативната съвместимост на мрежата;
д)
оптималното комбиниране на видовете транспорт чрез създаването, inter alia, на центрове за взаимно свързване, които би трябвало да се намират по възможност - за товарните превози -извън градските центрове, за да се осигури ефикасното функциониране на интермодалния транспорт;
е)
стремежа към съгласуваност и взаимна допълняемост на финансовите помощи, при спазване на правилата, приложими по отношение на всеки финансов инструмент;
ж)
научноизследователска и развойна дейност;
з)
сътрудничеството и сключването на подходящи договори с трети държави, заинтересовани от развитието на мрежата;
и)
насърчаването на държавите-членки и на международните организации да подпомагат и да се стремят към постигането на целите, определени от Съюза;
й)
насърчаването на постоянното сътрудничество на заинтересованите лица;
к)
всякакви други мерки, които са необходими, за да се постигнат целите, посочени в член 2, параграф 2.
Член 5
Приоритети
Като се вземат предвид целите, предвидени в член 2, параграф 2, и основните направления на мерките, предвидени в член 4, приоритетите са следните:
а)
изграждането и развитието на ключовите връзки и свързващите звена между отделните мрежи, необходими за премахване на стеснените участъци в мрежите, изграждане на липсващите отсечки и довършването на основните трасета, в частност по техните трансгранични отсечки, преодоляването на естествените прегради и подобряването на оперативната съвместимост на основните трасета;
б)
изграждането и развитието на инфраструктури, които ще насърчават взаимното свързване на националните мрежи с цел по-лесно свързване на островните региони или регионите, приравнявани към острови, както и на регионите анклави, периферните и най-отдалечените региони, от една страна, с централните региони на Съюза, от друга страна, по-специално с оглед намаляването на значителните транспортни разходи в тези региони;
в)
мерките, необходими за постепенното въвеждане в действие на оперативно съвместима железопътна мрежа, която включва, когато това е осъществимо, трасета, приспособени за товарни превози;
г)
мерките, необходими за повишаване ефективността на морския транспорт на дълги и на къси разстояния и на вътрешното корабоплаване;
д)
мерките, необходими за интегриране на железопътния и въздушния транспорт, по-специално посредством железопътен достъп до летищата, когато е уместно, както и необходимите инфраструктури и съоръжения;
е)
подобряването на капацитета и на ефикасността на действащите и новите инфраструктури, насърчаването на интермодалния транспорт и повишаването на безопасността и надеждността на мрежата чрез изграждането и подобряването на интермодални терминали и свързаната с тях инфраструктура за достъп и/или чрез развитието на интелигентни системи;
ж)
отчитането на въпросите на безопасността и на грижата за околната среда при проектирането и реализацията на трансевропейската транспортна мрежа;
з)
развитието на устойчива мобилност на хората и стоките в съответствие със стратегическите цели на Съюза в областта на устойчивото развитие.
Член 6
Мрежи на трети държави
За насърчаването от страна на Съюза на проекти от общ интерес, както и на взаимната свързаност и на оперативната съвместимост на мрежите с цел свързване на мрежите на трети държави с трансевропейската транспортна мрежа, се взема решение за всеки отделен случай в съответствие със съответните процедури по Договорите.
Член 7
Проекти от общ интерес
1. Проектите от общ интерес представляват една обща цел, постигането на която зависи от степента на тяхната зрялост и от финансовото им обезпечаване, без с това да се предопределят финансовите ангажименти на дадена държава-членка или на Съюза.
2. При спазване на правилата на Договорите, и по-специално относно въпросите на конкуренцията, за проект от общ интерес се счита всеки проект, който:
а)
е насочен към постигане на целите, предвидени в член 2, параграф 2;
б)
е свързан с мрежата, описана в член 3, параграф 1;
в)
съответства на един или повече от приоритетите, предвидени в член 5; и
г)
е потенциално икономически жизнеспособен, като това е обосновано с анализ на социално-икономическите разходи и ползи.
3. Всеки проект се отнася до един елемент от мрежата, така както е описан в членове 9 - 18, и по-специално:
а)
отнася се до трасетата, определени в картите от приложение I; и/или
б)
съответства на спецификациите или критериите в приложение II.
4. Държавите-членки вземат всички мерки, които считат за необходими, в рамките на принципите, установени в член 1, параграф 2.
Член 8
Опазване на околната среда
1. При планирането и изпълнението на проектите държавите-членки трябва да вземат предвид опазването на околната среда, като извършват оценки на въздействието върху околната среда на проектите от общ интерес, които предстои да бъдат изпълнени съгласно Директива 85/337/ЕИО, и като прилагат директиви 92/43/ЕИО и 2009/147/ЕО.
Считано от 21 юли 2004 г. държавите-членки извършват съгласно Директива 2001/42/ЕО оценка на околната среда за плановете и програмите, които водят до тези проекти, особено когато те се отнасят до новите трасета или други важни форми на развитие на ключовите инфраструктури.
При подготовката на въпросните планове и програми държавите-членки вземат предвид резултатите от оценката за околната среда в съответствие с член 8 от Директива 2001/42/ЕО.
2. Преди 21 юли 2004 г. Комисията разработва, съгласувано с държавите-членки, подходящите методи за прилагането на стратегическата оценка на въздействието върху околната среда, като целта е, inter alia, осигуряването на добра координация, избягването на двойните усилия и постигането на опростено и ускорено провеждане на процеса на планиране на трансграничните проекти и коридори.
Резултатите от тези дейност и от оценката на въздействието върху околната среда на проектите за трансевропейски мрежи, извършена от държавите-членки съгласно Директива 2001/42/ЕО, се вземат предвид, когато е целесъобразно, от Комисията в нейния доклад за насоките и в евентуалните законодателни предложения за преразглеждане на насоките, съгласно предвиденото в член 22 от настоящото решение.
РАЗДЕЛ 2
ПЪТНА МРЕЖА
Член 9
Характеристики
1. Трансевропейската пътна мрежа обхваща магистрали и висококачествени пътища, налични, нови или изискващи адаптиране, които:
а)
са от важно значение за трафика на далечни разстояния, или
б)
позволяват, по определените в рамките на мрежата трасета, да се заобиколят основните градски центрове, или
в)
осигуряват взаимната свързаност с други видове транспорт, или
г)
свързват регионите анклави и периферните региони с централните региони на Съюза.
2. Мрежата гарантира на ползвателите високо, сходно и постоянно ниво на услуги, удобство и безопасност.
3. Мрежата включва също така инфраструктурата за управление на трафика, информацията за ползвателите, управлението на произшествията и на спешните случаи и плащането на таксите по електронен път; тя се основава на активното сътрудничество между системите за управление на трафика на европейско, национално и регионално равнище и доставчиците на информационни услуги относно пътуванията и трафика и на услуги с добавена стойност, като се осигурява необходимото допълване с приложенията, чието разполагане е улеснено в рамките на програмата за трансевропейските телекомуникационни мрежи.
РАЗДЕЛ 3
ЖЕЛЕЗОПЪТНА МРЕЖА
Член 10
Характеристики
1. Железопътната мрежа е съставена от високоскоростна и от конвенционална железопътна мрежа.
2. Високоскоростната железопътна мрежа, без оглед на това дали използва съществуващи или нови технологии, е съставена от:
а)
специално изградени за висока скорост линии, оборудвани за скорости, по правило равни или по-високи от 250 km/h;
б)
специално преустроени за висока скорост линии, оборудвани за скорости от порядъка на 200 km/h;
в)
специално преустроени за висока скорост линии или специално изградени за висока скорост линии, свързани с високоскоростната железопътна мрежа, които притежават специфични характеристики поради топографски ограничения или поради особености на околната среда, релефа или градоустройството и по които скоростта трябва да бъде адаптирана в зависимост от конкретния случай.
Високоскоростната железопътна мрежа е съставена от линиите, посочени в раздел 3 на приложение I. Съществените изисквания и техническите спецификации за оперативна съвместимост, които се прилагат за високоскоростните железопътни линии, използващи съществуващи технологии, се определят съгласно Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (11). Държавите-членки уведомяват предварително Комисията за откриването на високоскоростни линии и за техните технически характеристики.
3. Конвенционалната железопътна мрежа е съставена от линии за конвенционален железопътен превоз на пътници и товари, включително от железопътните участъци при комбинираните превози, посочени в член 15, достъпа до морските пристанища и до вътрешните пристанища от общ интерес, както и товарните терминали, отворени за всички оператори. Съществените изисквания и техническите спецификации за оперативна съвместимост, приложими за конвенционалните железопътни линии, се определят в съответствие с Директива 2001/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система (12).
4. Железопътната мрежа включва инфраструктура и съоръжения, които позволяват интегрирането на железопътните и автомобилните транспортни услуги, както и, при необходимост, въздушните и морските. Във връзка с това се отделя особено внимание на свързването на регионалните летища с мрежата.
5. Железопътната мрежа изпълнява най-малко една от следните функции:
а)
да е от важно значение за железопътния пътнически трафик на големи разстояния;
б)
да позволява, където е уместно, връзка с летищата;
в)
да позволява достъп до регионалните и локалните железопътни мрежи;
г)
да улеснява превоза на товари, като определя и развива основните трасета, запазени за превози на товари, или трасетата, по които товарните влакове имат приоритет;
д)
да е от важно значение за комбинираните превози;
е)
да позволява взаимната свързаност, посредством пристанища от общ интерес, на морския транспорт на къси разстояния и вътрешните водни пътища.
6. Железопътната мрежа предлагана ползвателите високо ниво на качество и на безопасност чрез непрекъснатост и постепенно въвеждане на оперативна съвместимост на мрежата, по-специално посредством техническото хармонизиране и хармонизираната система за контрол и управление ERTMS, препоръчана за европейската железопътна мрежа. За тази цел Комисията, като се консултира с държавите-членки, съставя план за разполагане, който е съгласуван с националните планове.
РАЗДЕЛ 4
МРЕЖА НА ВЪТРЕШНИТЕ ВОДНИ ПЪТИЩА И ВЪТРЕШНИ ПРИСТАНИЩА
Член 11
Характеристики
1. Трансевропейската мрежа на вътрешните водни пътища обхваща реките, каналите, както и различните ръкави и връзки помежду им. Тя позволява свързването между промишлените региони и големите градове, както и връзката им с пристанищата.
2. Минималните технически характеристики за плавателните пътища на мрежата са предвидените за габарит от клас IV, който позволява преминаването на кораб или тласкан състав от плавателни съдове с дължина от 80 до 85 m и ширина 9,50 m. В случай на модернизация или изграждане на нов плавателен път, който е част от мрежата, техническите спецификации следва да съответстват най-малко на клас IV и да позволят впоследствие да се достигне до клас Vа/Vb, както и да позволяват преминаването по приемлив начин на кораби, използвани за комбинирания транспорт. Клас Vа позволява плаването на кораб или тласкан състав с дължина 110 m и ширина 11,40 m, а клас Vb - на тласкан състав с дължина от 172 до 185 m и ширина 11,40 m.
3. Вътрешните пристанища представляват част от мрежата, по-специално като свързващи точки между водните пътища, посочени в параграф 2 и член 15, и други видове транспорт.
4. Мрежата включва вътрешните пристанища, които са:
а)
отворени за търговски трафик;
б)
разположени в мрежата на вътрешните водни пътища, както е показано в схемата в раздел 4 на приложение I;
в)
свързани с други трансевропейски маршрути, както е посочено в приложение I; и
г)
оборудвани със съоръжения за претоварване, предназначени за интермодален транспорт, или с годишен товарооборот най-малко 500 000 тона.
Вътрешните пристанища, посочени в буква г), са показани в приложение I.
5. Мрежата обхваща също така и инфраструктурата за управление на трафика. Това предполага по-специално изграждането на оперативно съвместима и интелигентна система за трафика и за транспорта, наречена „Система за речни информационни услуги“, с което се цели оптимизирането на наличния капацитет и повишаването на безопасността на мрежата за вътрешните водни пътища, както и подобряването на оперативната съвместимост с другите видове транспорт.
РАЗДЕЛ 5
МОРСКИ ПРИСТАНИЩА
Член 12
Характеристики
1. Морските пристанища позволяват развитието на морския транспорт и представляват точки за обслужване на островите чрез кораби и свързващи точки между морския транспорт и други видове транспорт. Чрез тях се предоставят оборудване и услуги на транспортните оператори. Чрез тяхната инфраструктура се предоставя гама от услуги за превоз на пътници и стоки, включително фериботни услуги, превозване с кораб на къси и дълги разстояния, включително крайбрежно плаване, в рамките на Съюза и между Съюза и трети държави.
2. Морските пристанища, включени в трансевропейската транспортна мрежа, съответстват на една от категориите А, Б или В, както са определени по-долу:
А
:
международни морски пристанища: пристанища с общ обем на годишния трафик не по-малко от 1,5 милиона тона товаропоток или 200 000 души пътникопоток, които - освен ако това е невъзможно, са свързани с наземните части от трансевропейската транспортна мрежа и следователно са от важно значение за международния морски транспорт;
Б
:
морски пристанища на Съюза, които не са включени в категория А: тези пристанища имат общ обем на годишния трафик не по-малко от 0,5 милиона тона товаропоток или между 100 000 и 199 999 души пътникопоток, които са свързани - освен ако това е невъзможно, с наземните части от трансевропейската транспортна мрежа и са снабдени с необходимите съоръжения за претоварване за морско плаване на къси разстояния;
В
:
регионални пристанища: тези пристанища не отговарят на критериите за категории А и B, но са разположени в островни, периферни или най- отдалечени региони, като ги свързват по море и/или свързват такива региони с централните региони на Съюза.
Морските пристанища от категория А са означени на примерните карти в схемите от раздел 5 на приложение I въз основа на най-актуалните данни за пристанището.
3. В допълнение към критериите, предвидени в член 7, пристанищните проекти от общ интерес, които се отнасят за морски пристанища, включени в трансевропейската морска пристанищна мрежа, трябва да отговарят на критериите и спецификациите в приложение II.
Член 13
Морски магистрали
1. Трансевропейската мрежа на морските магистрали има за цел концентрирането на товаропотоците по морски пътища с логистично предназначение, за да се подобрят съществуващите жизнеспособни връзки по море, които се ползват редовно и често за превоз на стоки между държавите-членки, или за да бъдат създадени нови, така че да се намали натовареността по пътищата и/или да се подобри обслужването на периферните и островните държави и региони. Не следва да се изключва комбинираният превоз на пътници и товари по морските магистрали, при условие че преобладава превозът на товари.
2. Трансевропейската мрежа на морските магистрали е съставена от съоръженията и инфраструктурите на най-малко две пристанища, разположени в две различни държави-членки. Тези съоръжения и инфраструктури включват най-малко в една държава-членка елементи като пристанищни съоръжения, електронни системи за логистично управление, процедури за безопасност и сигурност и административни и митнически процедури, както и инфраструктури за пряк достъп по суша и море, включително средства за осигуряване на корабоплаването през цялата година, по-специално чрез предоставяне на разположение на драгажно оборудване и чрез създаване на условия за достъп през зимата с помощта на ледоразбивачи.
3. Вътрешните водни пътища или каналите, определени в раздел 4 на приложение I, които свързват две европейски морски магистрали или два участъка от тях и които допринасят значително за скъсяването на морските трасета, като увеличават ефективността и намаляват времето за превоз, са част от трансевропейската мрежа на морските магистрали.
4. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа на морските магистрали се предлагат от най-малко две държави-членки и трябва да отговарят на съществуващите нужди. Предложените проекти трябва по правило да включват участие на публичния и частния сектор в съответствие с процедури, които предвиждат - преди помощите от националните бюджети да могат да бъдат допълнени, ако е необходимо, от помощи от Съюза - тръжни процедури в една от следните форми:
а)
чрез публични покани за представяне оферти, организирани съвместно от заинтересованите държави-членки, които имат за цел установяването на нови връзки от пристанище от категория А по смисъла на член 12, параграф 2, което те подбират предварително за всяка морска зона, както е предвидено в проект № 21, посочен в приложение III;
б)
доколкото местоположението на пристанищата е сравнимо - чрез публични покани за представяне на оферти, организирани съвместно от заинтересованите държави-членки и насочени към консорциуми, които обединяват най-малко корабните дружества и пристанищата, разположени в една от морските зони, както е предвидено в проект № 21, посочен в приложение III.
5. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа от морски магистрали:
а)
имат за предмет най-вече съоръженията и инфраструктурите, които съставляват мрежата от морски магистрали;
б)
могат да включват, без да се засягат членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз, стартови помощи, ако вследствие на тръжните процедури, посочени в параграф 4, бъде преценено, че е необходима публично подпомагане за осигуряване на финансовата жизненоспособност на проекта; стартовите помощи са ограничени до две години и се предоставят единствено за подпомагане на покриването на надлежно оправданите инвестиционни разходи; те не могат да надвишават минималната сума, оценена като необходима за стартирането на съответните връзки; помощите не трябва да водят до нарушаване на конкуренцията в съответните пазари в противоречие с общия интерес;
в)
могат да включват също така и дейности, ползите от които са по-разнообразни и които не са свързани с конкретни пристанища, като например предоставянето на оборудване за операции по разбиване на лед и драгажни операции, както и информационни системи, включително системи за управление на трафика и електронни системи за докладване.
6. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа на морските магистрали се представят за одобрение на Комисията.
7. В тригодишен срок Комисията представя на комитета, посочен в член 21, параграф 1, първоначален списък на конкретните проекти от общ интерес, като по този начин тя изразява в конкретна форма концепцията за морски магистрали.
Този списък се съобщава и на Европейския парламент.
РАЗДЕЛ 6
ЛЕТИЩА
Член 14
Характеристики
1. Трансевропейската летищна мрежа обхваща летищата, които са разположени на територията на Съюза и които са открити за търговски въздушен трафик, при условие че отговарят на критериите, предвидени в раздел 6 на приложение II. Тези летища се класифицират в зависимост от обема и вида въздушен трафик и в зависимост от функциите, които изпълняват в рамките на мрежата. Те позволяват да се развиват въздушните връзки и взаимната свързаност между въздухоплавателния транспорт и други видове транспорт.
2. Международните свързващи точки и свързващите точки в Съюза са ядрото на трансевропейската летищна мрежа. Връзките между Съюза и останалата част от света се осигуряват, в голямата си част, от международните свързващи точки. Свързващите точки в Съюза осигуряват предимно свързването в рамките на Съюза, като обслужването извън Съюза все още представлява малка част от дейността им. Регионалните свързващи точки и точки за достъп осигуряват достъп до централната част на мрежата или допринасят за предотвратяване на крайната изолация на периферните и изолираните региони.
3. Международните и вътрешните за Съюза свързващи точки се свързват постепенно с високоскоростните линии на железопътната мрежа, когато това е уместно. Мрежата включва инфраструктурите и съоръженията, които позволяват интегрирането на въздушните и железопътни транспортни услуги и, когато е уместно, морските транспортни услуги.
РАЗДЕЛ 7
МРЕЖА НА КОМБИНИРАНИЯ ТРАНСПОРТ
Член 15
Характеристики
Трансевропейската мрежа на комбинирания транспорт включва:
а)
железопътни линии и вътрешни водни пътища, подходящи за комбиниран транспорт и корабоплаване, които, комбинирани, когато е уместно, с най-късото трасе за автомобилен превоз на товари в началото или края на пътуването, позволяват превоз на стоки на дълги разстояния;
б)
интермодални терминали, оборудвани със съоръжения, позволяващи претоварване между железопътни линии, вътрешни водни и морски пътища и шосета;
в)
подходящ подвижен състав - на временна основа, когато все още неадаптираните характеристики на инфраструктурата го изискват.
РАЗДЕЛ 8
МРЕЖА ЗА УПРАВЛЕНИЕ И ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО МОРСКИЯ ТРАФИК
Член 16
Характеристики
Трансевропейската мрежа за управление и информация относно морския трафик обхваща:
а)
системите за управление на морския брегови или пристанищен трафик;
б)
системите за позициониране на корабите;
в)
системите за докладване относно корабите, пренасящи опасни или замърсяващи товари;
г)
системите за комуникация при бедствие и за безопасност в морето.
РАЗДЕЛ 9
МРЕЖА ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА ВЪЗДУШНИЯ ТРАФИК
Член 17
Характеристики
Трансевропейската мрежа за управление на въздушния трафик обхваща въздушното пространство, предназначено за общо въздухоплаване, въздушните пътища, помощните средства за въздушна навигация, системите за планиране и управление на трафика и системата за контрол на въздушния трафик (контролни центрове, средства за проследяване и за комуникация), необходими за сигурното и ефикасно въздухоплаване в европейското въздушно пространство.
РАЗДЕЛ 10
МРЕЖА ЗА ПОЗИЦИОНИРАНЕ И НАВИГАЦИЯ
Член 18
Характеристики
Трансевропейската мрежа за позициониране и навигация включва системите за позициониране и навигация чрез спътници и системите, определени в рамките на бъдещия европейски план за радионавигация. Тези системи предлагат ефикасна и надеждна услуга за позициониране и навигация за всички видове транспорт.
РАЗДЕЛ 11
КООРДИНАЦИЯ МЕЖДУ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 19
Европейски координатор
1. За улесняване на съгласуваното изпълнение на някои проекти, в частност трансграничните проекти, или на части от трансгранични проекти измежду проектите, обявени за проекти от европейски интерес, посочени в член 25, Комисията, със съгласието на заинтересованите държави-членки и след консултация с Европейския парламент, може да определи лице, наречено „европейски координатор“.
2. Европейският координатор се избира по-специално в зависимост от неговия опит с европейските институции и познанията му по въпросите, свързани с финансирането и социално-икономическата и екологична оценка на големи проекти.
3. Решението на Комисията за определяне на европейски координатор посочва по какъв начин последният ще изпълнява задачите, посочени в параграф 5.
4. Европейският координатор действа от името и за сметка на Комисията. Обикновено европейският координатор е компетентен по отношение на отделен проект, по-специално при трансгранични проекти, но при необходимост неговата компетентност може да бъде разширена до всички проекти по дадена основна ос. Европейският координатор изготвя работен план за своята дейност съвместно със заинтересованите държави-членки.
5. Европейският координатор:
а)
в сътрудничество със заинтересованите държави-членки насърчава използването на съвместни методи на оценка на проектите и съветва, когато е уместно, вносителите на проектите във връзка с финансовите пакети на проектите;
б)
всяка година изготвя за Европейския парламент, Комисията и заинтересованите държави-членки доклад за напредъка по проектите, за които той отговаря, за последните развития в нормативната или друга област, които може да се отразят върху характеристиките на проектите, както и за евентуалните трудности и препятствия, които могат да доведат до сериозно закъснение спрямо датите, посочени в приложение III;
в)
консултира се, съвместно със заинтересованите държави-членки, с регионалните и местните власти, операторите и ползвателите на превозните средства, както и с представителите на гражданското общество, за да придобие по-точна представа за търсенето на транспортни услуги, възможностите за финансиране на инвестициите и вида услуги, които трябва да се предоставят с оглед улесняване на достъпа до това финансиране.
6. Заинтересованите държави-членки си сътрудничат с европейския координатор и му предоставят информацията, необходима за изпълнението на задачите, посочени в параграф 5.
7. Без да се засягат приложимите процедури, установени в правото на Съюза или в националното право, Комисията може да поиска становището на европейския координатор по време на разглеждането на заявленията за финансиране от страна на Съюза на проекти или групи проекти, по отношение на които европейският координатор е компетентен.
РАЗДЕЛ 12
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Национални планове и програми
Държавите-членки предоставят на Комисията обобщения на националните планове и програми, изготвени от тях с оглед развитието на трансевропейската транспортна мрежа, по-специално относно проектите, обявени за проекти от европейски интерес, посочени в членове 24-27. След изготвянето на националните планове и програми държавите-членки ги предават на Комисията за сведение.
Член 21
Комитет за мониторинг на насоките и за обмен на информация
1. Комисията се подпомага от Комитета за мониторинг на насоките и обмен на информация, наричан по-долу „Комитетът“, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Комитетът осъществява обмена на информация по плановете и програмите, изпратени от държавите-членки, и може да разглежда всякакви въпроси, свързани с развитието на трансевропейската транспортна мрежа.
Член 22
Доклад
Веднъж на всеки две години Комисията представя пред Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите доклад за прилагането на насоките, описани в настоящото решение.
Комитетът подпомага Комисията при изготвянето на този доклад.
Докладът бива придружен, когато е необходимо, от законодателни предложения за преразглеждане на насоките. Когато е уместно, той включва изменения на списъка на приоритетните проекти в приложение III или допълнения на този списък с проекти, съответстващи на член 23, параграф 1. При преразглеждането се вземат предвид по-специално проектите, допринасящи за териториалното сближаване в рамките на Съюза в съответствие с член 23, параграф 1, буква д).
Член 23
Приоритетни проекти
1. Приоритетните проекти са проекти от общ интерес, посочени в член 7, чието проучване потвърждава, че:
а)
имат за цел да премахнат стеснен участък или да попълнят липсващо звено по основно трасе на трансевропейската мрежа, по-специално проекти, които са трансгранични проекти, които преминават през естествени препятствия или които включват трансгранична отсечка;
б)
са в такъв мащаб, че дългосрочното планиране на европейско равнище ще допринесе за значителна добавена стойност;
в)
предоставят като цяло потенциални чисти социално-икономически ползи, както и други социално-икономически предимства;
г)
подобряват в значителна степен мобилността на стоките и хората между държавите-членки и по такъв начин допринасят и за оперативната съвместимост на националните мрежи;
д)
допринасят за териториалното сближаване в рамките на Съюза, като интегрират мрежите на новите държави-членки и като подобряват връзките с периферните и островните региони;
е)
допринасят за устойчивото развитие на транспорта, като повишават безопасността и като намаляват вредите, нанасяни от транспорта на околната среда, по-специално като допринасят за преминаването към определени видове транспорт: железопътния транспорт, интермодалния транспорт, вътрешното корабоплаване и морския транспорт;
ж)
свидетелстват за ангажимента на заинтересованите държави-членки за навременното извършване на проучвания и на процедури за оценка с оглед приключването на работите в предварително определения срок, въз основа на националните планове или всякакви други равностойни документи, отнасящи се до въпросния проект.
2. Приоритетните проекти, работите по които е трябвало да започнат преди 2010 г., участъците от тях, както и определените срокове за приключване на работите, посочени в параграф 1, буква ж), са предвидени в приложение III.
3. До 2010 г. Комисията изготвя доклад за напредъка и, когато е уместно, предлага изменения на списъка на приоритетните проекти, набелязани в приложение III и съответстващи на параграф 1.
Член 24
Декларация за европейски интерес
Приоритетните проекти, набелязани в приложение III, се обявяват за проекти от европейски интерес. Тази декларация се прави само в съответствие с процедурата, установена в Договорите и свързаните с тях законодателни актове.
Член 25
Проекти с обявен европейски интерес
1. Без да се засяга правната основа на съответните финансови инструменти на Съюза, държавите членки:
а)
по време на представянето на своите проекти по Кохезионния фонд в съответствие с Регламент (ЕО) № 1084/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за създаване на Кохезионен фонд (13), дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес;
б)
при представянето на своите проекти с оглед бюджета за трансевропейските мрежи, в съответствие с членове 5 и 9 от Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 г. за установяване на общи правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи (14), дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
2. Без да се засяга правната основа на съответните финансови инструменти на Съюза, Комисията:
а)
насърчава държавите-членки да вземат предвид проектите, обявени за проекти от европейски интерес, при планирането на своите структурни фондове, по-специално в регионите, обхванати от цел „Сближаване“, като се вземат предвид националните транспортни схеми, които попадат в приложното поле на наличните рамки за подпомагане на Съюза;
б)
следи държавите-бенефициери по Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), по време на представянето на техните проекти в рамките на този инструмент и в съответствие с Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета от 17 юли 2006 г. за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП) (15), да дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
3. При планирането на своите финансови потребности Комисията дава съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
Член 26
Закъснение при приключването на проектите, обявени за проекти от европейски интерес
1. В случай на значително закъснение спрямо крайния срок 2010 г. в започването на работата по някой от проектите, обявени за проекти от европейски интерес, Комисията изисква от заинтересованите държави-членки да посочат в тримесечен срок причините за това закъснение. Въз основа на дадения отговор Комисията се консултира с всички заинтересовани държави-членки, за да реши проблема, който е довел до закъснението.
Комисията може да предприеме съответните мерки, като се консултира с комитета и в рамките на активно наблюдение на изпълнението на проекта, обявен за проект от европейски интерес, и при надлежно отчитане на принципа за пропорционалност. На заинтересованите държави-членки се дава възможност да представят становище по тези мерки преди тяхното приемане.
Европейският парламент бива информиран незабавно за всяка предприета мярка.
При приемането на тези мерки Комисията надлежно взема предвид отговорността на всяка от заинтересованите държави-членки за закъснението и се въздържа от предприемането на мерки, които могат да навредят на изпълнението на проекта в държава-членка, която не е отговорна за това закъснение.
2. Когато някой от проектите, обявени за проекти от европейски интерес, не е приключен в голямата си част в разумен срок след очакваната крайна дата за неговото приключване, посочена в приложение III, и всички заинтересовани държави-членки са отговорни за закъснението, Комисията преразглежда проекта в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1, с цел проектът да престане да бъде класифициран като проект от европейски интерес по реда на процедурата за преразглеждане, посочена в член 22, трета алинея.
Във всички случаи Комисията преразглежда проекта в края на период от 15 години след датата, на която проектът е бил обявен за проект от европейски интерес по смисъла на настоящото решение.
Член 27
Оценки на социално-икономическото въздействие и на въздействието върху околната среда
1. Пет години след приключването на проект, обявен за проект от европейски интерес, или на някоя от неговите отсечки, заинтересованите държави-членки извършват оценка на социално-икономическото му въздействие и въздействието му върху околната среда, включително въздействието му върху търговията и свободното движение на хора и стоки между държавите-членки, върху териториалното сближаване и върху устойчивото развитие. Държавите-членки информират Комисията за резултатите от тази оценка.
2. Когато проект от европейски интерес включва трансгранична отсечка, която е неделима технически и финансово, заинтересованите държави-членки координират своите процедури на оценка на социално-икономическото въздействие на проекта и полагат усилия да проведат трансгранична анкета, преди да дадат разрешение за изграждането и при отчитане на съществуващата рамка.
3. Другите отсечки на проекти от европейски интерес се координират двустранно или многостранно от държавите-членки, в зависимост от конкретния случай.
4. Съгласуваните действия или трансграничните анкети, посочени в параграф 2, се прилагат, без да се засягат задълженията, произтичащи от законодателството на Съюза в областта на опазването на околната среда, и по-специално задълженията във връзка с оценката на въздействието върху околната среда. Заинтересованите държави-членки информират Комисията за започването и за резултата от тези съгласувани действия или трансгранични анкети. Комисията включва тази информация в доклада, посочен в член 22.
Член 28
Трансгранични отсечки
Трансграничните отсечки между две държави-членки в рамките на определени приоритетни проекти, включително морски магистрали, се определят от въпросните държави въз основа на критерии, определени от Комитета, като Комисията се уведомява за тях.
Това са по-специално отсечките, които са неделими технически и финансово или за които заинтересованите държави-членки се ангажират съвместно и създават обща структура.
Член 29
Отмяна
Решение № 1692/96/ЕО се отменя.
Позоваванията на отмененото решение се считат за позовавания на настоящото решение и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 30
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 31
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 7 юли 2010 година.
32010D0661
L 204/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
07.07.2010.
ODLUKA br. 661/2010/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 7. srpnja 2010.
o smjernicama Unije za razvoj transeuropske prometne mreže
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, posebno prvi stavak njegovog članka 172.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Odluka br. 1692/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 1996. o smjernicama Zajednice za razvoj transeuropske prometne mreže (3) nekoliko je puta bitno izmijenjena (4). S obzirom na to da je potrebno donijeti daljnje izmjene, treba se preinačiti kako bi se postigla jasnoća.
(2)
Uspostava i razvoj transeuropskih mreža doprinosi ostvarivanju glavnih ciljeva Europske unije, poput neometanog djelovanja unutarnjeg tržišta i jačanja gospodarske i socijalne kohezije.
(3)
Uspostava i razvoj transeuropskih prometnih mreža na cijelom državnom području Unije također ima posebni cilj osigurati održivu mobilnost osoba i robe pod najboljim mogućim društvenim, okolišnim i sigurnosnim uvjetima te uključiti sve vrste prijevoza, uzimajući u obzir njihove pojedinačne prednosti. Stvaranje novih radnih mjesta jedan je od mogućih učinaka transeuropske mreže.
(4)
Rast prometa, posebno zbog porasta udjela teških teretnih vozila, uzrokovao je zagušenost i uska grla na međunarodnim prometnim koridorima. Stoga je radi osiguranja međunarodne mobilnosti robe i putnika nužno poboljšati kapacitet transeuropske prometne mreže.
(5)
Brodski prijevoz na kratkim udaljenostima može, između ostalog, pomoći ublažiti zagušenost na unutarnjim prometnim putovima.
(6)
Povezivanje mreža na europskoj razini može se razvijati samo postupno međusobnim povezivanjem različitih vrsta prijevoza s ciljem boljeg iskorištavanja danih prednosti svake od njih.
(7)
Točke međusobnog povezivanja, uključujući morske luke, riječne luke i intermodalne terminale preduvjet su za povezivanje različitih vrsta prijevoza u multimodalnu mrežu.
(8)
Budući da ciljeve poduzetih mjera ne mogu dostatno ostvariti države članice, pogotovo određivanje opće osnove i prava prvenstva u području transeuropskih prometnih mreža, nego se mogu zbog potrebe za međusobnim usklađivanjem na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti kako je određeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, postojeća odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(9)
Nužno je odrediti projekte od zajedničkog interesa koji doprinose ostvarivanju tih ciljeva i koji su u skladu s prioritetima tako određenih mjera. Uzimaju se u obzir samo projekti koji bi mogli biti ekonomski održivi.
(10)
Postoji potreba za određivanjem prioritetnih projekata od europskog interesa radi usmjeravanja sredstava Unije na takve projekte i uvođenje mehanizama za poticanje međusobnog usklađivanja između država članica kako bi se osiguralo dovršavanje projekata unutar željenog vremenskog rasporeda.
(11)
U skladu s člankom 170. Ugovora o funkcioniranju Europske unije politika transeuropske prometne mreže trebala bi pomoći jačanju gospodarske i socijalne kohezije unutar Unije. Kako bi se ostvario taj cilj, potrebno je poduzeti napore vezane uz povećavanje dosljednosti između smjernica Unije vezano uz transeuropsku prometnu mrežu i programiranje odgovarajućih financijskih instrumenata dostupnih na razini Unije.
(12)
Naknadna ocjena prioritetnih projekata trebala bi omogućiti buduće revizije smjernica i popisa prioritetnih projekata te bi trebala poboljšati metode prethodne ocjene koje prakticiraju države članice.
(13)
Odobrenje za određene javne i privatne projekte koji bi mogli imati znatan utjecaj na okoliš trebalo bi dodjeljivati tek nakon prethodnog ocjenjivanja njihovog mogućeg učinka, u skladu s postojećim pravilima Unije.
(14)
Zahtjevi vezani uz zaštitu okoliša trebali bi se uključiti u određivanje i provedbu politike Unije u području transeuropskih mreža u skladu s člankom 11. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. To zahtijeva davanje prednosti onim vrstama prijevoza koje uzrokuju manje štete za okoliš, posebno željezničkom prijevozu, pomorskom prijevozu na kratkim udaljenostima i prijevozu unutarnjim vodama.
(15)
Ocjenjivanje vezano uz okoliš u skladu s Direktivom 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš (5) u budućnosti će se provoditi za sve planove i programe koji vode do zajedničkog interesa. Financiranje prometne infrastrukture također bi trebalo biti uvjetovano usklađenošću s ekološkim zakonodavstvom Unije, posebno Direktivom Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (6), Direktivom Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (7) i Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (kodificirana verzija) (8).
(16)
Unutar općih ciljeva osiguranja mobilnosti osoba i robe, potrebno je uspostaviti mehanizme za pružanje potpore razvoju autoceste između država članica kako bi se smanjilo zagušenje i/ili povećanje pristupa rubnim i otočnim područjima i državama. Uspostava takvih mehanizama, poduprta, između ostalog, postupcima javnog natječaja, mora biti transparentna i prilagođena potrebama te ni na jedan način ne smije dovesti u pitanje propise Unije o tržišnom natjecanju i javnoj nabavi.
(17)
Za povećanje povrata ulaganja i zaradi njihovog lakšeg usklađivanja te sastavljanja financijskog paketa može biti nužna tješnja međusobna suradnja između država članica uključenih u projekte na istom pravcu.
(18)
Komisija bi svake dvije godine trebala predstaviti izvještaj o primjeni ove Odluke do 2010., kao i izraditi nacrt izvještaja o napretku prioritetnih projekata te, ako je nužno, predložiti izmjene popisa prioritetnih projekata.
(19)
Odbor bi trebao biti ovlašten, prije svega, za pružanje pomoći Komisiji pri ispitivanju provedbe i razvoja smjernica utvrđenih ovom Odlukom.
(20)
Radi jasnoće, potrebno je Prilog I. Odluci br. 1692/96/EZ zamijeniti novim prilogom koji sadržava zemljovide svih država članica; time bi se osiguralo da su zemljovidi sadržani u navedenoj Odluci kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1791/2006 (9), dopunjeni zemljovidima iz Akta o pristupanju iz 2003. Osim toga, ciljni je datum za sve države članice vezano uz plan 2020. godina,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
ODJELJAK 1.
OPĆA NAČELA
Članak 1.
Predmet
1. Svrha je ove Odluke uspostavljanje smjernica koje obuhvaćaju ciljeve, prioritete i opći nacrt mjera predviđenih za područje transeuropske prometne mreže. Te smjernice određuju projekte od zajedničkog interesa, čija bi provedba trebala doprinijeti razvoju mreže u cijeloj Uniji.
2. Smjernice iz stavka 1. predstavljaju opći okvir uputa namijenjenih državama članicama te, kada je primjereno, Uniji za provedbu projekata od zajedničkog interesa, čija je svrha osiguranje kohezije, međusobno povezivanje i interoperabilnost transeuropske prometne mreže, kao i pristup mreži. Te su smjernice također namijenjene olakšanju uključivanja privatnog sektora.
3. Osnovni zahtjevi vezani uz interoperabilnost transeuropske prometne mreže, prometni telematski sustavi i povezane usluge određeni su u skladu s ugovorima iz Direktive 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o interoperabilnosti željezničkog sustava u Zajednici (10) i zasebno od ove Odluke.
Članak 2.
Ciljevi
1. Transeuropska prometna mreža uspostavlja se postupno do 2020. godine, povezivanjem infrastrukturnih mreža kopnenog, pomorskog i zračnog prometa u cijeloj Uniji u skladu s okvirnim planovima označenima na zemljovidima u Prilogu I. i/ili specifikacijama u Prilogu II.
2. Prometna mreža mora:
(a)
osigurati dostatnu mobilnost osoba i robe unutar područja bez unutarnjih granica pod najboljim mogućim socijalnim i sigurnosnim uvjetima, pritom doprinoseći ostvarivanju ciljeva Unije, posebno u pogledu okoliša i tržišnog natjecanja, te doprinijeti jačanju gospodarske i socijalne kohezije;
(b)
pružati svojim korisnicima visoko kvalitetnu infrastrukturu pod ekonomski prihvatljivim uvjetima;
(c)
uključiti sve vrste prijevoza, vodeći računa o usporednim prednostima;
(d)
omogućiti najbolju moguću iskoristivost postojećih kapaciteta;
(e)
biti, koliko je god to moguće, interoperabilna s drugim vrstama prijevoza i poticati intermodalnost između različitih vrsta prijevoza;
(f)
biti, koliko je god to moguće, ekonomski održiva;
(g)
obuhvatiti cijelo državno područje države članice kako bi se omogućio opći pristup, povezivanje otoka, neobalnih i rubnih regija sa središnjim regijama i međusobno povezivanje glavnih konurbacija i regija Unije bez uskih grla;
(h)
biti sposobna za povezivanje s mrežama država članica Europskog udruženja slobodne trgovine (EFTA-e), zemljama srednje i istočne Europe i mediteranskim zemljama, dok istodobno potiče interoperabilnost i pristup tim mrežama, sve dok je to u interesu Unije.
Članak 3.
Područje primjene mreže
1. Transeuropska mreža sastoji se od prometne infrastrukture, sustava za upravljanje prometom i određivanje položaja i navigaciju.
2. Prometna infrastruktura sastoji se od cestovnih, željezničkih i unutarnjih vodnih putova te morskih autocesta, morskih i riječnih luka, zračnih luka i drugih točaka međusobnog dodira između modalnih mreža.
3. Sustavi za upravljanje prometom, određivanje položaja i navigaciju uključuju svu nužnu tehničku opremu te informacijske i telekomunikacijske sustave kako bi osigurali usklađeni rad mreža i učinkovito upravljanje prometom.
Članak 4.
Opće crte mjera
Opće crte mjera Unije uključuju:
(a)
sastavljanje i reviziju okvirnih planova mreže;
(b)
prepoznavanje projekata od zajedničkog interesa;
(c)
prilagodbu postojeće mreže;
(d)
promidžbu interoperabilnosti mreže;
(e)
optimalnu kombinaciju različitih vrsta prijevoza, između ostalog, stvaranjem centara za međusobno povezivanje koji bi u slučaju prijevoza robe trebali biti smješteni, koliko je to moguće, dalje od urbanih centara s ciljem omogućavanja učinkovitog djelovanja intermodalnosti;
(f)
insistiranje na dosljednosti i komplementarnosti financijske pomoći u skladu s propisima primjenjivima na svaki financijski instrument;
(g)
istraživanje i razvoj;
(h)
suradnju s trećim zemljama vezano uz razvoj mreže i zaključivanje povoljnih sporazuma s njima;
(i)
poticaje za države članice i međunarodne organizacije za podržavanje ciljeva koje slijedi Europska unija;
(j)
poticanje trajne međusobne suradnje između zainteresiranih stranaka;
(k)
sve druge mjere koje dokazuju nužnost ostvarivanja ciljeva iz članka 2. stavka 2.
Članak 5.
Prioriteti
Uzimajući u obzir ciljeve iz članka 2. stavka 2. i značajke mjera utvrđenih u članku 4., prioriteti su:
(a)
uspostava i razvoj ključnih međusobnih veza za uklanjanje uskih grla, popunjavanje odsjeka koji nedostaju te dovršavanje glavnih pravaca, posebno njihovih prekograničnih odsjeka, premošćivanje prirodnih prepreka i poboljšanje interoperabilnosti na glavnim pravcima;
(b)
uspostava i razvoj infrastrukture koja potiče međusobno povezivanje nacionalnih mreža s ciljem omogućavanja povezivanja otoka, ili područja sličnih otocima, zabačenih, rubnih ili najudaljenijih regija s jedne strane i središnjih regija Unije s druge, posebno kako bi se smanjio visoki trošak prometa u tim područjima;
(c)
mjere nužne za postupno ostvarivanje interoperabilne željezničke mreže, uključujući, gdje je to izvedivo, pravce prilagođene prijevozu tereta;
(d)
mjere nužne za promicanje brodskog prijevoza na duge udaljenosti, pomorskog prijevoza na kratke udaljenosti i unutarnjeg brodskog prijevoza;
(e)
mjere nužne za povezivanje željezničkog i zračnog prijevoza, posebno preko željezničkog pristupa zračnim lukama, kada je to moguće, te potrebna infrastruktura i postrojenja;
(f)
najbolja moguća iskoristivost i učinkovitost nove infrastrukture, poticanje i poboljšanje sigurnosti i pouzdanosti mreže uspostavljanjem i poboljšanjem intermodalnih terminala te njihove pristupne infrastrukture i/ili razvoj inteligentnih sustava;
(g)
povezivanje sigurnosnih i okolišnih interesa u izradu i provedbu transeuropske prometne mreže;
(h)
razvoj održive mobilnosti osoba i robe u skladu s ciljevima Unije o održivom razvoju.
Članak 6.
Mreže trećih zemalja
Poticanje od strane Unije projekata od zajedničkog interesa i međusobnog povezivanja mreža i interoperabilnosti s ciljem osiguranja sukladnosti mreža trećih zemalja s transeuropskom prometnom mrežom utvrđuje se za svaki slučaj zasebno u skladu s odgovarajućim postupcima iz Ugovora.
Članak 7.
Projekti od zajedničkog interesa
1. Projekti od zajedničkog interesa su oni koji imaju zajednički cilj, a čija provedba ovisi o njihovom stupnju zrelosti i dostupnosti financijskih sredstava, ne isključujući pritom preuzimanje financijskih obaveza pojedine države članice ili Unije.
2. U skladu s propisima iz Ugovora, posebno onima vezanima uz tržišno natjecanje, svaki projekt smatra se projektom od zajedničkog interesa ako:
(a)
slijedi ciljeve iz članka 2. stavka 2.;
(b)
se odnosi na mrežu opisanu u članku 3. stavku 1.;
(c)
se odnosi na jedan ili više prioriteta utvrđenih u članku 5.; te
(d)
je potencijalno ekonomski održiv na temelju analize društvenih i gospodarskih troškova i koristi.
3. Projekti su povezani s dijelom mreže opisanom u člancima od 9. do 18. te posebno:
(a)
povezivati pravce utvrđene na zemljovidima u Prilogu I.; i/ili
(b)
odgovarati specifikacijama ili mjerilima iz Priloga II.
4. Države članice poduzimaju sve mjere koje smatraju nužnima unutar okvira načela utvrđenih u članku 1. stavku 2.
Članak 8.
Zaštita okoliša
1. Pri planiranju i izvršavanju projekata države članice moraju voditi računa o zaštiti okoliša provodeći, u skladu s Direktivom 85/337/EEZ, procjenu učinaka na okoliš projekata od zajedničkog interesa koji se provode te primjenom direktiva 92/43/EEZ and 2009/147/EZ.
Od 21. srpnja 2004. ocjenjivanje učinka na okoliš planova i programa koji vode do takvih projekata, posebno kada se oni odnose na nove pravce ili razvoj druge važne infrastrukture, provode države članice u skladu s Direktivom 2001/42/EZ.
Države članice uzimaju u obzir rezultate tih ocjenjivanja učinaka na okoliš pri izradi predmetnih planova i programa, u skladu s člankom 8. Direktive 2001/42/EZ.
2. Do 21. srpnja 2004. Komisija, u dogovoru s državama članicama, razvija prihvatljive metode za provedbu strateškog ocjenjivanja utjecaja na okoliš s ciljem osiguranja, između ostalog, odgovarajućeg usklađivanja, izbjegavanja dvostrukih napora te ostvarivanja pojednostavnjenja i ubrzavanja postupka planiranja za prekogranične projekte i koridore.
Rezultate tog djelovanja i ocjenjivanja učinaka na okoliš projekata vezanih uz transeuropske mreže koje provode države članice u skladu s Direktivom 2001/42/EZ, Komisija uzima u obzir u izvješću o smjernicama i mogućim pratećim zakonodavnim prijedlozima predviđenim u članku 22. ove Odluke.
ODJELJAK 2.
CESTOVNA MREŽA
Članak 9.
Značajke
1. Transeuropska cestovna mreža sastoji se od autocesta i visoko kvalitetnih cesta, bilo postojećih, novih ili onih koje treba prilagoditi, koje:
(a)
igraju važnu ulogu u prometu na velike udaljenosti; ili
(b)
zaobilaze glavne gradske centre na pravcima određenima na mreži;
(c)
omogućuju povezivanje s drugim vrstama prijevoza; ili
(d)
povezuju zabačene i rubne regije s centralnim regijama Unije.
2. Mreža jamči korisnicima visoku, ujednačenu i stalnu razinu usluge, udobnost i sigurnost.
3. Mreža također uključuje infrastrukturu za upravljanje prometom, obavješćivanje korisnika o događajima, način za rješavanje poremećaja i hitnih slučajeva te elektroničku naplatu cestarine, koja se temelji na aktivnoj suradnji između sustava za upravljanje prometom na europskoj, nacionalnoj i regionalnoj razini, koji nude putničke i prometne obavijesti te usluge dodane vrijednosti kako bi se osigurala nužna sukladnost s aplikacijama čije je uvođenje omogućeno na temelju programa transeuropske telekomunikacijske mreže.
ODJELJAK 3.
ŽELJEZNIČKA MREŽA
Članak 10.
Značajke
1. Željeznička mreža sastoji se od mreže željezničkih pruga za velike brzine i mrže konvencionalnih željezničkih pruga.
2. Mreža željezničkih pruga za velike brzine, koja koristi postojeću ili novu tehnologiju, sastoji se od:
(a)
posebno izgrađenih pruga za velike brzine, opremljenih za brzine općenito jednake ili veće od 250 km/h;
(b)
posebno nadograđene pruge za velike brzine opremljene za brzine od 200 km/h;
(c)
posebno nadograđene pruge za velike brzine ili pruge posebno izgrađene za velike brzine i povezane s mrežom za velike brzine koje imaju posebna obilježja kao posljedicu topografskih ili okolišnih, reljefnih ili urbanističkih ograničenja na kojima se brzine moraju prilagođavati pojedinačnom slučaju.
Mreža željezničkih pruga za velike brzine sastoji se od pruga označenih u odjeljku 3. Priloga I. Osnovni zahtjevi i tehničke specifikacije za interoperabilnost koje se primjenjuju na prugama velikih brzina koristeći postojeću tehnologiju određuju se u skladu s Direktivom Vijeća 96/48/EZ od 23. srpnja 1996. o interoperabilnosti transeuropskog željezničkog sustava velikih brzina (11). Države članice prije toga obavješćuju Komisiju o otvaranju pruge velike brzine i tehničkim značajkama pruge.
3. Mreža konvencionalnih željezničkih pruga sastoji se od konvencionalnog željezničkog prijevoza putnika i tereta, uključujući željezničke dijelove transeuropske kombinirane prometne mreže iz članka 15., poveznica s morskim i riječnim lukama od zajedničkog interesa te onih robnih terminala koji su otvoreni za sve operatore. Osnovni zahtjevi i tehničke specifikacije za interoperabilnost koje se primjenjuju na konvencionalne pruge određuju se u skladu s Direktivom 2001/16//EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2001. o interoperabilnosti transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (12).
4. Željeznička mreža uključuje infrastrukturu i sadržaje koji omogućuju povezivanje cestovnih i željezničkih te, kad je to moguće, pomorskih i zračnih usluga prijevoza. U tom smislu posebna se pozornost mora pridati povezivanju regionalnih zračnih luka s mrežom.
5. Željeznička mreža ispunjava najmanje jednu od sljedećih funkcija:
(a)
igrati važnu ulogu u putničkom prometu na velike udaljenosti;
(b)
omogućavati povezivanje sa zračnim lukama kada je to moguće;
(c)
dopustiti pristup regionalnim i lokalnim željezničkim mrežama;
(d)
olakšavati prijevoz tereta pomoću utvrđivanja i razvoja glavnih pravaca namijenjenih prijevozu tereta ili pravaca na kojima teretni vlakovi imaju prednost;
(e)
igrati važnu ulogu u kombiniranom prijevozu;
(f)
dopustiti međusobno povezivanje putem luka od zajedničkog interesa s pomorskim prijevozom na kratkim udaljenostima i unutarnjim vodnim putovima.
6. Željeznička mreža nudi putnicima visoku razinu kvalitete i sigurnosti zbog svojeg kontinuiteta i postupnog uvođenja njezine interoperabilnosti koja se ostvaraje posebno tehničkim usklađivanjem i usklađenim prometno-upravljačkim i signalno-sigurnosnim sustavom ERTMS koji je preporučen za europsku željezničku mrežu. S tim ciljem Komisija, u dogovoru s državama članicama, utvrđuje provedbeni plan koji je međusobno usklađen s nacionalnim planovima.
ODJELJAK 4.
MREŽA UNUTARNJIH VODNIH PUTOVA I LUKE UNUTARNJIH VODA
Članak 11.
Značajke
1. Mreža transeuropskih unutarnjih vodnih putova sastoji se od rijeka, kanala i različitih ogranaka i veza koje ih povezuju. Ona posebno omogućava međusobno povezivanje industrijskih regija s velikim konurbacijama i njihovo povezivanje s lukama.
2. Minimalne su tehničke značajke za vodne putove koji tvore dio mreže one zadane za IV. razred vodnog puta koji omogućava prolaz plovila ili potiskivanih sastava dugih 80 do 85 m i širokih 9,50 m. Kada se vodni put koji tvori dio mreže modernizira ili gradi, tehničke specifikacije trebale bi odgovarati najmanje razredu IV. te omogućavati da se razred V.a/V.b ostvari naknadno, te bi trebale imati zadovoljavajuće odredbe za prolazak plovila koje se koristi za kombinirani prijevoz. Razred V.a dopušta prolazak plovila ili potiskivanih sastava dugih 110 m i širokih 11,40 m i razreda V.b dopušta prolazak potiskivanih sastava dugih 172 do 185 m i širokih 11,40 m.
3. Luke unutarnjih voda tvore dio mreže, posebno kao točke za međusobno povezivanje između vodnih putova iz stavka 2. i članka 15. te različitih vrsta prijevoza.
4. Mreža uključuje luke unutarnjih voda:
(a)
otvorene za trgovački promet;
(b)
smještene na mreži unutarnjih vodnih putova kako je prikazano u nacrtu iz Priloga I., odjeljak 4.;
(c)
međusobno povezivanje s transeuropskim prometnim pravcima prikazanim u Prilogu I.; te
(d)
one opremljene uređajima i objektima za pretovar za intermodalni prijevoz ili s opsegom godišnjeg prijevoza robe od najmanje 500 000 tona.
Luke unutarnjih voda iz točke (d) prikazane su u Prilogu I.
5. Mreža uključuje infrastrukturu za upravljanje prometom. To pretpostavlja uspostavu interoperabilnog, inteligentnog prometnog i prijevoznog sustava, znanog pod imenom „River Information Services”, s namjenom optimiziranja postojećeg kapaciteta i sigurnosti mreže unutarnjih vodnih putova i poboljšanje interoperabilnosti s drugim vrstama prijevoza.
ODJELJAK 5.
MORSKE LUKE
Članak 12.
Značajke
1. Morske luke dopuštaju razvoj pomorskog prijevoza i predstavljaju izlazne točke za brodske veze s otocima i točke za međusobno povezivanje između pomorskog prijevoza i drugih vrsta prijevoza. One pružaju opremu i usluge prometnim prijevoznicima. Njihova infrastruktura pruža raspon usluga za prijevoz putnika i robe, uključujući trajektne usluge i kratku i dugu plovidbu, uključujući obalnu plovidbu, unutar Unije te između potonje i trećih zemalja.
2. Morske luke uključene u transeuropsku prometnu mrežu odgovaraju jednoj od triju kategorija, A, B ili C, određene na sljedeći način:
A
:
međunarodne morske luke: luke s ukupnim godišnjim opsegom prometa najmanje 1,5 milijuna tona robe ili 200 000 putnika, koje su, osim ako to nije moguće, povezane s kopnenim elementima transeuropske prometne mreže te stoga igraju glavnu ulogu u međunarodnom pomorskom prometu;
B
:
morske luke Unije, koje nisu uključene u kategoriju A: ove luke imaju ukupni godišnji opseg prometa od najmanje 0,5 milijuna tona robe ili između 100 000 i 199 999 putnika te su‚ osim ako to nije moguće, povezane s kopnenim elementima transeuropske prometne mreže i opremljene nužnim uređajima i opremom za pretovar za kratku plovidbu;
C
:
regionalne luke: ove luke ne ispunjavaju mjerila kategorija A i B, već su smještene na otocima, rubnim i udaljenim područjima, koje međusobno povezuju takva područja morem i/ili ih povezuju sa središnjim regijama Unije.
Morske luke u kategoriji A prikazuju se na označenim zemljovidima u preglednim planovima u odjeljku 5. Priloga I., na temelju najnovijih podataka o morskim lukama.
3. Uz mjerila utvrđena u članku 7., projekti morskih luka od zajedničkog interesa povezani s morskim lukama uključenima u transeuropsku mrežu morskih luka u skladu su s mjerilima i specifikacijama iz Priloga II.
Članak 13.
Morske autoceste
1. Cilj je transeuropske mreže morskih autocesta usmjeriti tokove prijevoza robe na morske logističke putove tako da se poboljšaju postojeće ili uspostave nove učinkovite, redovite i česte pomorske veze za prijevoz robe između država članica kako bi se smanjila zagušenost cesta i/ili poboljšao pristup rubnim i otočnim područjima i državama. Morske autoceste ne bi trebale isključiti kombinirani prijevoz osoba i robe, pod uvjetom da prevladava roba.
2. Transeuropska mreža morskih autocesta sastoji se od opreme i infrastrukture vezane uz najmanje dvije luke u dvjema različitim državama članicama. Oprema i infrastruktura uključuju elemente u najmanje jednoj državi članici, poput lučke opreme, elektroničkih sustava za logističko upravljanje, postupaka u vezi sa sigurnošću i zaštitom, upravnih i carinskih postupaka te infrastrukture za izravno povezivanje s kopnom i morem, uključujući načine osiguranja cjelogodišnje plovidbe, posebno raspoloživosti opreme za jaružanje i ledolomaca za pristup u zimskom razdoblju.
3. Vodni putovi ili kanali, određeni u odjeljku 4. Priloga I., koji povezuju dvije europske morske autoceste ili njihove odsjeke te značajno doprinose skraćenju pomorskih putova povećavajući učinkovitost i smanjujući vrijeme plovidbe čine sastavni dio transeuropske mreže morskih autocesta.
4. Projekte od zajedničkog interesa transeuropske mreže morskih autocesta predlažu najmanje dvije države članice te se prilagođavaju stvarnim potrebama. Predloženi projekti uglavnom uključuju javni i privatni sektor u skladu s postupcima koji, prije dodjele pomoći iz nacionalnih proračuna koji se prema potrebi mogu dopuniti dodjelom pomoći Unije, predviđaju javni natječaj u jednom od sljedećih oblika:
(a)
javni natječaj, koji skupa organiziraju predmetne države članice, namijenjen uspostavi novih veza od luke kategorije A, određene u članku 12. stavku 2., koju one odabiru unaprijed unutar svakog pomorskog područja, kako je određeno u projektu br. 21. iz Priloga III.;
(b)
ako je položaj luka moguće usporediti, javni natječaj koji skupa organiziraju predmetne države članice, čija je namjena u konzorcij združiti brodarska poduzeća i luke iz jednog pomorskog područja, kako je navedeno u projektu br. 21. iz Priloga III.
5. Projekti od zajedničkog interesa transeuropske mreže morskih autocesta:
(a)
usmjeravaju se na opremu i infrastrukturu koja čini mrežu morskih autocesta;
(b)
mogu uključivati pomoć za početak provedbe, ne dovodeći u pitanje članke 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ako se u okviru javnog natječaja iz stavka 4. javna potpora smatra nužnom za financijsku održivost projekta; pomoć za početak provedbe ograničava se na dvije godine i dodjeljuje samo na podlozi dostatno opravdanih kapitalnih troškova; pomoć ne smije prijeći najmanji procijenjeni iznos potreban za počinjanje predmetnih veza; pomoć ne smije voditi do poremećaja vezano uz tržišno natjecanje na relevantnim tržištima koja su suprotna zajedničkom interesu;
(c)
također mogu uključivati aktivnosti koje imaju šire koristi i nisu vezane uz određene luke, poput raspoloživosti opreme za razbijanje leda i jaružanje, kao i informacijske sustave, uključujući upravljanje prometom i elektroničke sustave za obavješćivanje.
6. Projekti od zajedničkog interesa transeuropske mreže morskih autocesta podnose se Komisiji na odobrenje.
7. Komisija unutar tri godine podnosi Odboru iz članka 21. stavka 1. početni popis određenih projekata od zajedničkog interesa, čime zamisao morskih autocesta provodi u konkretni oblik.
Ovaj popis također se prosljeđuje Europskom parlamentu.
ODJELJAK 6.
ZRAČNE LUKE
Članak 14.
Značajke
1. Transeuropska mreža zračnih luka unutar državnog područja Unije koje su otvorene za putnički zračni promet i koje su u skladu s kriterijima navedenima u odjeljku 6. Priloga II. Te zračne luke razvrstavaju se prema opsegu i vrsti prometa koji vrše te prema njihovoj funkciji unutar mreže. One dopuštaju razvoj zračnih veza te međusobno povezivanje zračnog prometa i drugih vrsta prijevoza.
2. Međunarodne točke povezivanje i točke povezivanja Unije predstavljaju srž transeuropske mreže zračnih luka. Veze između Unije i ostatka svijeta odvijaju se putem međunarodnih točaka povezivanja. Točke povezivanja Unije u osnovi pružaju veze unutar Unije, s uslugama izvan Unije koje čine manji dio njihovog poslovanja. Regionalne točke povezivanja i točke pristupa omogućuju pristup srži mreže ili pomažu otvaranju rubnih i izoliranih područja.
3. Međunarodne točke povezivanja i točke povezivanja Unije postupno se povezuju sa željezničkim prugama velikih brzina kada je to moguće. Mreža uključuje infrastrukturu i opremu koje omogućuju povezivanje usluga zračnog i željezničkog prijevoza te, kada je to moguće, usluga pomorskog prijevoza.
ODJELJAK 7.
MREŽA KOMBINIRANOG PRIJEVOZA
Članak 15.
Značajke
Transeuropska mreža kombiniranog prijevoza sastoji se od:
(a)
željeznica i unutarnjih vodnih putova koji su prikladni za kombinirani prijevoz i brodski prijevoz koji, kada je to primjereno, u kombinaciji s najkraćim mogućim početnim i/ili završnim cestovnim prijevozom, omogućuje prijevoz robe na velike udaljenosti;
(b)
intermodalnih terminala opremljenih postrojenjima koja omogućuju pretovar između željeznica, unutarnjih vodnih putova, pomorskih vodnih putova i cesta;
(c)
i povremeno, prikladnih željezničkih vozila kada to zahtijevaju značajke infrastrukture koje još nisu prilagođene.
ODJELJAK 8.
MREŽA ZA UPRAVLJANJE BRODSKIM PROMETOM I OBAVJEŠĆIVANJE
Članak 16.
Značajke
Transeuropska mreža za upravljanje brodskim prometom i obavješćivanje odnosi se na:
(a)
sustave za upravljanje obalnim i lučkim brodskim prometom;
(b)
sustave za određivanje položaja plovila;
(c)
sustave za obavješćivanje za vozila koja prevoze opasne ili onečišćujuće tvari;
(d)
komunikacijske sustave za poziv u pomoć i sigurnost na moru.
ODJELJAK 9.
SUSTAV ZA UPRAVLJANJE ZRAČNIM PROMETOM
Članak 17.
Značajke
Transeuropska mreža za upravljanje zračnim prometom sastoji se od zračnog prostora rezerviranog za generalnu avijaciju, zračnih putova, pomagala za zračnu navigaciju, sustava za planiranje i upravljanje prometom i sustava za nadzor prometa (centri za nadzor, uređaji za nadzor i komunikaciju), nužnih za sigurnu i učinkovitu zračnu plovidbu u europskom zračnom prostoru.
ODJELJAK 10.
MREŽA SUSTAVA ZA ODREĐIVANJE POLOŽAJA I NAVIGACIJU
Članak 18.
Značajke
Transeuropska mreža sustava za određivanje položaja i navigaciju sastoji se od sustava za satelitsko određivanja položaja i sustava koje treba odrediti u budućem Europskom radionavigacijskom planu. Ti sustavi omogućavaju pouzdane i učinkovite usluge određivanje položaja i navigacije koje mogu koristi sve vrste prijevoza.
ODJELJAK 11.
MEĐUSOBNO USKLAĐIVANJE IZMEĐU DRŽAVA ČLANICA
Članak 19.
Europski koordinator
1. Kako bi se omogućila usklađena provedba određenih projekata, posebno prekograničnih projekata ili dijelova prekograničnih projekata koji su uključeni u projekte proglašene kao one od europskog interesa iz članka 25., Komisija može odrediti, u dogovoru s dotičnim državama članicama te nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, osobu zvanu „europski koordinator”.
2. Europski se koordinator odabire, posebno, na temelju njegovog/njezinog iskustva vezano uz europske institucije i poznavanja pitanja vezanih uz financiranje te društveno i gospodarsko vrednovanje i vrednovanje utjecaja na okoliš velikih projekata.
3. Odluka Komisije kojom se imenuje europski koordinator određuje kako on/ona moraju obavljati zadaće navedene u stavku 5.
4. Europski koordinator djeluje u ime i za račun Komisije. Nalog europskog koordinatora obično se odnosi samo na jedan projekt, posebno u slučaju prekograničnog projekta, ali se može, ako je potrebno, protegnuti na cjelokupnu glavnu osovinu. Europski koordinator sastavlja skupa s državama članicama radni plan za svoje aktivnosti.
5. Europski koordinator:
(a)
potiče, u suradnji s dotičnim državama članicama, zajedničke metode vrednovanja projekata te, kada je potrebno, savjetuje promotore projekata o financijskom paketu za projekte;
(b)
svake godine sastavlja izvještaj za Europski parlament, Komisiju i dotične države članice vezano uz napredak ostvaren u provedbi projekta(-kata) za koje je on/ona odgovoran(-na), novim propisima ili drugim razvojima koji mogu utjecati na značajke projekta i drugim teškoćama i preprekama koje mogu uzrokovati znatno kašnjenje vezano uz datume navedene u Prilogu III.;
(c)
savjetuje, zajedno s dotičnim državama članicama, regionalne i lokalne vlasti, prijevoznike, korisnike prijevoza te predstavnike civilnog društva s ciljem šireg upoznavanja sa zahtjevima prijevoznih usluga te mogućnostima financiranja i vrstama usluga koje se moraju pružiti da bi se omogućio pristup takvom financiranju.
6. Dotične države članice surađuju s europskim koordinatorom i daju mu/joj podatke potrebne za izvršavanje zadaća iz stavka 5.
7. Ne dovodeći u pitanje primjenjive postupke koje propisuju Unija i nacionalni zakoni, Komisija može zahtijevati mišljenje europskog koordinatora pri pregledavanju prijava za Unijino financiranje projekata ili skupine projekata za koje je odgovoran europski koordinator.
ODJELJAK 12.
ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 20.
Nacionalni planovi i programi
Države članice dostavljaju Komisiji nacrte nacionalnih planova i programa koje one pripremaju s ciljem razvoja transeuropske prometne mreže, posebno vezano uz projekte koji se smatraju europskim interesom iz članaka 24. do 27. Kad ih donesu, države članice šalju nacionalne planove i programe Komisiji radi obavijesti.
Članak 21.
Odbor za nadzor smjernica i razmjenu podataka
1. Komisiji pomaže Odbor za nadzor smjernica i razmjenu podataka, dalje u tekstu „Odbor”, koji se sastoji od predstavnika država članica i kojim predsjedava predstavnik Komisije.
2. Odbor razmjenjuje podatke o planovima i programima koje dostavljaju države članice i može razmatrati svako pitanje vezano uz razvoj transeuropske prometne mreže.
Članak 22.
Izvješće
Komisija svake dvije godine podnosi izvješće Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija o provedbi smjernica opisanih u ovoj Odluci.
Odbor pomaže Komisiji u pripremi izvješća.
Izvješću se, kada je to potrebno, prilažu zakonodavni prijedlozi za reviziju smjernica; ti zakonodavni prijedlozi mogu, ako je nužno, uključivati izmjene popisa prioritetnih projekata iz Priloga III. ili dodatak tom popisu projekata koji su sukladni s člankom 23. stavkom 1. Revizija posebno vodi računa o projektima koji doprinose teritorijalnoj koheziji Unije u skladu s člankom 23. stavkom 1. točkom (e).
Članak 23.
Prioritetni projekti
1. Prioritetni projekti su projekti od zajedničkog interesa iz članka 7. kada ispitivanje potvrdi da su oni:
(a)
namijenjeni uklanjanju uskih grla ili dovršavanju veze koja je nedostajala na glavnom putu transeuropske mreže, posebno prekogranični projekti, projekti kojima se uklanjaju prekogranične prirodne prepreke ili imaju prekogranični odsjek;
(b)
su takvog opsega da dugoročno planiranje na europskoj razini donosi znatnu dodanu vrijednost;
(c)
u cijelosti predstavljaju možebitne društveno gospodarske pogodnosti i druge društveno gospodarske prednosti;
(d)
znatno poboljšavaju pokretljivost robe i osoba između države članice te time doprinose interoperabilnosti nacionalnih mreža;
(e)
doprinose teritorijalnoj koheziji Unije povezivanjem mreža novih država članica i poboljšavajući veze s rubnim i otočnim područjima;
(f)
doprinose održivom razvoju prometa poboljšavajući sigurnost i smanjujući štetu za okoliš koju uzrokuje promet, posebno promičući modalni prijelaz na željeznice, intermodalni promet, unutarnje vodne putove i pomorski promet;
(g)
pokazuje predanost dotične države članice da provede studije i postupke vrednovanja na vrijeme da dovrši rad u skladu s unaprijed dogovorenim datumom, na temelju nacionalnih planova ili drugog istovrijednog dokumenta vezano uz određeni projekt.
2. Prioritetni projekti na kojima je rad trebao početi prije 2010. godine, njihovi odjeljci i datumi dogovoreni za dovršavanje rada iz stavka 1. točke (g) navedeni su u Prilogu III.
3. Do 2010. Komisija izrađuje nacrt izvješća o napretku te, ako je potrebno, predlaže izmjene popisa prioritetnih projekata iz Priloga III. u skladu sa stavkom 1.
Članak 24.
Izjava o europskom interesu
Prioritetni projekti navedeni u Prilogu III. deklarirani su kao projekti od europskog interesa. Ta se izjava daje isključivo u skladu s postupkom utvrđenim u ugovorima i pravnim aktima koji se na njima temelje.
Članak 25.
Projekti proglašeni projektima od europskog interesa
1. Ne dovodeći u pitanje pravnu osnovu za predmetni financijski instrument, države članice:
(a)
pri podnošenju svojih projekta u okviru Kohezijskog fonda, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1084/2006 od 11. srpnja 2006. o osnivanju Kohezijskog fonda (13), daju odgovarajući prioritet projektima proglašenima projektima od europskog interesa;
(b)
pri podnošenja svojih projekta u okviru proračuna za transeuropsku mrežu u skladu s člancima 5. i 9. Uredbe (EZ) br. 680/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o određivanju općih pravila za dodjelu financijske potpore Zajednice u području transeuropskih prometnih i energetskih mreža (14) daju odgovarajući prioritet projektima proglašenima projektima od europskog interesa.
2. Ne dovodeći u pitanje pravnu osnovu određenog financijskog instrumenta Unije, Komisija:
(a)
potiče države članice da vode računa o projektima koji su proglašeni kao projekti od europskog interesa pri planiranju programiranja strukturnih fondova, posebno u područjima obuhvaćenima ciljem „konvergencije”, uzimajući u obzir nacionalne prometne planove koji ulaze u područje primjene postojećih okvira potpore Unije;
(b)
osigurava da države koje su kvalificirane za instrumente pretpristupne pomoći daju odgovarajući prioritet, pri podnošenju njihovih projekata na temelju tog instrumenta u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1085/2006 od 17. srpnja 2006. o uspostavljanju Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA) (15), projektima proglašenima projektima od europskog interesa.
3. Pri predviđanju svojih financijskih potreba Komisija daje odgovarajući prioritet projektima proglašenima projektima od europskog interesa.
Članak 26.
Zastoj u dovršavanju projekata proglašenih projektima od europskog interesa
1. U slučaju značajnog zastoja, glede roka 2010., vezano uz početak rada na jednom od projekata proglašenom projektom od europskog interesa, Komisija traži od dotičnih država članica da daju razlog za zastoj unutar tri mjeseca. Na temelju danog odgovora Komisija se savjetuje s dotičnim državama članicama radi rješavanja problema koji je doveo do zastoja.
Komisija može, u dogovoru s Odborom i kao dio aktivnog nadzora nad provedbom projekta proglašenog projektom od europskog interesa i imajući na umu načelo proporcionalnosti, donijeti odgovarajuće mjere. Dotične države članice dobit će priliku predati svoje primjedbe o takvim mjerama prije njihovog donošenja.
Europski parlament se odmah izvješćuje o svim poduzetim mjerama.
Pri donošenju tih mjera Komisija uzima u obzir udjel u odgovornosti svake dotične države članice za zastoj te se suzdržava od poduzimanja mjera koje bi utjecale na realizaciju projekta u državama članicama koje nisu odgovorne za zastoj.
2. Ako se projekt proglašen projektom od europskog interesa uglavnom ne okonča unutar razumnog vremenskog roka nakon očekivanog datuma njegovog završetka navedenog u Prilogu III. te su sve dotične države članice odgovorne za zastoj, Komisija ponovno pregledava projekt, u skladu s postupkom navedenim u stavku 1., radi povlačenja njegovog razvrstavanja kao projekta proglašenog za projekt od europskog interesa na temelju postupka revizije iz trećeg stavka članka 22.
Komisija, u svakom slučaju, pregledava projekt do kraja razdoblja od 15 godina nakon njegovog proglašenja projektom od europskog interesa u smislu ove Odluke.
Članak 27.
Društveni i gospodarski učinak i ocjenjivanje učinka na okoliš
1. Pet godina nakon završetka projekta proglašenog projektom od europskog interesa ili jednog od njegovih dijelova dotične države članice provode ocjenjivanje njegovih društvenih i gospodarskih učinaka i učinaka na okoliš, uključujući njegov utjecaj na trgovinu i slobodno kretanje osoba i robe između država članica, na teritorijalnu koheziju i na održivi razvoj. Države članice obavješćuju Komisiju o rezultatima ocjenjivanja.
2. Kada projekt koji je proglašen projektom od europskog interesa uključuje prekogranični odsjek koji je tehnički i financijski neodjeljiv, dotične države članice međusobno usklađuju svoje postupke za ocjenjivanje njihovih društvenih i gospodarskih učinaka i ulažu najveće napore u provedbi nadnacionalnog istraživanja i prije izdavanja građevinske dozvole i unutar postojećeg okvira.
3. Druge odsjeke projekata od europskog interesa dvostrano ili višestrano koordiniraju države članice od slučaja do slučaja.
4. Usklađene mjere ili nadnacionalne istrage iz stavka 2. primjenjuju se ne dovodeći u pitanje obveze koje nameće zakonodavstvo Unije o zaštiti okoliša te posebno o ono vezano uz ocjenjivanje utjecaja na okoliš. Dotične države članice obavješćuju Komisiju o pokretanju mjera ili nadnacionalnih istraga i o njihovim rezultatima. Komisija te podatke uključuje u izvješće iz članka 22.
Članak 28.
Prekogranični odsjeci
U kontekstu nekih prioritetnih projekata države članice dužne su odrediti prekogranične odsjeke između dviju država članica, uključujući morske autoceste, na temelju mjerila koje je odredio Odbor i o kojima je obaviještena Komisija.
To su posebno odsjeci koji su financijski i tehnički neodjeljivi ili na koje se skupa obvezuju dotične države članice i za koje uspostavljaju zajedničku strukturu.
Članak 29.
Stavljanje izvan snage
Odluka br. 1692/96/EZ stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Odluku stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Odluku i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu V.
Članak 30.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 31.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 7. srpnja 2010.