РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 439/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 78, параграфи 1 и 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на Съюза по отношение на общата европейска система за убежище (ОЕСУ) е разработена съгласно условията на Хагската програма да създаде общо пространство за убежище посредством ефективна хармонизирана процедура в съответствие с ценностите и хуманитарната традиция на Европейския съюз.
(2)
Благодарение на въвеждането на общи минимални стандарти през последните години бе постигнат голям напредък в посока на изграждане на ОЕСУ. Въпреки това между държавите-членки остават значителни различия по отношение на предоставянето на международна закрила и нейните форми. Тези различия следва да бъдат намалени.
(3)
В своя план за политика в областта на убежището, приет през юни 2008 г., Комисията обяви намерението си да работи за развитието на ОЕСУ, като предложи да се преразгледат съществуващите правни инструменти, за да се постигне по-голямо хармонизиране на приложимите стандарти, и като засили подкрепата за практическото сътрудничество между държавите-членки, по-специално чрез законодателно предложение за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището („Службата за подкрепа“), което ще повиши координацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки с оглед ефективното прилагане на общите правила.
(4)
В Европейския пакт за имиграцията и убежището, приет през септември 2008 г., Европейският съвет тържествено препотвърди, че всеки преследван чужденец има право да получи помощ и закрила на територията на Европейския съюз в прилагане на Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците, изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г., и други договори в тази област. Бе постигнато също изрично съгласие, през 2009 г. да бъде създадена Европейска служба за подкрепа.
(5)
С практическото сътрудничество в областта на убежището се цели по-пълно сближаване и осигуряване на постоянно качество на процедурите на държавите-членки за вземане на решения в тази област, в рамките на европейска законодателна рамка. През последните години бяха предприети значителен брой мерки за практическо сътрудничество, по-специално приемането на общ подход към информацията относно държавите на произход и създаването на общ европейски учебен план в областта на убежището.
(6)
Службата за подкрепа следва да бъде създадена, за да се укрепят и развият тези мерки на сътрудничество. Службата за подкрепа следва да вземе надлежно предвид тези мерки на сътрудничество, както и извлечените от тях поуки.
(7)
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа следва да подкрепя развитието на солидарност в рамките на Съюза с цел подпомагане на по-доброто разпределяне на лицата, ползващи се с международна закрила, между държавите-членки, като същевременно се следи да няма злоупотреби със системите за убежище и прием.
(8)
За да упражнява своите правомощия по оптимален начин, Службата за подкрепа следва да бъде независима по отношение на техническите въпроси и следва да има правна, административна и финансова самостоятелност. За целта Службата за подкрепа следва да бъде орган на Съюза, който притежава юридическа правосубектност и упражнява изпълнителните правомощия, предоставени му съгласно настоящия регламент.
(9)
Службата за подкрепа следва да работи в тясно сътрудничество с органите на държавите-членки в областта на убежището, с националните служби за имиграция и убежище и с други служби, като използва техния капацитет и експертен опит, както и с Комисията. Държавите-членки следва да си сътрудничат със Службата за подкрепа, за да се гарантира изпълнението на нейните правомощия.
(10)
Освен това Службата за подкрепа следва да действа в тясно сътрудничество с Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН) и, когато това е уместно, с компетентни международни организации, с цел да се възползва от техния експертен опит и подкрепа. За тази цел ролята на ВКБООН и на другите компетентни международни организации следва да бъде призната в пълна степен и тези организации следва да участват пълноценно в работата на Службата за подкрепа. Предоставянето на финансови средства от Службата за подкрепа на ВКБООН в съответствие с настоящия регламент не следва да води до двойно финансиране на дейностите на ВКБООН с други международни или национални източници.
(11)
Освен това, за реализирането на целта си и доколкото е необходимо за изпълнението на своите задачи, Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с други органи на Съюза, по-специално с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), и Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA), създадена с Регламент (ЕО) № 168/2007 на Съвета (3).
(12)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (4), за да се избегне дублирането на дейности. Службата за подкрепа следва също да поддържа тесен диалог с гражданското общество с цел обмен на информация и обединяване на знания в областта на убежището.
(13)
Службата за подкрепа следва да бъде европейски център за експертни знания в областта на убежището със задача улесняване, координиране и укрепване на практическото сътрудничество между държавите-членки по различните въпроси, свързани с убежището, така че държавите-членки да бъдат по-добре подготвени за предоставянето на международна закрила на лица, които имат право, като същевременно работи по безпристрастен и ефикасен начин с лицата, които не отговарят на изискванията за международна закрила, когато това е уместно. Правомощията на Службата за подкрепа следва да се концентрират върху три основни задачи, а именно принос за прилагането на ОЕСУ, подкрепа за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и подкрепа за държавите-членки, които са подложени на особен натиск.
(14)
Службата за подкрепа не следва да разполага с преки или косвени правомощия във връзка с вземането на решения от органите на държавите-членки в областта на убежището относно конкретни молби за международна закрила.
(15)
За да предостави и/или координира предоставянето на бърза и ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, Службата за подкрепа следва по искане на съответните държави-членки да координира действията за подкрепа на тези държави-членки, inter alia чрез разполагането на тяхна територия на екипи за подкрепа в областта на убежището, съставени от експерти в тази сфера. Тези екипи следва да предоставят по-специално експертни знания във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и знания в областта на обработката и управлението на делата за убежище. Организацията на екипите за подкрепа в областта на убежището следва да се определя от настоящия регламент, с цел да се гарантира ефективното им разполагане.
(16)
Службата за подкрепа следва да осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, както и добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи.
(17)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в управителния съвет на Службата за подкрепа с оглед упражняване на ефективен контрол върху нейната работа. Доколкото това е възможно, управителният съвет следва да е съставен от оперативните ръководители на администрациите на държавите-членки в областта на убежището или от техни представители. Той следва да има необходимите правомощия, по-конкретно за изготвянето на бюджета, контрола върху неговото изпълнение, приемането на съответните финансови правила, установяването на прозрачни процедури на работа по отношение на вземането на решения от Службата за подкрепа, приемането на годишния доклад относно положението в областта на убежището в Съюза и на техническите документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, както и назначаването на изпълнителен директор и, по целесъобразност, на изпълнителен комитет. Предвид неговия експертен опит по въпросите на убежището ВКБООН следва да бъде представен от член на управителния съвет без право на глас, така че да бъде пълноценно включен към в работата на Службата за подкрепа.
(18)
Като се има предвид естеството на задачите на Службата за подкрепа и ролята на изпълнителния директор, и за да се даде възможност на Европейския парламент да приеме становище относно подбрания кандидат преди назначаването му, както и преди евентуалното удължаване на неговия мандат, към изпълнителния директор следва да се отправи покана да направи изявление и да отговори на въпроси пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент. Изпълнителният директор следва също така да представи годишния доклад пред Европейския парламент. Освен това Европейският парламент следва да разполага с възможността да покани изпълнителния директор да докладва относно изпълнението на неговите задължения.
(19)
За гарантиране на нейната пълна самостоятелност и независимост, Службата за подкрепа следва да има собствен бюджет, който ще се състои най-вече от вноска от Съюза. Финансирането на Службата за подкрепа следва да бъде одобрено от бюджетния орган в съответствие с предвиденото в точка 47 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (5). По отношение на вноските на Съюза и на безвъзмездните средства от общия бюджет на Европейския съюз следва да се прилага бюджетната процедура на Съюза. Одитът на сметките следва да се извършва от Сметната палата.
(20)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с органите в областта на убежището на трети държави, с международни организации, компетентни по въпроси от обхвата на настоящия регламент, и с трети държави в рамките на работни договорености, сключени по силата на съответните разпоредби на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(21)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, Обединеното кралство и Ирландия са нотифицирали с писма от 18 май 2009 г. желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(23)
Като се има предвид, че в качеството си на държава-членка до този момент Дания е допринасяла за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището, Службата за подкрепа следва да улесни оперативното сътрудничество с Дания. За тази цел следва да бъде отправена покана представител на Дания да присъства на всички заседания на управителния съвет, който също така следва да може да решава да покани наблюдатели от Дания на заседанията на работните групи, когато това е уместно.
(24)
За изпълнението на своята мисия Службата за подкрепа следва да бъде отворена за участие на държави, сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза в уредената с настоящия регламент област, по-специално Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария. Службата за подкрепа следва също така, съгласувано с Комисията, да може да сключва работни договорености, в съответствие с ДФЕС, с държави, различни от тези, които са сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза. Службата за подкрепа обаче в никакъв случай не следва да разработва независима външна политика.
(25)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6) (Финансовият регламент), и по-специално член 185 от него, следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(26)
Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7), следва да се прилага без ограничение към Службата за подкрепа, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (8).
(27)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (9) следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(28)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10) следва да се прилага при обработката на лични данни от Службата за подкрепа.
(29)
Необходимите разпоредби относно настаняването на Службата за подкрепа в държавата-членка, в която ще бъде седалището ѝ, и конкретните правила, приложими за целия персонал на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава-членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Службата за подкрепа, включително училища за децата и транспорт, с цел да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват.
(30)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно необходимостта да се подобри прилагането на ОЕСУ, да се улесни, координира и укрепи практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да се предостави и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на предприеманото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(31)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с правото на убежище, признато в член 18 от Хартата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
СЪЗДАВАНЕ И МИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА СЛУЖБА ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 1
Създаване на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището
Създава се Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (наричана оттук нататък „Службата за подкрепа“), с цел да подпомага по-доброто прилагане на общата европейска система за убежище (ОЕСУ), да укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да предоставя и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск.
Член 2
Мисия на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа улеснява, координира и укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки по различните аспекти на въпросите в областта на убежището и подпомага по-доброто прилагане на ОЕСУ. Във връзка с това Службата за подкрепа участва в пълна степен във външното измерение на ОЕСУ.
2. Службата за подкрепа предоставя ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, като използва всички полезни ресурси, които са на нейно разположение, като това може да включва координиране на ресурси, предоставени от държавите-членки съгласно условията, уредени в настоящия регламент.
3. Службата за подкрепа предоставя научна и техническа помощ по отношение на политиката и законодателството на Съюза във всички области с пряко или косвено въздействие върху областта на убежището, за да може да предостави пълна подкрепа за практическото сътрудничество по въпросите на убежището и да изпълни ефективно своите задачи. Тя представлява независим източник на информация по всички въпроси в тези области.
4. Службата за подкрепа осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи и подкрепата в областта на информационните технологии, необходима за упражняването на нейните правомощия.
5. Службата за подкрепа работи в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки, с националните служби за имиграция и убежище, с други национални служби и с Комисията. Службата за подкрепа изпълнява своите задачи, без да засяга задачите на други компетентни органи на Съюза, и работи в тясно сътрудничество с тях и с ВКБООН.
6. Службата за подкрепа няма никакви правомощия във връзка с вземането на решения от органите в областта на убежището на държавите-членки по конкретни молби за международна закрила.
ГЛАВА 2
ЗАДАЧИ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
РАЗДЕЛ 1
Подкрепа за практическото сътрудничество в областта на убежището
Член 3
Най-добри практики
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, позволяващи обмен на информация и установяване и обединяване на най-добри практики в областта на убежището между държавите-членки.
Член 4
Информация относно държави на произход
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, свързани с информацията относно държави на произход, и по-специално:
а)
събиране на подходяща, надеждна, точна и актуализирана информация относно държави на произход на лица, кандидатстващи за международна закрила, по прозрачен и безпристрастен начин, като се използват всички подходящи източници на информация, включително информация, получена от правителствени, неправителствени и международни организации и институции и органи на Съюза;
б)
изготвяне на доклади относно държавите на произход въз основа на информацията, събрана в съответствие с буква а);
в)
управление и по-нататъшно разработване на интернет портал за събиране на информация относно държави на произход и неговата поддръжка с цел да се осигури прозрачност в съответствие с необходимите правила за достъп до такава информация по член 42;
г)
изготвяне на общ формат и обща методология за представяне, проверка и използване на информацията относно държави на произход;
д)
анализ на информацията относно държави на произход по прозрачен начин, за да се насърчи сближаването на критериите за оценка и, по целесъобразност, да се използват резултатите от заседанията на една или повече работни групи. С този анализ не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
Член 5
Подкрепа за разпределянето в рамките на Съюза на лица, ползващи се с международна закрила
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа подпомага, улеснява и координира обмена на информация и други дейности, свързани с разпределянето в рамките на Съюза. Разпределянето в рамките на Съюза се извършва единствено по съгласуван между държавите-членки начин, със съгласието на съответното ползващо се от международна закрила лице и, по целесъобразност, при консултация с ВКБООН.
Член 6
Подкрепа за обучение
1. Службата за подкрепа създава и разработва курсове за обучение, достъпни за членовете на всички национални администрации и съдилища и трибунали, както и за националните служби в държавите-членки, компетентни в областта на убежището. Участието в обучението не засяга националните системи и процедури.
Службата за подкрепа разработва такива курсове за обучение в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки и, при необходимост, използва експертния опит на академичните институции и други компетентни организации.
2. Службата за подкрепа управлява и разработва европейски учебен план в областта на убежището, като отчита съществуващото сътрудничество в Съюза в тази област.
3. Предложените от Службата за подкрепа курсове за обучение могат да бъдат общи, специализирани или тематични и могат да включват методология за обучение на обучители.
4. Специализираните и тематичните обучения за придобиване на знания и умения по въпросите на убежището включват без да се ограничават до тях:
а)
международните инструменти за защита на правата на човека и достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, в това число специализирани правни въпроси и въпроси от съдебната практика;
б)
въпроси, свързани с обработването на молбите за убежище от малолетни или непълнолетни лица и от уязвими лица със специфични нужди;
в)
техники на интервюиране;
г)
използване на медицински и правни експертни заключения в процедурите по предоставяне на убежище;
д)
въпроси, свързани със събирането и използването на информация относно държавите на произход;
е)
условия на приемане, в това число специалното внимание, предоставяно на уязвимите групи и жертвите на изтезания.
5. Предложеното обучение е от високо качество и определя ключови принципи и най-добри практики, за да се спомогне за сближаването на административните методи и решения, както и правната практика, при пълно зачитане на независимостта на националните съдилища и трибунали.
6. Службата за подкрепа осигурява на експертите, които са част от резерва от експерти за намеса в областта на убежището, посочен в член 15, специализирано обучение, свързано с техните задължения и функции, и провежда редовни учения с тях в съответствие с графика за специализирани курсове за обучение и учения, посочени в нейната годишна работна програма.
7. Службата за подкрепа може да организира дейности за обучение в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия.
Член 7
Подкрепа за външното измерение на ОЕСУ
Службата за подкрепа, съгласувано с Комисията, координира обмена на информация и другите действия, предприети по въпроси, възникващи при прилагането на инструментите и механизмите, свързани с външното измерение на ОЕСУ.
Службата за подкрепа координира обмена на информация и другите действия във връзка с пренастаняване, предприети от държавите-членки за задоволяване на нуждите от международна закрила на бежанците в трети държави и за изразяване на солидарност с приемащите държави.
Съобразно своите правомощия и в съответствие с член 49 Службата за подкрепа може да сътрудничи с компетентните органи на трети държави по технически въпроси, по-конкретно за насърчаване и съдействие за изграждането на капацитета на собствените системи за убежище и прием на третите държави и за прилагане на регионални програми за закрила, и други подходящи действия за намиране на трайни решения.
РАЗДЕЛ 2
Подкрепа за държавите-членки, подложени на особен натиск
Член 8
Особен натиск върху системата за убежище и прием
Службата за подкрепа координира и подкрепя общите действия за оказване на съдействие на системите за убежище и прием на държавите-членки, подложени на особен натиск, който е източник на изключително сериозно и изискващо незабавни мерки натоварване на техните инфраструктури за прием и системите им за убежище. Този натиск може да се характеризира с внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, които може да се нуждаят от международна закрила, и може да произтича от географското или демографското положение на държавата-членка.
Член 9
Събиране и анализ на информация
1. За да може да оцени нуждите на държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа събира, по-специално въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, от ВКБООН и, при необходимост, от други компетентни организации, съответна информация, позволяваща установяване, подготовка и определяне на спешните мерки, посочени в член 10, за преодоляване на този натиск.
2. Въз основа на данни, предоставени от държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа систематично установява, събира и анализира информация относно наличните структури и персонал, особено в областта на устния и писмения превод, информация за държави на произход и относно съдействието при обработката и управлението на делата за убежище и капацитета за предоставяне на убежище в тези държави-членки, подложени на особен натиск, за да се насърчи бързият и надежден обмен на информация между различните органи в областта на убежището на държавите-членки.
3. Службата за подкрепа анализира данните относно всяка ситуация на внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, която може да подложи системите за убежище и прием на особен натиск, и осигурява бързия обмен на съответна информация между държавите-членки и Комисията. Службата за подкрепа използва съществуващите системи и механизми за ранно предупреждение и, при необходимост, създава система за ранно предупреждение за собствени цели.
Член 10
Действия за подкрепа на държавите-членки
По искане на съответните държави-членки Службата за подкрепа координира действията в подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, включително координиране на:
а)
действията за подпомагане на държавите-членки, подложени на особен натиск, за да се улесни първоначалният анализ на молбите за убежище, разглеждани от компетентните национални органи;
б)
действията за осигуряване предоставянето на подходяща инфраструктура за приемане, по-специално за спешно настаняване, транспорт и медицинска помощ, от страна на държавите-членки, подложени на особен натиск;
в)
екипите за подкрепа в областта на убежището, чиито условия за дейност са определени в глава 3.
РАЗДЕЛ 3
Принос за прилагането на ОЕСУ
Член 11
Събиране и обмен на информация
1. Службата за подкрепа организира, координира и подпомага обмена на информация между органите в областта на убежището на държавите-членки, както и между тях и Комисията, относно прилагането на всички инструменти на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището. За целта Службата за подкрепа може да създава фактологични, правни бази данни и бази данни със съдебна практика относно националните инструменти, инструментите на Съюза и международните инструменти в областта на убежището, като използва, inter alia, съществуващите механизми. Без да се засягат дейностите на Службата за подкрепа съгласно членове 15 и 16, в тези бази данни не се съхраняват лични данни, освен ако Службата за подкрепа е получила такива данни от документи, до които има предоставен публичен достъп.
2. По-специално Службата за подкрепа събира информация относно:
а)
обработката на молби за международна закрила от националните администрации и органи;
б)
националното право и неговото развитие в областта на убежището, включително съдебната практика.
Член 12
Доклади и други документи на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа изготвя годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза, като отчита надлежно информацията, която вече е предоставена от други подходящи източници. В този доклад Службата за подкрепа прави оценка на резултатите от дейностите, проведени съгласно настоящия регламент, и прави цялостен сравнителен анализ на тези дейности, за да повиши качеството, съгласуваността и ефективността на ОЕСУ.
2. В съответствие с работната си програма или по искане на управителния съвет или на Комисията, Службата за подкрепа може да приеме технически документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, включително насоки и оперативни наръчници, като отчита надлежно становищата на държавите-членки или на Европейския парламент, и в тясна консултация с работните групи и Комисията. Когато тези технически документи се позовават на международното право за бежанците, се отчитат надлежно съответните насоки на ВКБООН. С документите не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
ГЛАВА 3
ЕКИПИ ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 13
Координация
1. Държава(и)-членка(и), подложена(и) на особен натиск, може(могат) да отправи(ят) искане към Службата за подкрепа за разполагане на екип за подкрепа в областта на убежището. По-специално, молещата(ите) държава(и)-членка(и) прави(ят) описание на ситуацията, посочва(т) целите на искането за разполагане и уточнява(т) предполагаемите изисквания във връзка с разполагането в съответствие с член 18, параграф 1.
2. В отговор на искането Службата за подкрепа може да координира необходимата техническа и оперативна помощ за молещата(ите) държава(и)-членка(и) и разполагането за определен срок на екип за подкрепа в областта на убежището на територията на тази(ези) държава(и)-членка(и) въз основа на оперативния план, посочен в член 18.
Член 14
Техническа помощ
Екипите за подкрепа в областта на убежището предоставят експертни знания, съгласно договореното в оперативния план, посочен в член 18, по-специално във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и познания в областта на обработката и управлението на делата за убежище в рамките на посочените в член 10 действия в подкрепа на държавите-членки.
Член 15
Резерв от експерти за намеса в областта на убежището
1. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение с мнозинство от три четвърти от членовете с право на глас относно профилите и общия брой на експертите, които да бъдат осигурени за участие в екипите за подкрепа в областта на убежището (резерв от експерти за намеса в областта на убежището). В рамките на резерва от експерти за намеса в областта на убежището Службата за подкрепа изготвя списък от устни преводачи. Същата процедура се прилага при всяка последваща промяна в профилите и общия брой на експертите в резерва от експерти за намеса в областта на убежището.
2. Държавите-членки допринасят за резерва от експерти за намеса в областта на убежището чрез резерв от национални експерти, изграден въз основа на определени профили, и предлагат експерти, отговарящи на необходимите профили.
Държавите-членки подпомагат Службата за подкрепа в набирането на устни преводачи за списъка от устни преводачи.
Държавите-членки могат да решат да изпратят устни преводачи на място или да осигурят такива чрез видеоконферентна връзка.
Член 16
Разполагане
1. Държавата-членка по произход запазва своята самостоятелност по отношение на броя и профилите на експертите (национален резерв) и срока на тяхното разполагане. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки предоставят тези експерти с цел разполагане, освен ако не са изправени пред ситуация, засягаща сериозно изпълнението на национални задачи, например ситуация, водеща до недостатъчно персонал за изпълнението на процедурите за определяне на статута на лицата, кандидатстващи за международна закрила. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки възможно най-бързо съобщават броя, имената и профилите на експертите от своя национален резерв, които могат да участват във възможно най-кратък срок в даден екип за подкрепа в областта на убежището.
2. При определяне на състава на екипа за подкрепа в областта на убежището, изпълнителният директор взема предвид конкретните обстоятелства, пред които е изправена молещата държава-членка. Екипът за подкрепа в областта на убежището се сформира съгласно оперативния план, посочен в член 18.
Член 17
Процедура за вземане на решения относно разполагането
1. Ако е необходимо, изпълнителният директор може да изпрати експерти от Службата за подкрепа, за да оценят ситуацията в молещата държава-членка.
2. Изпълнителният директор уведомява незабавно управителния съвет за всяко искане за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор взема решение по искането за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището във възможно най-кратък срок, но не по-късно от пет работни дни от датата на получаване на искането. Изпълнителният директор едновременно уведомява молещата държава-членка и управителния съвет писмено за взетото решение, като посочва основните причини, на които то се основава.
4. Ако изпълнителният директор реши да разположи един или повече екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа и молещата държава-членка изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 18.
5. След договарянето на оперативния план изпълнителният директор уведомява държавите-членки, предоставящи експерти, които предстои да бъдат разположени, за необходимия брой и профили. Тази информация се предоставя писмено на националните точки за контакт, посочени в член 19, като се указва датата, планирана за разполагането. Представя им се и копие от оперативния план.
6. Ако изпълнителният директор отсъства или не е на разположение, решенията относно разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището се вземат от заместващия го ръководител на отдел.
Член 18
Оперативен план
1. Изпълнителният директор и молещата държава-членка договарят оперативен план, установяващ подробните условия за разполагане на екипите за подкрепа в областта на убежището. Оперативният план съдържа:
а)
описание на ситуацията, заедно с начина на действие и целите на разполагането, включително оперативната цел;
б)
прогнозния срок за разполагане на екипите;
в)
географски определената област на отговорност в молещата държава-членка, в която ще бъдат разположени екипите;
г)
описание на задачите и специални инструкции за членовете на екипите, включително базите данни, до които им е разрешен достъп,и оборудването, с което могат да разполагат в молещата държава-членка; и
д)
състава на екипите.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на молещата държава-членка. Службата за подкрепа изпраща незабавно копие от изменения или адаптиран оперативен план до участващите държави-членки.
Член 19
Национална точка за контакт
Всяка държава-членка определя национална точка за контакт със Службата за подкрепа по всички въпроси, свързани с екипите за подкрепа в областта на убежището.
Член 20
Точка за контакт на Съюза
1. Изпълнителният директор определя един или повече експерти на Службата за подкрепа, които да служат като точка за контакт на Съюза с цел координация. Изпълнителният директор уведомява приемащата държава-членка за това.
2. Точката за контакт на Съюза действа от името на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището. По-специално точката за контакт на Съюза:
а)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка;
б)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и членовете на екипите за подкрепа в областта на убежището, като осигурява съдействие, от името на Службата за подкрепа, по всички въпроси, свързани с условията на разполагане на тези екипи;
в)
следи за правилното изпълнение на оперативния план; и
г)
докладва на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор може да оправомощи точката за контакт на Съюза да оказва съдействие за разрешаването на спорове относно изпълнението на оперативния план и разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
4. В изпълнението на своите задачи точката за контакт на Съюза получава указания единствено от Службата за подкрепа.
Член 21
Гражданска отговорност
1. Когато членове на екип за подкрепа в областта на убежището изпълняват операции в приемаща държава-членка, тази държава-членка е отговорна в съответствие с националното си право за всяка вреда, причинена от тях по време на техните операции.
2. При нанасяне на вреди в резултат на груба небрежност или умишлено нарушение, приемащата държава-членка може да се обърне към държавата-членка по произход с искане същата да ѝ възстанови сумите, които е изплатила като обезщетение на пострадалите или на техните правоприемници.
3. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, всяка държава-членка се отказва от всички свои претенции към приемащата държава-членка или всяка друга държава-членка във връзка с претърпените от нея вреди, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
4. Всеки спор между държавите-членки във връзка с прилагането на параграфи 2 и 3 от настоящия член, който не може да бъде разрешен чрез преговори между тях, се отнася от тях до Съда в съответствие с член 273 ДФЕС.
5. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, Службата за подкрепа поема разходите, свързани с вреди, причинени на нейното оборудване по време на разполагането, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
Член 22
Наказателна отговорност
При разполагането на даден екип за подкрепа в областта на убежището неговите членове се считат за длъжностни лица на приемащата държава-членка, що се отнася до всякакви наказуеми деяния, които биха могли да бъдат извършени срещу тях или от тях.
Член 23
Разходи
Когато държавите-членки предоставят свои експерти за разполагане в екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа покрива разходите, свързани с:
а)
пътуването от държавата-членка по произход до приемащата държава-членка и от приемащата държава-членка до държавата-членка по произход;
б)
ваксинациите;
в)
необходимите специални застраховки;
г)
медицинското обслужване;
д)
дневните надбавки, включително настаняване;
е)
техническото оборудване на Службата за подкрепа; и
ж)
възнаграждението на експертите.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
Член 24
Административна и управленска структура на Службата за подкрепа
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонала на Службата за подкрепа;
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа може да включва изпълнителен комитет, ако такъв е създаден в съответствие с член 29, параграф 2.
Член 25
Състав на управителния съвет
1. Всяка държава-членка, обвързана с настоящия регламент, определя един член в управителния съвет, а Комисията определя двама члена.
2. Всеки член на управителния съвет може да бъде представляван или придружаван от заместник; когато придружава член на управителния съвет, заместникът присъства без право на глас.
3. Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на техния опит, професионална отговорност и висока степен на компетентност в областта на убежището.
4. Представител на ВКБООН е член на управителния съвет без право на глас.
5. Мандатът на членовете на управителния съвет е тригодишен. Този мандат може да бъде подновяван. След изтичане на мандата им или в случай на подаване на оставка членовете остават на длъжността си, докато мандатът им не бъде подновен или не бъдат заменени.
Член 26
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира председател и заместник-председател измежду своите членове с право на глас. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е тригодишен и може да бъде подновен само веднъж. Ако обаче по време на мандата им председателят или заместник-председателят престанат да бъдат членове на управителния съвет, мандатът изтича автоматично на същата дата.
Член 27
Заседания на управителния съвет
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от председателя. Изпълнителният директор участва в заседанията. Представителят на ВКБООН не участва в заседанията, когато управителният съвет упражнява функциите, предвидени в член 29, параграф 1, букви б), з), и), й) и м) и член 29, параграф 2, както и когато управителният съвет разглежда предоставянето на финансови средства за финансиране на дейности, които позволяват на Службата за подкрепа да ползва експертния опит на ВКБООН в областта на убежището, както е посочено в член 50.
2. Управителният съвет провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той се свиква по инициатива на председателя или по искане на една трета от своите членове.
3. Управителният съвет може да покани на своите заседания като наблюдател всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес.
Дания е поканена да присъства на заседанията на управителния съвет.
4. Членовете на управителния съвет могат, при спазване на разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
5. Секретариатът на управителния съвет се осигурява от Службата за подкрепа.
Член 28
Гласуване
1. Освен ако не е предвидено друго, управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от своите членове с право на глас. Всеки член с право на глас разполага с един глас. При отсъствие на даден член заместникът му може да упражни неговото право на глас.
2. Изпълнителният директор не участва в гласуването.
3. Председателят участва в гласуването.
4. Държавите-членки, които не участват в пълна степен в достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, не гласуват, когато управителният съвет трябва да вземе решения, попадащи в приложното поле на член 29, параграф 1, буква д), и когато съответният технически документ е свързан изключително с правен инструмент на Съюза в областта на убежището, с който те не са обвързани.
5. Процедурният правилник на управителния съвет определя подробно условията и реда за гласуване, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг член, както и изискванията за кворум, когато е необходимо.
Член 29
Функции на управителния съвет
1. Управителният съвет осигурява изпълнението от Службата за подкрепа на възложените ѝ задачи. Той е органът за планиране и надзор на Службата за подкрепа. По-специално той:
а)
приема свой процедурен правилник с мнозинство от три четвърти от своите членовете с право на глас и след получаване на становището на Комисията;
б)
назначава изпълнителния директор съгласно член 30, упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и, ако е необходимо, го отстранява временно или го освобождава от длъжност;
в)
приема общ годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и го изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата до 15 юни на следващата година. Общият годишен доклад е публичен;
г)
приема годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза в съответствие с член 12, параграф 1. Този доклад се представя на Европейския парламент. Съветът и Комисията могат да отправят искане докладът да бъде представен и на тях;
д)
приема техническите документи, посочени в член 12, параграф 2;
е)
до 30 септември всяка година, въз основа на проект, представен от изпълнителния директор, и след получаване на становището на Комисията, приема с мнозинство от три четвърти от своите членове с право на глас работната програма на Службата за подкрепа за следващата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Работната програма се приема съгласно годишната бюджетна процедура на Съюза и законодателната работна програма на Съюза в областта на убежището;
ж)
упражнява своите функции във връзка с бюджета на Службата за подкрепа, както е предвидено в глава 5;
з)
приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в съответствие с член 42 от настоящия регламент;
и)
приема политиката на Службата за подкрепа по отношение на персонала в съответствие с член 38;
й)
след като е поискано становището на Комисията, приема многогодишния план за политика по отношение на персонала;
к)
взема всички решения относно упражняването на правомощията на Службата за подкрепа, установени в настоящия регламент;
л)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, развитието на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на предвидения в член 4, буква в) информационен портал; и
м)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, изменението на вътрешните структури на Службата за подкрепа.
2. Управителният съвет може да създаде изпълнителен комитет, който да подпомага както него, така и изпълнителния директор при изготвянето на решенията, работната програма и дейностите, които подлежат на приемане от управителния съвет, и когато е необходимо при спешни случаи, да приема временни решения от името на управителния съвет.
Изпълнителният комитет се състои от осем членове, определени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях принадлежи към членовете на Комисията в управителния съвет. Мандатът на членовете на изпълнителния комитет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет.
По искане на изпълнителния комитет на неговите заседания могат да присъстват, без право на глас, представители на ВКБООН или всяко друго лице, чието мнение представлява интерес.
Службата за подкрепа определя правилата за дейността на изпълнителния комитет в процедурния правилник на Службата за подкрепа и предоставя публичен достъп до тях.
Член 30
Назначаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет за срок от пет години измежду подходящите кандидати, издържали открит конкурс, организиран от Комисията. Процедурата за подбор ще предвижда публикуването в Официален вестник на Европейския съюз и на други места на покана за заявяване на интерес. Управителният съвет може да изиска нова процедура, ако счита, че никой от фигуриращите в първия списък кандидати не е подходящ. Изпълнителният директор се назначава въз основа на личните му качества, опита му в областта на убежището и административните и управленските му умения. Преди да бъде назначен, избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
След изявлението Европейският парламент може да приеме становище относно избрания кандидат. Управителният съвет информира Европейския парламент относно начина, по който това становище е взето предвид. Становището се смята за лично и поверително до назначаването на кандидата.
През последните девет месеца от петгодишния мандат на изпълнителния директор Комисията извършва оценка, по-специално на:
-
резултатите от работата на изпълнителния директор; и
-
задачите и нуждите на Службата за подкрепа през следващите години.
2. Като взема предвид оценката и само в случаите, когато това е оправдано с оглед на мисията и нуждите на Службата за подкрепа, управителният съвет може да удължи мандата на изпълнителния директор еднократно с не повече от три години.
3. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. През последния месец преди удължаването на мандата към изпълнителния директор се отправя покана да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
Член 31
Задължения на изпълнителния директор
1. Службата за подкрепа се ръководи от изпълнителния директор, който е независим при осъществяването на своите задължения. Изпълнителният директор се отчита за действията си пред управителния съвет.
2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на управителния съвет и на изпълнителния комитет, ако такъв е създаден, изпълнителният директор не търси и не получава инструкции от никое правителство и от никой друг орган.
3. Изпълнителният директор докладва на Европейския парламент относно изпълнението на своите задължения, когато бъде поканен да направи това. Съветът може да покани изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения.
4. Изпълнителният директор е законният представител на Службата за подкрепа.
5. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
6. Изпълнителният директор отговаря за административното управление на Службата за подкрепа и за изпълнението на задачите, които са ѝ поставени съгласно настоящия регламент. По-конкретно, изпълнителният директор отговаря за:
а)
текущото управление на Службата за подкрепа;
б)
изготвянето на работните програми на Службата за подкрепа след получаване на становището на Комисията;
в)
изпълнението на приетите от управителния съвет работни програми и решения;
г)
изготвянето на предвидените в член 4, буква б) доклади за държави на произход;
д)
изготвянето на проект за финансови правила на Службата за подкрепа, които се приемат от управителния съвет по силата на член 37, и на правилата за прилагането им;
е)
изготвянето на проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа и на изпълнението на нейния бюджет;
ж)
упражняването по отношение на персонала на Службата за подкрепа на правомощията, предвидени в член 38;
з)
вземането на всички решения относно управлението на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на посочения в член 4, буква в) информационен портал;
и)
вземането на всички решения относно управлението на вътрешните структури на Службата за подкрепа;
й)
координацията и функционирането на консултативния форум, предвиден в член 51. За тази цел изпълнителният директор, в консултация със съответните организации на гражданското общество, приема на първо място план за създаване на консултативния форум. След официалното създаване на форума изпълнителният директор, в консултация с консултативния форум, приема оперативен план, който включва правила относно честотата и естеството на консултациите и организационните механизми за прилагане на член 51. Освен това се постига споразумение относно прозрачни критерии за текущо участие в консултативния форум.
Член 32
Работни групи
1. В рамките на своите правомощия, уредени в настоящия регламент, Службата за подкрепа може да създава работни групи, съставени от експерти от органите на държавите-членки, компетентни в областта на убежището, включително съдии. Службата за подкрепа създава работни групи за целите на член 4, буква д) и член 12, параграф 2. Експертите могат да имат заместници, които се определят едновременно с тях.
2. Комисията участва по право в работните групи. Представители на ВКБООН могат да присъстват на всички или на част от заседанията на работните групи на Службата за подкрепа в зависимост от естеството на разглежданите въпроси.
3. Работните групи могат да поканят да присъства на заседанията всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес, включително представители на гражданското общество, работещи в областта на убежището.
ГЛАВА 5
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Бюджет
1. За всяка финансова година, която съвпада с календарната година, се изготвя разчет на всички приходи и разходи на Службата за подкрепа, като те се вписват в нейния бюджет.
2. Приходите и разходите в бюджета на Службата за подкрепа са балансирани.
3. Без да се засягат други ресурси, приходите на Службата за подкрепа включват:
а)
вноска на Съюза, вписана в общия бюджет на Европейския съюз;
б)
всички доброволни вноски на държавите-членки;
в)
таксите, получени за публикации и за всяка услуга, предоставена от Службата за подкрепа;
г)
вноска от асоциираните държави.
4. Разходите на Службата за подкрепа включват възнаграждението на персонала, административните, инфраструктурните и оперативните разходи.
Член 34
Изготвяне на бюджета
1. Всяка година изпълнителният директор изготвя проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година, включващ щатното разписание, и го изпраща на управителния съвет.
2. Въз основа на този проект управителният съвет изготвя предварителен проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година.
3. Предварителният проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа се изпраща на Комисията всяка година до 10 февруари. До 31 март управителният съвет изпраща на Комисията окончателен проект на разчета, който включва проект за щатно разписание.
4. Комисията изпраща разчета на Европейския парламент и на Съвета („бюджетния орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
5. Въз основа на разчета Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозите, които счита за необходими за щатното разписание и размера на субсидията за сметка на общия бюджет, който Комисията представя пред бюджетния орган в съответствие с членове 313 и 314 ДФЕС.
6. Бюджетният орган разрешава бюджетните кредити за субсидията на Службата за подкрепа.
7. Бюджетният орган приема щатното разписание на Службата за подкрепа.
8. Бюджетът на Службата за подкрепа се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост той се коригира съответно.
9. Управителният съвет уведомява в най-кратък срок бюджетния орган за намерението си да осъществи всеки проект, който може да има значителни финансови последствия за финансирането на бюджета, по-специално проекти, свързани с недвижима собственост, като наемането или закупуването на сгради. Той информира Комисията за това.
10. Когато клон на бюджетния орган е уведомил за намерението си да представи становище, той изпраща това становище на управителния съвет в срок от шест седмици след датата на уведомяването за проекта.
Член 35
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Службата за подкрепа.
2. Всяка година изпълнителният директор изпраща на бюджетния орган цялата информация, свързана с резултатите от процедурите по оценка.
Член 36
Представяне на отчетите и освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета
1. До 1 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Службата за подкрепа предава на счетоводителя на Комисията междинните отчети заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира междинните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Финансовия регламент.
2. До 31 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата междинните отчети на Службата за подкрепа заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година се изпраща също и на Европейския парламент и на Съвета.
3. При получаване на забележките на Сметната палата по междинните отчети на Службата за подкрепа съгласно член 129 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Службата за подкрепа на своя отговорност, и ги предава за становище на управителния съвет.
4. Управителният съвет дава становище по окончателните отчети на Службата за подкрепа.
5. До 1 юли след приключване на финансовата година изпълнителният директор изпраща окончателните отчети, заедно със становището на управителния съвет, на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата.
6. Окончателните отчети се публикуват.
7. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните забележки до 30 септември. Той изпраща този отговор и на управителния съвет.
8. Съгласно член 146, параграф 3 от Финансовия регламент изпълнителният директор представя на Европейския парламент, по негово искане, всякаква информация, необходима за правилното осъществяване на процедурата по освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за съответната финансова година.
9. По препоръка на Съвета, който взема решение с квалифицирано мнозинство, преди 15 май на година N + 2 Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за година N.
Член 37
Финансови правила
Финансовите правила, приложими за Службата за подкрепа, се приемат от управителния съвет след консултация с Комисията. Те не се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11), освен ако специфичните изисквания за функционирането на Службата за подкрепа не налагат това и при условие че е получено предварително съгласието на Комисията.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПЕРСОНАЛА
Член 38
Персонал
1. За персонала на Службата за подкрепа, включително нейния изпълнителен директор, се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности, уредени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (12) (Правилник за длъжностните лица), както и правилата, приети съвместно от институциите на Съюза за целите на тяхното прилагане.
2. Управителният съвет приема, съгласувано с Комисията, необходимите разпоредби за прилагане, посочени в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
3. Правомощията, предоставени на органа по назначаването съгласно Правилника за длъжностните лица и на органа, оправомощен да сключва договори съгласно Условията за работа на другите служители, се упражняват от Службата за подкрепа по отношение на собствения ѝ персонал.
4. Управителният съвет приема разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Службата за подкрепа.
Член 39
Привилегии и имунитети
Протоколът относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилага по отношение на Службата за подкрепа.
ГЛАВА 7
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Правен статут
1. Службата за подкрепа е орган на Общността. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка държава-членка Службата за подкрепа се ползва с възможно най-широката юридическа правоспособност, предоставена на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава-членка. По-специално, тя може да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна в съдебно производство.
3. Службата за подкрепа се представлява от своя изпълнителен директор.
Член 41
Езиков режим
1. За Службата за подкрепа се прилагат разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13).
2. Без да се засягат решенията, взети по силата на член 342 ДФЕС, общият годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и годишната работна програма, посочени в член 29, параграф 1, букви в) и е), се изготвят на всички официални езици на институциите на Европейския съюз.
3. Преводите, необходими за работата на Службата за подкрепа, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 42
Достъп до документи
1. По отношение на документите, съхранявани от Службата за подкрепа, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. В срок от шест месеца от датата на първото си заседание управителният съвет приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Решенията, взети от Службата за подкрепа съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, могат да бъдат предмет на жалба пред омбудсмана или на иск пред Съда на Европейския съюз при условията, предвидени съответно в членове 228 и 263 ДФЕС.
4. Обработката на лични данни от Службата за подкрепа е предмет на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 43
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Службата за подкрепа прилага принципите за сигурност, съдържащи се в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (14), inter alia, разпоредбите относно обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Службата за подкрепа прилага също принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, приети и прилагани от Комисията.
Член 44
Борба с измамите
1. За целите на борбата с измамите, корупцията и другите незаконни дейности се прилага без ограничение Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. Службата за подкрепа се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. и незабавно приема съответните разпоредби, които се прилагат за всички служители на Службата за подкрепа.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията и инструментите за изпълнение, произтичащи от тях, изрично предвиждат, че Сметната палата и OLAF могат да извършват при необходимост проверки на място измежду получателите на финансиране от Службата за подкрепа и лицата, отговорни за разпределението му.
Член 45
Режим по отношение на отговорността
1. Договорната отговорност на Службата за подкрепа се урежда от приложимото към съответния договор законодателство.
2. Съдът на Европейския съюз е компетентен да постановява решения въз основа на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Службата за подкрепа договор.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите-членки, Службата за подкрепа възстановява всички вреди, причинени от нейните отдели или служители при изпълнението на техните задължения.
4. Съдът на Европейския съюз е компетентен по спорове, свързани с обезщетения за посочените в параграф 3 вреди.
5. Личната отговорност на служителите на Службата за подкрепа спрямо нея се урежда от приложимите за тях разпоредби на Правилника за длъжностните лица.
Член 46
Оценка и преразглеждане
1. Не по-късно от 19 юни 2014 г. Службата за подкрепа възлага извършването на независима външна оценка на постигнатите резултати въз основа на мандат, даден от управителния съвет, съгласувано с Комисията. Тази оценка обхваща въздействието на Службата за подкрепа върху практическото сътрудничество в областта на убежището и върху ОЕСУ. Оценката надлежно отчита постигнатия напредък, в рамките на нейния мандат, и включва оценка дали са необходими допълнителни мерки за осигуряване на ефективна солидарност и споделяне на отговорностите с държавите-членки, подложени на особен натиск. По-конкретно, в оценката се разглежда евентуалната необходимост от изменение на правомощията на Службата за подкрепа, включително финансовите последици от такова изменение, като се разглежда също и въпросът дали управленската структура е подходяща за изпълнението на задачите на Службата за подкрепа. При извършването на оценката се вземат предвид становищата на заинтересованите страни както на равнище на Съюза, така и на национално равнище.
2. Управителният съвет, съгласувано с Комисията, взема решение относно графика на бъдещите оценки, като се съобразява с резултатите от оценката, посочена в параграф 1.
Член 47
Административен контрол
Дейността на Службата за подкрепа подлежи на контрол от омбудсмана в съответствие с разпоредбите на член 228 ДФЕС.
Член 48
Сътрудничество с Дания
Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество с Дания, включително обмена на информация и най-добри практики по въпроси, попадащи в нейната област на дейност.
Член 49
Сътрудничество с трети държави и с асоциирани държави
1. Службата за подкрепа е отворена за участие на Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, в качеството им на наблюдатели. Изготвят се договорености, с които се определят по-специално характерът, обхватът и правилата за участието на тези държави в работата на Службата за подкрепа. Тези договорености включват разпоредби относно участието в инициативите на Службата за подкрепа, финансовите вноски и персонала. По въпросите, свързани с персонала, при всички случаи посочените договорености са в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
2. По въпроси, свързани с нейните дейности, в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, съгласувано с Комисията и в рамките на своите правомощия, Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави, различни от посочените в параграф 1, в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, и може да сътрудничи с органите на трети държави, компетентни по технически аспекти в областите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, в съответствие със съответните разпоредби на ДФЕС.
Член 50
Сътрудничество с ВКБООН
Службата за подкрепа сътрудничи с ВКБООН в областите, уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с ВКБООН. От страна на Службата за подкрепа, управителният съвет се произнася относно работните договорености, включително бюджетните им аспекти.
Освен това управителният съвет може да вземе решение Службата за подкрепа да предостави финансови средства за покриване на разходите на ВКБООН за дейности, които не са предвидени в работните договорености. Те са част от привилегированите отношения на сътрудничество, установени между Службата за подкрепа и ВКБООН в съответствие с настоящия член и с член 2, параграф 5, член 5, член 9, параграф 1, член 25, параграф 4 и член 32, параграф 2. В съответствие с член 75 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 се прилагат съответните разпоредби на Финансовия регламент и правилата за неговото прилагане.
Член 51
Консултативен форум
1. Службата за подкрепа поддържа тесен диалог със съответните организации на гражданското общество и съответните компетентни органи, работещи в областта на политиката за убежище на местно, регионално, национално, европейско или международно равнище и създава за тази цел консултативен форум.
2. Консултативният форум представлява механизъм за обмен на информация и обединяване на знания. Той осигурява тесен диалог между Службата за подкрепа и съответните заинтересовани страни.
3. В консултативния форум могат да участват заинтересовани страни в съответствие с параграф 1. При възникване на конкретни потребности в областите, посочени като приоритетни в работата на Службата за подкрепа, тя може да се отнесе до членовете на консултативния форум.
ВКБООН по право е член на консултативния форум.
4. Службата за подкрепа използва консултативния форум по-специално за:
а)
отправяне на предложения към управителния съвет относно годишната работна програма, която се приема съгласно член 29, параграф 1, буква е);
б)
осигуряване на обратна връзка към управителния съвет и отправяне на предложения за последващи мерки по отношение на посочения в член 29, параграф 1, буква в) годишен доклад и посочения в член 12, параграф 1 годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза; и
в)
информиране на изпълнителния директор и на управителния съвет за заключенията и препоръките от конференции, семинари и заседания, представляващи интерес за работата на Службата за подкрепа.
5. Консултативният форум заседава поне веднъж годишно.
Член 52
Сътрудничество с Frontex, FRA, други органи на Съюза и с международни организации
Службата за подкрепа сътрудничи с органите на Съюза, които извършват дейности, свързани с областта на дейност на Службата за подкрепа, и по-специално с Frontex и с FRA, както и с международни организации, компетентни по въпросите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съгласно разпоредбите на ДФЕС и разпоредбите относно компетентността на тези органи.
Сътрудничеството позволява да се постигне взаимодействие между съответните органи и да се избегне дублиране на работата, извършвана съгласно техните правомощия.
Член 53
Споразумение за седалището и условия за функциониране
Необходимите разпоредби за настаняването на Службата за подкрепа в приемащата държава-членка и за инфраструктурата, предоставена на разположение от тази държава-членка, както и конкретните правила, приложими в приемащата държава-членка за изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, се определят в споразумение за седалището, сключено между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка след одобрение от управителния съвет. Приемащата държава-членка осигурява възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Службата за подкрепа, в това число многоезиково училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.
Член 54
Започване на дейността на Службата за подкрепа
Службата за подкрепа започва да функционира пълноценно до 19 юни 2011 г.
Комисията отговаря за създаването на Службата за подкрепа и нейната първоначална дейност до момента, в който Службата за подкрепа придобие оперативна способност да изпълнява собствения си бюджет.
За тази цел:
-
докато изпълнителният директор не поеме функциите си след назначаването си от управителния съвет в съответствие с член 30, функциите на изпълнителен директор могат да бъдат изпълнявани от длъжностно лице на Комисията в качеството на временно изпълняващ длъжността директор;
-
задачите на Службата за подкрепа могат да бъдат изпълнявани от длъжностни лица на Комисията под отговорността на временно изпълняващия длъжността директор или на изпълнителния директор.
Временно изпълняващият длъжността директор е оправомощен да разрешава всички плащания, извършвани с предвидените в бюджета на Службата за подкрепа бюджетни кредити, след одобрение от управителния съвет, и може да сключва договори, включително договори за наемане на персонал, след приемането на щатното разписание на Службата за подкрепа.
Член 55
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
32010R0439
L 132/11
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
19.05.2010.
UREDBA (EU) br. 439/2010 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 19. svibnja 2010.
o osnivanju Europskog potpornog ureda za azil
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 74. i članak 78. stavke 1. i 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Politika Unije o zajedničkom europskom sustavu azila (CEAS), u okviru odredbi Haškog programa, osmišljena je tako da uz pomoć učinkovitog usklađenog postupka u skladu s vrijednostima i humanitarnoj tradiciji Europske unije uspostavlja zajedničko područje azila.
(2)
Posljednjih godina, zahvaljujući uvođenju zajedničkih minimalnih normi, postignut je znatan napredak prema uspostavi CEAS-a. Ipak, među državama članicama još uvijek postoje velike razlike u odobravanju i u oblicima međunarodne zaštite. Te bi razlike trebalo smanjiti.
(3)
Komisija je u svom Planu za politiku azila, usvojenom u lipnju 2008., najavila da će razvijati CEAS i u tu je svrhu predložila reviziju postojećih pravnih instrumenata, kako bi se postigla veća usklađenost u primjeni normi i kako bi se osnažila potpora praktičnoj suradnji među državama članicama, a posebno zakonodavnim prijedlogom da se osnuje Europski potporni ured za azil (Potporni ured) radi veće usklađenosti u operativnoj suradnji među državama članicama, namijenjenog učinkovitoj provedbi zajedničkih pravila.
(4)
Europsko vijeće je u Europskom paktu o useljavanju i azilu usvojenom u rujnu 2008. ponovilo da svaki progonjeni stranac ima pravo na pomoć i zaštitu na području Europske unije, u skladu s primjenom Ženevske konvencije od 28. srpnja 1951. o statusu izbjeglica, kako je izmijenjena Njujorškim protokolom od 31. siječnja 1967. i drugim odgovarajućim ugovorima. Također je izričito dogovoreno da će Europski potporni ured biti osnovan 2009.
(5)
Praktična suradnja u području azila za cilj ima povećati zbližavanje i osigurati stalnu kvalitetu postupaka u odlučivanju država članica u tom području u okviru europskog zakonodavnog okvira. Posljednjih godina počele su se već provoditi brojne mjere praktične suradnje, posebno donošenje zajedničkog pristupa informacijama o zemljama podrijetla i uspostavljanje zajedničkog europskog programa osposobljavanja u području azila.
(6)
Potporni bi ured trebalo osnovati kako bi se ojačale i razvile te mjere suradnje. Potporni bi ured trebao tim mjerama suradnje i iz njih stečenim iskustvima posvetiti dužnu pozornost.
(7)
U vezi s državama članicama koje su suočene s posebnim i nerazmjernim opterećenjem svojih sustava azila i sustava za prihvat, što je posebno posljedica njihova zemljopisnog položaja i demografskog stanja, Potporni bi ured trebao podupirati razvoj solidarnosti unutar Unije, čime bi se potaklo bolje razmještanje korisnika međunarodne zaštite među državama članicama, pri čemu bi trebalo osigurati da ne dođe do zlouporabe sustava azila i sustava za prihvat.
(8)
Kako bi najbolje izvršio svoj mandat, Potporni bi ured trebao biti neovisan u tehničkim pitanjima i uživati pravnu, upravnu i financijsku autonomiju. U tu bi svrhu Potporni ured trebao biti tijelo Unije koje ima pravnu osobnost i izvršava provedbene ovlasti koje su mu dodijeljene ovom Uredbom.
(9)
Potporni bi ured trebao blisko surađivati s tijelima za azil država članica, s nacionalnim službama za imigraciju i azil i s drugim službama, oslanjajući se pritom na sposobnost i stručnost tih službi, te s Komisijom. Države bi članice trebale surađivati s Potpornim uredom, kako bi se osiguralo izvršavanje njegovog mandata.
(10)
Potporni bi ured trebao također blisko surađivati s Visokim povjerenikom UN-a za izbjeglice (UNHCR) i, prema potrebi, s odgovarajućim međunarodnim organizacijama, kako bi iskoristio njihovo stručno znanje i potporu. U tu svrhu uloga UNHCR-a i drugih odgovarajućih međunarodnih organizacija trebala biti u cijelosti priznata i te bi organizacije trebale biti u cijelosti uključene u rad Potpornog ureda. Financijska sredstva koja Potporni ured stavi na raspolaganje UNHCR-u u skladu s ovom Uredbom ne bi trebala izazvati dvojno financiranje aktivnosti UNHCR-a iz drugih međunarodnih ili nacionalnih izvora.
(11)
Potporni ured bi, nadalje, radi ispunjavanja svoje svrhe i u opsegu potrebnom za ispunjavanje svojih dužnosti, trebao surađivati s drugim tijelima Unije, a posebno s Europskom agencijom za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (Frontex), osnovanom Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004 (2) i s Europskom agencijom za temeljna prava (FRA), osnovanom Uredbom Vijeća (EZ) br. 168/2007 (3).
(12)
Kako bi se izbjeglo udvostručavanje aktivnosti, Potporni ured bi trebao surađivati s Europskom migracijskom mrežom, osnovanom Odlukom Vijeća 2008/381/EZ (4), Potporni ured bi trebao također voditi bliski dijalog s civilnim društvom, a ciljem razmjene informacija i objedinjavanja znanja u području azila.
(13)
Potporni ured bi trebao biti europski centar za stručno znanje o azilu, nadležan za poticanje, usklađivanje i jačanje praktične suradnje među državama članicama u mnogim vidovima azila, kako bi države članice u većoj mjeri bile sposobne pružiti međunarodnu zaštitu osobama koje na nju imaju pravo te kako bi pravično i učinkovito postupile s onima koji nemaju pravo na međunarodnu zaštitu, kada je to primjereno. Mandat Potpornog ureda trebao bi biti usredotočen na tri glavne dužnosti, naime, na doprinos provedbi CEAS-a, na potporu praktičnoj suradnji među državama članicama u području azila i na potporu državama članicama koje su izložene posebnom pritisku.
(14)
Potporni ured ne bi trebao imati ni izravne ni neizravne ovlasti u vezi s donošenjem odluka tijela za azil država članica o pojedinačnim zahtjevima za međunarodnu zaštitu.
(15)
Kako bi se državama članicama, čiji su sustavi azila i sustavi za prihvat izloženi velikom pritisku, osigurala i/ili uskladila brza i učinkovita operativna potpora, Potporni bi ured trebao, na zahtjev dotičnih država članica, uskladiti djelovanje za potporu tim državama članicama, između ostalog, razmještanjem potpornih skupina za azil koje se sastoje od stručnjaka za azil na njihova državna područja. Te bi skupine trebale na poseban način osigurati stručno znanje i iskustvo povezane s tumačenjem, informacijama o zemljama podrijetla i znanjem o obradi i vođenju azilnog predmeta. Ovom bi Uredbom trebalo urediti potporne skupine za azil, kako bi se osiguralo njihovo učinkovito razmještanje.
(16)
Potporni ured bi trebao svoju svrhu ispunjavati u uvjetima koji mu omogućuju da bude referentna točka, zbog svoje neovisnosti, znanstvene i tehničke kvalitete pomoći koju pruža i informacija koje širi, transparentnosti svojih postupaka i metoda djelovanja te zbog revnosti u izvršavanju dodijeljenih mu zadaća.
(17)
Radi učinkovitog nadzora njegovog rada, u upravom odboru Potpornog ureda trebali bi biti zastupljeni Komisija i države članice. Upravni odbor bi, ako je to moguće, trebao biti sastavljen od operativnih voditelja uprava za azil država članica ili od njihovih predstavnika. On bi trebao imati potrebne ovlasti, a posebno za pripremanje proračuna, provjeru njegovog izvršenja, donošenje odgovarajućih financijskih pravila, uspostavu transparentnih radnih postupaka za donošenje odluka Potpornog ureda, usvajanje godišnjega izvješća o stanju u području azila u Uniji i tehničkih dokumenata o provedbi instrumenata Unije u području azila i za imenovanje izvršnog direktora te, prema potrebi, izvršnog odbora. kako bi u potpunosti bio uključen u rad Potpornog ureda i s obzirom na njegovo stručno znanje i iskustvo u području azila, UNHCR bi u upravnom odboru trebao biti zastupljen članom bez prava glasa.
(18)
S obzirom na zadaće Potpornog ureda i ulogu izvršnog direktora te kako bi Europski parlament mogao donijeti mišljenje o odabranom kandidatu, prije njegova imenovanja i prije mogućega produljivanja njegova mandata, izvršni bi direktor trebao dati izjavu pred nadležnim odborom ili odborima Europskog parlamenta. Izvršni bi direktor također trebao Europskom parlamentu podnijeti godišnje izvješće. Osim toga, Europski parlament bi trebao imati mogućnost izvršnog direktora pozvati da podnese izvješće o izvršavanju njegovih dužnosti.
(19)
Kako bi se osigurala potpuna autonomija i neovisnost Potpornog ureda, on bi trebao imati vlastiti proračun, čiji će najveći dio činiti doprinos Unije. Financiranje bi Potpornog ureda trebalo podlijegati sporazumu o proračunskom tijelu, kako je određeno u točki 47. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju (5). Na doprinos Europske unije i na sve donacije na teret općega proračuna Europske unije trebalo bi primjenjivati proračunski postupak Unije. Reviziju računa trebao bi obavljati Revizorski sud.
(20)
Potporni bi ured trebao surađivati s tijelima za azil trećih zemalja i s međunarodnim organizacijama koje su nadležne za pitanja koja pripadaju u područje primjene ove Uredbe te s trećim zemljama u okviru radnih aranžmana sklopljenih u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).
(21)
U skladu s člankom 3. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji (UEU) i UFEU-u, Ujedinjena Kraljevina i Irska su pismima od 18. svibnja 2009. obavijestile da žele sudjelovati u donošenju i primjeni ove Uredbe.
(22)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Danske, koji je priložen UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe i nije njom obvezana niti podliježe njezinoj primjeni.
(23)
S obzirom na to, da je Danska kao država članica do sada doprinosila praktičnoj suradnji među državama članicama u području azila, Potporni bi ured trebao olakšati operativnu suradnju s Danskom. U tu bi svrhu trebalo danskog predstavnika pozivati na sve sastanke upravnog odbora, koji bi trebao imati mogućnost da, prema potrebi, odluči pozvati danske promatrače na sastanke radnih skupina.
(24)
Potporni bi ured, kako bi ispunio svoju svrhu, trebao biti otvoren za sudjelovanje zemalja koje su s Unijom sklopile sporazume na temelju kojih su usvojile i primjenjuju pravo Unije u području koje je obuhvaćeno ovom Uredbom, a posebno Irske, Lihtenštajna, Norveške i Švicarske. Potporni bi ured, u dogovoru s Komisijom, također trebao moći sklopiti radne aranžmane u skladu s UFEU-om sa zemljama koje s Unijom nisu sklopile sporazume na temelju kojih bi usvojile i primjenjivale pravo Unije. Ured ni pod kojim okolnostima ne smije oblikovati samostalnu vanjsku politiku.
(25)
Uredbu Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (6) (Financijska uredba), a posebno njezin članak 185., trebalo bi primjenjivati na Potporni ured.
(26)
Uredbu (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) (7) trebalo bi primjenjivati bez ograničenja u odnosu na Potporni ured, koji bi trebao pristupiti Međuinstitucionalnom sporazumu od 25. svibnja 1999. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Komisije Europskih zajednica o međunarodnim istragama Europskog ureda za borbu protiv prijevara (8).
(27)
Uredbu (Z) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o dostupu javnosti dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (9) trebalo bi primjenjivati u odnosu na Potporni ured.
(28)
Uredbu (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (10) trebalo bi primjenjivati na obradu osobnih podataka u Potpornom uredu.
(29)
Potrebne odredbe u vezi sa smještajem Potpornog ureda u državi članici u kojoj će imati sjedište i posebna pravila koja se primjenjuju na sveukupno osoblje Potpornog ureda i članove njihovih obitelji trebalo bi odrediti u sporazumu o sjedištu. Nadalje, država bi domaćin trebala osigurati što je moguće bolje uvjete za ispravno funkcioniranje Potpornog ureda, uključujući školovanje djece i prijevoz, kako bi se privuklo visokokvalitetne ljudske resurse sa što širega zemljopisnog područja.
(30)
Ako ciljeve ove Uredbe, naime potrebu za poboljšanjem provedbe CEAS-a, olakšavanje, usklađivanje i jačanje praktične suradnje među državama članicama u području azila i pružanje i/ili usklađivanje pružanja operativne potpore državama članicama čiji su sustavi azila i sustavi prihvat izloženi posebnom opterećenju, ne mogu zadovoljavajuće postići države članice, a mogu se, zbog razmjera i učinaka djelovanja, bolje postići na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti iz istog članka, ova Uredba ne prelazi okvire onoga što je potrebno za postizanje tih ciljeva.
(31)
Ova Uredba poštuje temeljna prava i drži se načela priznatih posebno Poveljom o temeljnim pravima Europske unije te bi se trebala primjenjivati u skladu s pravom na azil koje je priznato u članku 18. Povelje,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE 1.
OSNIVANJE I SVRHA EUROPSKOG POTPORNOG UREDA ZA AZIL
Članak 1.
Osnivanje Europskog potpornog ureda za azil
Osniva se Europski potporni ured za azil (Potporni ured) kako bi pomogao boljoj provedbi Zajedničkog europskog azilnog sustava (CEAS), kako bi ojačao praktična suradnja među državama članicama u području azila i kako bi pružio i/ili uskladio pružanje operativne potpore državama članicama čiji su sustavi azila i sustavi za prihvat izloženi posebnom pritisku.
Članak 2.
Svrha Potpornog ureda
1. Potporni ured olakšava, usklađuje i jača praktičnu suradnju među državama članicama u mnogim vidovima azila i pomaže u poboljšavanju provedbe CEAS-a. U tom pogledu, Potporni ured je u potpunosti uključen u vanjsku dimenziju CEAS-a.
2. Potporni ured pruža učinkovitu operativnu potporu državama članicama čiji su sustavi azila i sustavi za prihvat izloženi posebnom pritisku, pri čemu koristi sva odgovarajuća sredstva koja mu stoje na raspolaganju, što može uključivati usklađivanje sredstava koja pod uvjetima iz ove Uredbe osiguravaju države članice.
3. Potporni ured pruža znanstvenu i tehničku pomoć u vezi s politikom i zakonodavstvom Unije u svim područjima koja izravno ili neizravno utječu na azil, tako da je u mogućnosti dati punu potporu praktičnoj suradnji u području azila i učinkovito izvršiti svoje zadaće. On je neovisan izvor informacija o svim pitanjima iz tih područja.
4. Potporni ured ispunjava svoju svrhu u uvjetima koji mu omogućuju da bude referentna točka, zbog svoje neovisnosti, znanstvene i tehničke kvalitete pomoći koju pruža i informacija koje širi, transparentnosti svojih postupaka i metoda djelovanja te zbog revnosti u izvršenju dodijeljenih mu zadaća, kao i potpore informacijske tehnologije potrebne za ispunjavanje svojega mandata.
5. Potporni ured blisko surađuje s tijelima za azil država članica, s nacionalnim službama za imigraciju i azil i s drugim nacionalnim službama, te s Komisijom. Potporni ured izvršava svoje zadaće, ne dovodeći u pitanje zadaće dodijeljene drugim odgovarajućim tijelima Unije i blisko surađuje s tim tijelima i s UNHCR-om.
6. Potporni ured nema ovlasti u vezi s donošenjem odluka tijela za azil država članica o pojedinačnim zahtjevima za međunarodnu zaštitu.
POGLAVLJE 2.
DUŽNOSTI POTPORNOG UREDA
ODJELJAK 1.
Potpora praktičnoj suradnji u području azila
Članak 3.
Najbolje prakse
Potporni ured organizira, promiče i usklađuje aktivnosti koje omogućuju razmjenu informacija i utvrđivanje i objedinjavanje najboljih praksi u stvarima azila među državama članicama.
Članak 4.
Informacije o zemljama podrijetla
Potporni ured organizira, promiče i usklađuje aktivnosti povezane s informacijama o zemljama podrijetla, a posebno:
(a)
transparentno i nepristrano prikupljanje odgovarajućih, pouzdanih, točnih i ažurnih informacija o zemljama podrijetla podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu, koristeći sve odgovarajuće izvore informacija, uključujući informacije prikupljene od vladinih, nevladinih i međunarodnih organizacija te institucija i tijela Unije;
(b)
pripremanje izvješća o zemljama podrijetla, na temelju informacija prikupljenih u skladu s točkom (a);
(c)
upravljanje i daljnje razvijanje portala za prikupljanje informacija o zemljama podrijetla i njegovo održavanje kako bi se osigurala transparentnost u skladu s potrebnim pravilima za pristup takvim informacijama u skladu s člankom 42.;
(d)
razvijanje zajedničkog formata i zajedničke metodologije za predstavljanje, provjeru i uporabu informacija o zemljama podrijetla;
(e)
pregledna analiza informacija o zemljama podrijetla kako bi se pospješila konvergencija mjerila za ocjenjivanje i, ako je to primjereno, korištenje rezultata rada jedne ili više radnih skupina. Namjena tih analiza nije davati upute državama članicama za odobravanje ili odbijanje zahtjeva za međunarodnu zaštitu.
Članak 5.
Potpora premještanju korisnika međunarodne zaštite unutar Unije
U vezi s državama članicama koje su suočene s posebnim i nerazmjernim opterećenjem svojih sustava azila i sustava za prihvat, što je posebno posljedica njihova zemljopisnog položaja i demografskog stanja, Potporni ured promiče, potiče i usklađuje razmjenu informacija i drugih aktivnosti povezanih s premještanjem unutar Unije. Premještanje unutar Unije izvršava se samo na temelju sporazuma između država članica i uz pristanak dotičnog korisnika međunarodne zaštite i, ako je to primjereno, u savjetovanju s UNHCR-om.
Članak 6.
Potpora osposobljavanju
1. Potporni ured uspostavlja i razvija osposobljavanje koje je dostupno članovima svih nacionalnih uprava i sudova te nacionalnih službi nadležnih za pitanja azila u državama članicama. Sudjelovanje u osposobljavanju ne dovodi u pitanje nacionalne sustave i postupke.
Potporni ured razvija takvo osposobljavanje u bliskoj suradnji s tijelima za azil država članica i, prema potrebi, koristi se stručnim znanjem akademskih institucija i drugih odgovarajućih organizacija.
2. Potporni ured upravlja i razvija Europski kurikulum za azil, uzimajući u obzir postojeću suradnju Unije u tom području.
3. Osposobljavanje koje nudi Potporni ured može biti opće, posebno ili tematsko te može uključivati metodu „osposobljavanja instruktora“.
4. Posebne ili tematske aktivnosti osposobljavanja u znanjima i vještinama povezanima s pitanjima azila uključuju, ali nisu ograničene na:
(a)
međunarodna ljudska prava i pravnu stečevinu Unije u području azila, uključujući posebna pravna pitanja i pitanja iz sudske prakse;
(b)
pitanja povezana s obradom zahtjeva za azil maloljetnika i ranjivih osoba s posebnim potrebama;
(c)
tehnike vođenja intervjua;
(d)
uporabe stručnih zdravstvenih i pravnih izvješća u postupcima azila;
(e)
pitanja povezana s proizvodnjom i uporabom informacija o zemljama podrijetla;
(f)
uvjete za prihvat, uključujući posebnu pozornost na ranjive skupine i žrtve mučenja.
5. Osposobljavanje koje se nudi visoke je kvalitete i utvrđuje ključna načela i najbolje prakse radi veće konvergencije upravnih metoda i odluka i pravne prakse, uz puno poštovanje neovisnosti nacionalnih sudova.
6. Potporni ured stručnjacima koji su dio Intervencijske skupine za azil iz članka 15. osigurava stručno osposobljavanje važno za njihove zadaće i funkcije te provodi redovite vježbe istih stručnjaka u skladu s rasporedom stručnog osposobljavanja i vježbi iz godišnjeg programa rada Ureda.
7. Potporni ured može organizirati aktivnosti osposobljavanja u suradnji s državama članicama i na njihovom državnom području.
Članak 7.
Potpora vanjskim dimenzijama CEAS-a
Potporni ured, u dogovoru s Komisijom, usklađuje razmjenu informacija i druge poduzete radnje povezane s pitanjima koja proizlaze iz provedbe instrumenata i mehanizama povezanih s vanjskom dimenzijom CEAS-a.
Potporni ured usklađuje razmjenu informacija i druge radnje o ponovnom naseljavanju koje donesu države članice kako bi udovoljile potrebama za međunarodnom zaštitom izbjeglica u trećim zemljama i kako bi očitovale solidarnost s njihovim državama domaćinima.
Potporni ured, u okviru svog mandata i u skladu s člankom 49., u tehničkim stvarima može surađivati s nadležnim tijelima trećih zemalja, a posebno radi promicanja i pomaganja izgradnje kapaciteta sustava za azil i sustava za prihvat u trećim zemljama i radi provedbe programa za regionalnu zaštitu i drugih odgovarajućih radnji važnih za postizanje trajnih rješenja.
ODJELJAK 2.
Potpora državama članicama koje su izložene posebnom pritisku
Članak 8.
Posebni pritisak na sustav za azil i sustav za prihvat
Potporni ured usklađuje i podupire zajedničke akcije kojima se pomažu sustavi za azil i sustavi za prihvat država članica koje su izložene posebnom pritisku, čime su njihovi kapaciteti za prihvat i sustavi za azil suočeni s teškim i hitnim zahtjevima. Takav pritisak može značiti iznenadno pristizanje velikog broja državljana trećih zemalja kojima je potrebna međunarodna zaštita, a javlja se kao posljedica zemljopisnog položaja i demografskog stanja u državi članici.
Članak 9.
Prikupljanje i analiza informacija
1. Kako bi mogao ocijeniti potrebe država članica koje su izložene posebnom pritisku, Potporni ured prikuplja, prije svega na temelju informacija dobivenih od država članica, UNHCR-a i, ako je to primjereno, drugih odgovarajućih organizacija, odgovarajuće informacije za utvrđivanje, pripremanja i oblikovanje hitnih mjera iz članka 10. radi izlaženja na kraj s takvim pritiskom.
2. Potporni ured na temelju informacija koje dobije od država članica, sustavno utvrđuje, prikuplja i analizira informacije povezane sa strukturom i osobljem, posebno u području prevođenja i tumačenja, informacije o zemljama podrijetla i pomoći u obradi i vođenju azilnih predmeta i kapaciteta za azil u državama članicama koje su izložene posebnom opterećenju, kako bi se poduprlo brzo i pouzdano međusobno obavješćivanje različitih tijela za azil država članica.
3. Potporni ured analizira podatke o iznenadnom pristizanju velikog broja državljana trećih zemalja, koje bi moglo izazvati posebno opterećenje sustava za azil i sustava za prihvat te osigurava brzu razmjenu odgovarajućih informacija između država članica i Komisije. Potporni ured koristi postojeće sustave i mehanizme za pravovremeno obavješćivanje te, ako je potrebno, uspostavlja sustav za pravovremeno obavješćivanje za vlastite potrebe.
Članak 10.
Potpora djelovanjima država članica
Potporni ured, na zahtjev dotičnih država članica, usklađuje djelovanja za potporu državama članicama čiji su sustavi za azil i sustavi za prihvat izloženi posebnom pritisku, uključujući usklađivanje:
(a)
djelovanje država članica koje su izložene posebnom pritisku, kako bi se olakšala početna analiza zahtjeva za azil, koje razmatraju nadležna tijela;
(b)
djelovanje čija je svrha osigurati da odgovarajući prihvatni kapaciteti budu na raspolaganju državama članicama koje su izložene posebnom pritisku, posebno privremeni smještaj, prijevoz i zdravstvena pomoć;
(c)
potpornih skupina za azil, čiji su radni dogovori određeni u poglavlju 3.
ODJELJAK 3.
Doprinos provedbi CEAS-a
Članak 11.
Prikupljanje i razmjena informacija
1. Potporni ured organizira, usklađuje i promiče razmjenu informacija između tijela za azil država članica i između Komisije i tijela za azil država članica o provedbi svih odgovarajućih instrumenata pravne stečevine Unije u području azila. U tu svrhu Potporni ured može stvoriti baze podataka o nacionalnim instrumentima, instrumentima Unije i međunarodnim instrumentima u području azila s obzirom na stvarno stanje te pravnu i sudsku praksu, koristeći, između ostalog, postojeće aranžmane. Ne dovodeći u pitanje aktivnosti Potpornog ureda u skladu s člancima 15. i 16., u takvim se bazama podataka ne pohranjuju nikakvi osobni podaci, osim ako je te podatke Potporni ured dobio iz javno dostupnih dokumenata.
2. Potporni ured posebno prikuplja informacije o:
(a)
obradi zahtjeva za međunarodnu zaštitu nacionalnih uprava i tijela;
(b)
nacionalnom pravu u području azila i o razvoju prava u tom području, uključujući sudsku praksu.
Članak 12.
Izvješća i drugi dokumenti Potpornog ureda
1. Potporni ured priprema godišnje izvješće o stanju u području azila u Uniji, uzimajući pri tome u obzir već dostupne informacije iz drugih odgovarajućih izvora. Potporni ured u tom izvješću ocjenjuje i rezultate aktivnosti izvršenih u skladu s ovom Uredbom i priprema sveobuhvatnu komparativnu analizu tih aktivnosti radi povećanja kvalitete, dosljednosti i učinkovitosti CEAS-a.
2. Potporni ured može, u skladu sa svojim programom rada ili na zahtjev upravnog odbora ili Komisije, blisko se savjetujući sa svojim radnim skupinama i s Komisijom, usvojiti tehničke dokumente o provedbi instrumenata Unije u vezi s azilom, uključujući smjernice i operativne priručnike, uzimajući u obzir stajališta država članica ili Europskog parlamenta. Kad god takvi tehnički dokumenti upućuju na odredbe međunarodnog prava o izbjeglicama, uzimaju se u obzir odgovarajuće smjernice UNHCR-a. Namjena tih dokumenata nije davati upute državama članicama za odobravanje ili odbijanje zahtjeva za međunarodnu zaštitu.
POGLAVLJE 3.
POTPORNE SKUPINE ZA AZIL
Članak 13.
Usklađivanje
1. Država članica ili države članice koje su izložene posebnom pritisku mogu od Potpornog ureda zatražiti razmještanje potporne skupine za azil. Država članica ili države članice koje su podnijele zahtjev, u skladu s člankom 18. stavkom 1., dostavljaju opis stanja, navode ciljeve razmještanja i predviđene uvjete razmještanja.
2. Potporni ured, odgovarajući na takav zahtjev, može uskladiti potrebnu tehničku i operativnu pomoć namijenjenu državi članici ili državama članicama koje su podnijele zahtjev i razmještanje, na određeno vrijeme, potporne skupine za azil na državnom području te države članice ili tih država članica, na temelju operativnog plana iz članka 18.
Članak 14.
Tehnička pomoć
Potporne skupine za azil osiguravaju stručno znanje, kako je usuglašeno u operativnom planu iz članka 18., a posebno u odnosu na službe tumačenja, informacije o zemljama podrijetla i znanje o obradi i vođenju azilnih predmeta u okviru djelovanja za potporu državama članicama iz članka 10.
Članak 15.
Intervencijske skupine za azil
1. Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora, tročetvrtinskom većinom članova s pravom glasa, odlučuje o profilima i sveukupnom broju stručnjaka koji će se staviti na raspolaganje potpornim skupinama za azil (Intervencijska skupina za azil). Potporni ured u okviru intervencijske skupine za azil sastavlja popis tumača. Isti postupak se primjenjuje za sve naknadne promjene profila i sveukupnog broja stručnjaka u intervencijskim skupinama za azil.
2. Države članice daju doprinos intervencijskim skupinama za azil posredstvom skupine nacionalnih stručnjaka s definiranim profilima i predlažu stručnjake koji odgovaraju traženim profilima.
Države članice pomažu Potpornom uredu u imenovanju tumača koji će se nalaziti na popisu tumača.
Države članice mogu odlučiti razmjestiti tumače na teren ili ih učiniti dostupnima posredstvom videokonferencije.
Članak 16.
Razmještanje
1. Matična država članica zadržava autonomiju u vezi s određivanjem broja i profila stručnjaka (nacionalna skupina) te trajanja njihova razmještanja. Države članice na zahtjev Potpornog ureda osiguravaju stručnjake za razmještanje, osim ako su i same suočene sa stanjem koje bitno utječe na izvršavanje zadaća na nacionalnoj razini, kao što je pomanjkanje osoblja za provođenje postupaka određivanja statusa osoba koje traže međunarodnu zaštitu. Države članice na zahtjev Potpornog ureda, u što kraćem roku, dostavljaju broj, imena i profile stručnjaka iz njihove nacionalne skupine koje mogu, u što kraćem roku, staviti na raspolaganje zajedničkoj potpornoj skupini za azil.
2. U određivanju sastava potporne skupine za azil, izvršni direktor uzima u obzir posebne okolnosti s kojima je suočena država članica koja je podnijela zahtjev. Potporna skupina za azil osniva se u skladu s operativnim planom iz članka 18.
Članak 17.
Postupak odlučivanja o razmještanju
1. Izvršni direktor može, prema potrebi, poslati stručnjake Potpornog ureda da ocijene stanje u državi članici koja je podnijela zahtjev.
2. Izvršni direktor odmah obavješćuje upravni odbor o svakom zahtjevu za razmještanje potpornih skupina za azil.
3. Izvršni direktor što je prije moguće donosi odluku o zahtjevu za razmještanje potpornih skupina za azil, a najkasnije u roku od pet radnih dana od datuma primitka zahtjeva. Izvršni direktor državu članicu koja je podnijela zahtjev i upravni odbor istodobno obavješćuje o odluci u pisanom obliku, navodeći glavne razloge za nju.
4. Ako izvršni odbor odluči razmjestiti jednu ili više potpornih skupina, Potporni ured i država članica koja je podnijela zahtjev odmah sastavljaju operativni plan u skladu s člankom 18.
5. Čim se operativni plan usuglasi, izvršni direktor države članice čiji će stručnjaci biti razmješteni u potporne skupine za azil, obavješćuje o traženom broju i profilima stručnjaka. Te se informacije u pisanom obliku dostavljaju nacionalnim kontaktnim točkama iz članka 19. te se navodi predviđeni datum razmještanja. Šalje im se i preslika operativnog plana.
6. Ako je izvršni direktor odsutan ili spriječen, odluke o razmještanju potpornih skupina za azil donosi načelnik odjela koji preuzima njegove dužnosti.
Članak 18.
Operativni plan
1. Izvršni direktor i država članica koja je podnijela zahtjev usuglašuju operativni plan kojim se detaljno određuju uvjeti razmještanja potpornih skupina za azil. Operativni plan uključuje:
(a)
opis stanja s načinom djelovanja i ciljevima razmještanja, uključujući i operativni cilj;
(b)
predviđeno trajanje razmještanja potpornih skupina za azil;
(c)
zemljopisno područje odgovornosti u državi članici koja je podnijela zahtjev, gdje će potporne skupine za azil biti razmještene;
(d)
opis zadaća i posebne upute za članove potpornih skupina za azil, uključujući baze podataka koje su ovlašteni konzultirati i opremu koju mogu nositi u državi članici koja je podnijela zahtjev i
(e)
sastav potpornih skupina za azil.
2. Izvršni direktor i država članica koja je podnijela zahtjev usuglašavaju se o svakoj izmjeni ili prilagodbi operativnog plana. Potporni ured odmah šalje presliku izmijenjenog ili prilagođenog operativnog plana državama članicama sudionicama.
Članak 19.
Nacionalna kontaktna točka
Svaka država članica određuje nacionalnu kontaktnu točku koja je odgovorna za komunikaciju s Potpornim uredom o svim pitanjima koja se odnose na potporne skupine za azil.
Članak 20.
Kontaktna točka Unije
1. Izvršni direktor imenuje jednog ili više stručnjaka Potpornog ureda da djeluje kao kontaktna točka unije odgovorna za usklađivanje. Izvršni direktor o takvim imenovanjima obavješćuje državu članicu domaćina.
2. Kontaktna točka Unije djeluje u ime Potpornog ureda u svim vidovima razmještanja potpornih timova za azil. Kontaktna točka Unije na poseban način:
(a)
djeluje kao veza između Potpornog ureda i države članice domaćina;
(b)
djeluje kao veza između Potpornog ureda i članova potpornih skupina za azil, osiguravajući, u ime Potpornog ureda, pomoć u svim pitanjima povezanima s uvjetima razmještanja tih skupina;
(c)
nadzire ispravnost provedbe operativnog plana; i
(d)
izvješćuje Potporni ured o svim vidovima razmještanja potpornih skupina za azil.
3. Izvršni direktor može odobriti kontaktnoj točki Unije da pomaže u rješavanju svih sporova povezanih s provedbom operativnog plana i s razmještanjem potpornih skupina za azil.
4. U obavljanju svojih dužnosti kontaktna točka Unije prima upute samo od Potpornog ureda.
Članak 21.
Građanskopravna odgovornost
1. Ako članovi potporne skupine za azil djeluju u državi članici domaćinu, ta država članica je u skladu sa svojim nacionalnim pravom odgovorna za svu štetu koju oni prouzroče tijekom operacija.
2. Ako je takva šteta izazvana grubim nemarom ili namjernom pogreškom, država članica domaćin može od matične države članice zatražiti povrat iznosa koji je morala platiti žrtvama ili osobama koje na to imaju pravo.
3. Ne dovodeći u pitanje ostvarivanje prava prema trećima, svaka država članica odriče se svake tražbine, od države članice domaćina ili bilo koje druge države članice, koja je povezana sa štetom koju je pretrpjela, osim u slučaju grubog nemara ili namjerne pogreške.
4. Sve sporove između država članica povezane s primjenom stavaka 2. i 3. ovog članka koji se ne mogu riješiti pregovorima, države članice upućuju Sudu u skladu s člankom 273. UFEU-a.
5. Ne dovodeći u pitanje ostvarivanje prava prema trećima, Potporni ured snosi sve troškove povezane sa štetom prouzročenom na njegovoj opremi tijekom razmještanja, osim u slučaju grubog nemara ili namjerne pogreške.
Članak 22.
Kaznena odgovornost
Tijekom razmještanja potporne skupine za azil, s članovima potporne skupine za azil, u vezi s kaznenim djelima koja počine oni ili koja su počinjena u odnosu na njih, postupa se na isti način kao i s dužnosnicima države članice domaćina.
Članak 23.
Troškovi
Ako države članice svoje stručnjake stave na raspolaganje potpornim skupinama za azil za razmještanje, Potporni ured snosi slijedeće troškove:
(a)
putne troškove iz matične države članice u državu članicu domaćina i iz države članice domaćina u matičnu državu članicu;
(b)
troškove cijepljenja;
(c)
troškove potrebnih posebnih osiguranja;
(d)
troškove zdravstvenog osiguranja;
(e)
dnevnice, uključujući troškove smještaja;
(f)
troškove povezane s tehničkom opremom Potpornog ureda; i
(g)
naknade za stručnjake.
POGLAVLJE 4.
ORGANIZACIJA POTPORNOG UREDA
Članak 24.
Upravna i izvršna struktura Potpornog ureda
Administrativna i upravna struktura Potpornog ureda sastoji se od:
(a)
upravnog odbora;
(b)
izvršnog direktora i osoblja Potpornog ureda.
Administrativna i upravna struktura Potpornog ureda može obuhvaćati i izvršni odbor, ako je osnovan u skladu s člankom 29. stavkom 2.
Članak 25.
Sastav upravnog odbora
1. Svaka država članica koju obvezuje ova Uredba, imenuje jednog člana upravnog odbora,. a Komisija imenuje dva člana.
2. Svaki član upravnog odbora može biti zastupan ili praćen jednim zamjenikom; kada člana prati zamjenik, on je nazočan bez prava glasa.
3. Članovi upravnog odbora imenuju se na temelju njihova iskustva, profesionalne odgovornosti i visokog stupnja stručnosti u području azila.
4. Predstavnik UNHCR-a je član upravnog odbora bez prava glasa.
5. Mandat članova upravnog odbora traje tri godine. Članovi mogu biti ponovno imenovani. Po isteku njihova mandata ili u slučaju njihove ostavke, članovi ostaju na dužnosti sve dok se ponovno ne imenuju ili dok ne budu zamijenjeni.
Članak 26.
Predsjednik upravnog odbora
1. Upravni odbor između svojih članova s pravom glasa izabire predsjednika i zamjenika predsjednika. Zamjenik po službenoj dužnosti zamjenjuje predsjednika, ako je on spriječen u obavljanju svojih dužnosti.
2. Mandat predsjednika i zamjenika predsjednika traje tri godine i mogu biti ponovno birani samo jednom. Ako njihovo članstvo u upravnom odboru završava u bilo kojem trenutku za vrijeme njihovog mandata kao predsjednika ili zamjenika predsjednika, na isti datum automatski prestaje i njihov mandat.
Članak 27.
Sastanci upravnog odbora
1. Sastanke upravnog odbora saziva predsjednik. Izvršni direktor sudjeluje na sastancima. Predstavnik UNHCR-a ne sudjeluje na sastanku, na kojem upravni odbor izvršava funkcije utvrđene u točkama (b), (h), (i), (j) i (m) članka 29. stavka 1. i u članku 29. stavku 2. te kada upravni odbor odlučuje o stavljanju na raspolaganje financijskih izvora za financiranje aktivnosti u okviru kojih Potporni ured može koristiti stručno znanje UNHCR-a u području azila, u skladu s člankom 50.
2. Upravni odbor održava godišnje najmanje dva redovita sastanka. Osim toga, sastaje se na inicijativu svog predsjednika ili na zahtjev trećine svojih članova.
3. Upravni odbor na svoje sastanke može kao promatrača pozvati bilo koju osobu čije bi mišljenje moglo biti od koristi.
Danska se poziva da nazoči sastancima upravnog odbora.
4. Članovima upravnog odbora mogu, podložno odredbama poslovnika, pomagati savjetnici ili stručnjaci.
5. Tajništvo upravnog odbora osigurava Potporni ured.
Članak 28.
Glasovanje
1. Osim ako je drukčije propisano, upravni odbor svoje odluke donosi apsolutnom većinom svojih članova s pravom glasa. Svaki član s pravom glasa ima jedan glas. U odsutnosti člana, ima pravo glasovati njegov zamjenik.
2. Izvršni direktor ne glasuje.
3. Predsjednik sudjeluje u glasovanju.
4. Države članice koje u potpunosti ne sudjeluju u provedbi pravne stečevine Unije u području azila ne glasuju ako upravni odbor donosi odluke u okviru točke (e) članka 29. stavka 1. i ako se dotični tehnički dokument odnosi isključivo na instrument Unije s područja azila koji te države ne obvezuje.
5. Poslovnik upravnog odbora utvrđuje podrobnija pravila glasovanja, a posebno okolnosti u kojima član može djelovati u ime drugog člana i, prema potrebi, bilo kakve zahtjeve u pogledu kvoruma.
Članak 29.
Funkcije upravnog odbora
1. Upravni odbor osigurava da Potporni ured izvršava dodijeljene mu dužnosti. Upravni odbor je tijelo Potpornog ureda za planiranje i nadzor. Upravni odbor posebno:
(a)
donosi svoj poslovnik tročetvrtinskom većinom svojih članova s pravom glasa i nakon što dobije mišljenje Komisije;
(b)
imenuje izvršnog direktora u skladu s člankom 30., vrši disciplinski nadzor nad izvršnim direktorom i, prema potrebi, suspendira ga ili razrješuje;
(c)
donosi godišnje opće izvješće o aktivnostima Potpornog ureda i, do 15. lipnja sljedeće godine, šalje ga Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i Revizorskom sudu. Godišnje opće izvješće se objavljuje;
(d)
donosi godišnje izvješće o stanju u području azila u Uniji, u skladu s člankom 12. stavkom 1. To izvješće se podnosi Europskom parlamentu. Vijeće i Komisija mogu zatražiti da se izvješće podnese i njima;
(e)
donosi tehničke dokumente iz članka 12. stavka 2.;
(f)
svake godine do 30. rujna, na temelju nacrta koji pripremi izvršni odbor i nakon dobivanja mišljenja Komisije, tročetvrtinskom većinom svojih članova s pravom glasa, donosi program rada Potpornog ureda za sljedeću godinu i šalje ga Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji. Program rada donosi se u skladu s godišnjim proračunskim postupkom Unije i zakonodavnim programom rada Unije u području azila;
(g)
izvršava svoje zadaće u odnosu na proračun Potpornog ureda, kako je utvrđeno u poglavlju 5.;
(h)
donosi podrobna pravila za primjenu Uredbe (EZ) br. 1049/2001 u skladu s člankom 42. ove Uredbe;
(i)
donosi kadrovsku politiku Potpornog ureda u skladu s člankom 38.;
(j)
nakon dobivanja mišljenja Komisije, donosi višegodišnji plan kadrovske politike;
(k)
donosi sve odluke u svrhu ispunjavanja mandata Potpornog ureda, kako je utvrđeno ovom Uredbom;
(l)
donosi sve odluke o uspostavi i, prema potrebi, razvoju informacijskih sustava predviđenih ovom Uredbom, uključujući informacijski portal iz točke (c) članka 4.; i
(m)
donosi sve odluke o uspostavi i, prema potrebi, izmjenama unutarnje organizacije Potpornog ureda.
2. Upravni odbor može osnovati izvršni odbor koji njemu i izvršnom direktoru pomaže u pripremanju odluka, programa rada i aktivnosti koje mora donijeti upravni odbor te, ako je to potrebno zbog hitnosti, u ime upravnog odbora donosi određene privremene odluke.
Takav izvršni odbor sastoji se od osam članova imenovanih između članova upravnog odbora, među kojima je jedan od članova Komisije u upravnomu odboru. Mandat članova izvršnog odbora isti je kao i mandat članova upravnog odbora.
Predstavnici UNHCR-a ili bilo koja druga osoba čije bi mišljenje moglo biti od koristi mogu, na zahtjev izvršnog odbora, bez prava glasovanja nazočiti sastancima izvršnog odbora.
Potporni ured utvrđuje operativne postupke izvršnog odbora u okviru poslovnika Potpornog ureda te iste postupke objavljuje.
Članak 30.
Imenovanje izvršnog direktora
1. Upravni odbor, između odgovarajućih kandidata prijavljenih na javni natječaj koji organizira Komisija, imenuje izvršnog direktora na razdoblje od pet godina. Postupak izbora objavljuje se u Službenom listu Europske unije i svugdje, gdje postoji interes za objavu. Upravni odbor, ako je mišljenja da kandidati s popisa nakon prvog natječaja nisu primjereni, može zatražiti obnovu postupka. Izvršni direktor imenuje se na temelju njegovih sposobnosti, iskustva u području azila i vještina u upravljanju i vođenju. Prije imenovanja, kandidat kojeg odabere upravni odbor poziva se da pred nadležnim odborom ili odborima Europskog parlamenta da izjavu te da odgovori na pitanja koja mu postave članovi tih odbora.
Nakon te izjave, Europski parlament može donijeti mišljenje u kojem izražava svoje stajalište o odabranom kandidatu. Upravni odbor obavješćuje Europski parlament o načinu na koji se to mišljenje uzelo u obzir. S mišljenjem se postupa kao s osobnim i povjerljivim sve do imenovanja kandidata.
Komisija u posljednjih devet mjeseci petogodišnjeg mandata izvršnog direktora provodi ocjenu, u kojoj se usredotočuje na:
-
uspješnost rada izvršnog direktora, i
-
dužnosti i potrebe Potpornog ureda u godinama koje dolaze.
2. Upravni odbor, uzimajući u obzir ocjenu, može jednom produljiti mandat izvršnog direktora za najviše tri godine, ali samo ako je takvo produljenje opravdano svrhom i potrebama Potpornog ureda.
3. Upravni odbor obavješćuje Europski parlament o svojoj namjeri da produlji mandat izvršnog direktora. U mjesecu prije takvog produljenja njegovog mandata, izvršni direktor se poziva da pred nadležnim odborom ili odborima Europskog parlamenta da izjavu te da odgovori na pitanja koja mu postave članovi tih odbora.
Članak 31.
Dužnosti izvršnog direktora
1. Potporni ured vodi njegov izvršni direktor, koji je u obavljanju svojih dužnosti neovisan. Izvršni direktor za svoje djelovanje odgovara upravnomu odboru.
2. Ne dovodeći u pitanje ovlasti Komisije, upravnog odbora ili izvršnog odbora, ako je osnovan, izvršni direktor ne traži niti prima bilo kakve upute od bilo koje vlade ili bilo kojeg drugog tijela.
3. Izvršni direktor, na poziv, Europskom parlamentu podnosi izvješće o obavljanju svojih dužnosti. Vijeće može izvršnog direktora pozvati da mu podnese izvješće obavljanju svojih dužnosti.
4. Izvršni direktor je zakonski zastupnik Potpornog ureda.
5. Izvršnom direktoru može pomagati jedan ili više načelnika odjela. Ako je izvršni direktor odsutan ili spriječen, zamjenjuje ga načelnik odjela.
6. Izvršni direktor je odgovoran za upravno vođenje Potpornog ureda i za provedbu dužnosti koje su mu dodijeljene ovom Uredbom. Izvršni direktor je posebno odgovoran za:
(a)
svakodnevno upravljanje Potpornim uredom;
(b)
pripremanje programa rada Potpornog ureda, nakon dobivanja mišljenja Komisije;
(c)
provedbu programa rada i odluka koje donese upravni odbor;
(d)
sastavljanje izvješća o zemljama podrijetla, kako je predviđeno točkom (b) članka 4.;
(e)
pripremanje nacrta financijske uredbe Potpornog ureda, koju na temelju članka 37. donosi upravni odbor kao i njezinih provedbenih pravila;
(f)
pripremanje nacrta ocjene o prihodima i izdacima Potpornog ureda te o izvršenju njegovog proračuna;
(g)
ostvarivanje ovlasti utvrđenih člankom 38. u vezi s osobljem Potpornog ureda;
(h)
donošenje svih odluka o upravljanju informacijskim sustavima predviđenim ovom Uredbom, uključujući informacijski portal iz točke (c) članka 4.;
(i)
donošenje svih odluka o vođenju unutarnje organizacije Potpornog ureda; i
(j)
usklađivanje i djelovanje savjetodavnog foruma iz članka 51. U tu svrhu izvršni direktor, u savjetovanju s odgovarajućim organizacijama civilnog društva, prvo donosi plan za uspostavu savjetodavnog foruma. Nakon službene uspostave savjetodavnog foruma, Izvršni direktor u savjetovanju sa savjetodavnim forumom donosi operativni plan koji uključuje pravila o učestalosti i naravi savjetovanja te organizacijske mehanizme provedbe članka 51. Također se usuglašavaju transparentni kriteriji za stalno sudjelovanje u savjetodavnom forumu.
Članak 32.
Radne skupine
1. Potporni ured u okviru svog mandata kako je utvrđen ovom Uredbom može osnovati radne skupne sastavljene od stručnjaka nadležnih tijela država članica, koji djeluju u području azila, uključujući suce. Potporni ured osniva radne skupine u svrhe iz točke (e) članka 4. i članka 12. stavka 2. Stručnjake mogu zamjenjivati njihovi zamjenici, koji su imenovani u isto vrijeme kao i oni.
2. Komisija ima pravo sudjelovati u radnim skupinama. Predstavnici UNHCR-a mogu nazočiti svim ili nekim sjednicama radnih skupina Potpornog ureda, ovisno o naravi pitanja o kojem se raspravlja.
3. Radne skupine mogu pozvati bilo koju osobu čije bi mišljenje moglo biti od koristi da nazoči sjednicama, uključujući predstavnike civilnog društva koji rade u području azila.
POGLAVLJE 5.
FINANCIJSKE ODREDBE
Članak 33.
Proračun
1. Za svaku proračunsku godinu, koja odgovara kalendarskoj godini, priprema se procjena prihoda i rashoda proračunskog ureda i prikazuje se u proračunu Potpornog ureda.
2. Prihodi i rashodi Potpornog ureda su uravnoteženi.
3. Ne dovodeći u pitanje druge izvore, prihodi Potpornog ureda obuhvaćaju:
(a)
doprinos Unije iz općeg proračuna Europske unije;
(b)
bilo kakav dobrovoljan doprinos država članica;
(c)
naknade za publikacije i bilo koje druge usluge koje pruža Potporni ured;
(d)
doprinos pridruženih država.
4. Rashodi Potpornog ureda obuhvaćaju naknade za rad osoblja, upravne rashode i rashode za infrastrukturu te troškove poslovanja.
Članak 34.
Određivanje proračuna
1. Izvršni direktor svake godine priprema nacrt procjene prihoda i rashoda Potpornog ureda za sljedeću godinu, uključujući i plan radnih mjesta, te ga šalje upravnomu odboru.
2. Upravni odbor na temelju tog nacrta priprema privremeni nacrt procjene prihoda i rashoda Potpornog ureda za sljedeću proračunsku godinu.
3. Privremeni nacrt procjene prihoda i rashoda Potpornog ureda šalje se Komisiji do 10. veljače svake godine. Upravni odbor do 31. ožujka šalje Komisiji konačni nacrt procjene, koji uključuje nacrt plana radnih mjesta.
4. Komisija procjenu, zajedno s nacrtom općeg proračuna Europske unije, šalje Europskom parlamentu i Vijeću (proračunsko tijelo).
5. Komisija, na temelju procjene, u nacrt općega proračuna Europske unije uvrštava procjene koje smatra potrebnim za plan radnih mjesta i iznos subvencije na teret općega proračuna, te ga podnosi proračunskom tijelu u skladu s člancima 313. i 314. UFEU-a.
6. Proračunsko tijelo odobrava proračunska sredstva za subvenciju Potpornog ureda.
7. Proračunsko tijelo donosi plan radnih mjesta Potpornog ureda.
8. Upravni odbor usvaja proračun Potpornog ureda. Proračun Potpornog ureda postaje konačan nakon konačnog usvajanja općega proračuna Europske unije. Proračun se, prema potrebi, odgovarajuće prilagođava.
9. Upravni odbor, što je prije moguće, obavješćuje proračunsko tijelo o svojoj namjeri provođenja projekata koji bi mogli imati značajne financijske posljedice za financiranje proračuna, a posebno projekata povezanih s nekretninama kao što su najam ili kupnja zgrada. O tome obavješćuje i Komisiju.
10. Ako neki ogranak proračunskog tijela obavijesti o svojoj namjeri da izda mišljenje, to mišljenje šalje upravnom odboru u roku od šest tjedana od datuma obavijesti o projektu.
Članak 35.
Izvršavanje proračuna
1. Izvršni direktor izvršava proračun Potpornog ureda.
2. Izvršni direktor svake godine proračunskom tijelu šalje sve informacije važne za postupak procjenjivanja.
Članak 36.
Podnošenje financijskog izvještaja i razrješnica
1. Računovođa Potpornog ureda do 1. ožujka svake proračunske godine šalje računovođi Komisije privremeni financijski izvještaj, zajedno s izvješćem o izvršenju proračuna i o financijskom poslovanju za prethodnu proračunsku godinu. Računovođa Komisije konsolidira privremene financijske izvještaje institucija i decentraliziranih tijela u skladu s člankom 128. Financijske uredbe.
2. Računovođa Komisije do 31. ožujka nakon svake proračunske godine Revizorskom sudu šalje privremeni financijski izvještaj Potpornog ureda, zajedno s izvješćem o izvršenju proračuna i o financijskom poslovanju za prethodnu proračunsku godinu. Izvješće o izvršenju proračuna i o financijskom poslovanju za dotičnu proračunsku godinu šalje se i Europskom parlamentu i Vijeću.
3. Nakon što dobije primjedbe od Revizorskog suda o privremenom financijskom izvještaju Potpornog ureda u skladu s člankom 129. Financijske uredbe, izvršni direktor priprema konačni financijski izvještaj u okviru vlastitih odgovornosti i prosljeđuje ga upravnom odboru na mišljenje.
4. Upravni odbor daje mišljenje o financijskom izvještaju Potpornog ureda.
5. Izvršni direktor do 1. srpnja nakon svake proračunske godine konačni financijski izvještaj, zajedno s mišljenjem upravnog odbora, šalje Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i Revizorskom sudu.
6. Konačni financijski izvještaj se objavljuje.
7. Izvršni direktor Revizorskom sudu do 30. rujna šalje odgovor na njegove primjedbe. On taj odgovor šalje i upravnom odboru.
8. Izvršni direktor Europskom parlamentu, na njegov zahtjev, prosljeđuje sve informacije potrebne za neometanu primjenu postupka za razrješnicu za dotičnu proračunsku godinu, u skladu s člankom 146. stavkom 3. Financijske uredbe.
9. Na preporuku Vijeća, koje djeluje kvalificiranom većinom, Europski parlament izvršnom direktoru podjeljuje razrješnicu u vezi s izvršenjem proračuna za godinu N, do 15. svibnja godine N + 2.
Članak 37.
Financijska uredba
Upravni odbor, nakon savjetovanja s Komisijom, donosi financijsku uredbu koja se primjenjuje na Potporni ured. Ona ne smije odstupati od Uredbe Komisije (EZ, Euratom) br. 2343/2002 od 19. studenoga 2002. o okvirnoj financijskoj uredbi za tijela iz članka 185. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (11), osim ako je takvo odstupanje izričito potrebno za djelovanje Potpornog ureda i uz prethodnu suglasnost Komisije.
POGLAVLJE 6.
ODREDBE O OSOBLJU
Članak 38.
Osoblje
1. Na osoblje Potpornog ureda, uključujući i izvršnog direktora, primjenjuje se Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europskih zajednica i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europskih zajednica utvrđeni u Uredbi (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (12) (Pravilnik o osoblju) te pravila koja su zajedno donijele institucije Unije za potrebe primjene tog Pravilnika o osoblju i Uvjeta zaposlenja.
2. Upravni odbor, u dogovoru s Komisijom, donosi potrebne provedbene mjere iz članka 110. Pravilnika o osoblju.
3. Potporni ured u odnosu na vlastito osoblje izvršava ovlasti koje Pravilnik o osoblju dodjeljuje tijelu za imenovanje, a Uvjeti zaposlenja ostalih službenika tijelu koje ima pravo sklapati ugovore.
4. Upravni odbor donosi odredbe, na temelju kojih Potporni ured može u okviru upućivanja zaposliti nacionalne stručnjake iz država članica.
Članak 39.
Povlastice i imuniteti
Na Potporni ured se primjenjuje Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije.
POGLAVLJE 7.
OPĆE ODREDBE
Članak 40.
Pravni status
1. Potporni ured je tijelo Unije. On ima pravnu osobnost.
2. Potporni ured u svim državama članicama ima najširu pravnu i poslovnu sposobnost, koju pravnim osobama priznaje nacionalno zakonodavstvo. Može, posebno, stjecati i raspolagati pokretnom i nepokretnom imovinom te biti stranka u sudskom postupku.
3. Potporni ured zastupa izvršni direktor.
Članak 41.
Jezik
1. Na Potporni ured se primjenjuju odredbe iz Uredbe br. 1 od 15. travnja 1958. o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (13).
2. Ne dovodeći u pitanje odluke donesene na temelju članka 342. UFEU-a, godišnje opće izvješće o aktivnostima Potpornog ureda i godišnji program rada iz točaka (c) i (f) članka 29. stavka 1. sastavljaju se na službenim jezicima institucija Europske unije.
3. Usluge prevođenja potrebne za funkcioniranje Potpornog ureda osigurava Centar za prevođenje za tijela Europske unije.
Članak 42.
Pristup dokumentima
1. Na dokumente koje čuva Potporni ured primjenjuje se Uredba (EZ) br. 1049/2001.
2. Upravni odbor, u roku od šest mjeseci od datuma svojeg prvog sastanka, donosi detaljna pravila za primjenu Uredbe (EZ) br. 1049/2001.
3. Protiv odluke koju donese Potporni ured na temelju članka 8. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 moguće je uložiti žalbu Europskom ombudsmanu ili pokrenuti postupak pred Sudom Europske unije, pod uvjetima utvrđenima u člancima 228. i 263. UFEU-a.
4. Obrada osobnih podataka u Potpornom uredu podliježe Uredbi (EZ) br. 45/2001.
Članak 43.
Sigurnosni propisi o zaštiti klasificiranih informacija i neklasificiranih osjetljivih informacija
1. Potporni ured primjenjuje sigurnosna načela sadržana u Odluci Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom od 29. studenoga 2001. o izmjeni njezina unutarnjega poslovnika (14), između ostalog, i odredbe za razmjenu, obradu i pohranjivanje klasificiranih informacija.
2. Potporni ured također primjenjuje sigurnosna načela povezana s obradom neklasificiranih osjetljivih informacija, koja je donijela i koja provodi Komisija.
Članak 44.
Borba protiv prijevara
1. U borbi protiv prijevara, korupcije i drugih nezakonitih aktivnosti, bez ikakvih ograničenja se primjenjuje Uredba (EZ) br. 1073/1999.
2. Potporni ured pristupa Međuinstitucionalnom sporazumu od 25. svibnja 1999. i, bez odlaganja, donosi odgovarajuće propise koji se primjenjuju na sve zaposlenike Potpornog ureda.
3. Odluke o financiranju te provedbeni sporazumi i instrumenti koji iz njih proizlaze izričito određuju da Revizorski sud i OLAF mogu, prema potrebi, izvršiti nadzor na licu mjesta nad primateljima sredstava Potpornog ureda i nad zastupnicima koji su odgovorni za njihovo dodjeljivanje.
Članak 45.
Odredbe o odgovornosti
1. Ugovorna odgovornost Potpornog ureda uređuje se pravom koje se primjenjuje na dotični ugovor.
2. Sud Europske unije je nadležan odlučivati na temelju bilo koje arbitražne klauzule sadržane u ugovorima koje sklopi Potporni ured.
3. U slučaju izvanugovorne odgovornosti, Potporni ured, u skladu s općim načelima zajedničkima za prava država članica, naknađuje svu štetu koju u obavljanju svojih dužnosti prouzroče službe ili osoblje Potpornog ureda.
4. Sud Europske unije nadležan je u sporovima u vezi s naknadom štete iz stavka 3.
5. Osobna odgovornost osoblja prema Potpornomu uredu uređuje se odredbama utvrđenima u Pravilniku o osoblju koji se na to osoblje primjenjuje.
Članak 46.
Ocjena i preispitivanje
1. Potporni ured najkasnije do 19. lipnja 2014. naručuje neovisnu vanjsku ocjenu svojih postignuća, na temelju mandata koji izdaje upravni odbor u dogovoru s Komisijom. Tom ocjenom je obuhvaćen utjecaj Potpornog ureda na praktičnu suradnju u području azila kao i njegov utjecaj na CEAS. U ocjeni se posvećuje dužna pozornost napretku postignutom u okviru njegova mandata, uključujući i procjenu, jesu li za osiguravanje učinkovite solidarnosti i podijeljene odgovornosti s državama članicama koje su pod posebnim pritiskom potrebne dodatne mjere. U ocjeni se posebno razmatra moguća potreba za izmjenom mandata Potpornog ureda, uključujući i financijske implikacije takve izmjene, te se ispituje primjerenost upravljačke strukture za izvršavanje zadaća Potpornog ureda. U ocjeni se vodi računa o pogledima interesnih skupina kako na razini Unije tako i na nacionalnoj razini.
2. Upravni odbor u dogovoru s Komisijom donosi odluku o vremenskom rasporedu budućih ocjena, uzimajući u obzir ocjene iz stavka 1.
Članak 47.
Upravni nadzor
Aktivnosti Potpornog ureda podliježu nadzoru Europskog ombudsmana, u skladu s člankom 228. UFEU-a.
Članak 48.
Suradnja s Danskom
Potporni ured olakšava operativnu suradnju s Danskom, uključujući razmjenu informacija i najboljih praksi u pitanjima koja su obuhvaćena njegovim aktivnostima.
Članak 49.
Suradnja s trećim i pridruženim zemljama
1. Potporni ured je otvoren za sudjelovanje Islanda, Lihtenštajna, Norveške i Švicarske kao promatrača. Sklapaju se aranžmani u kojima se posebno određuje narav, opseg i način sudjelovanja tih zemalja u radu Potpornog ureda. Takvi aranžmani uključuju odredbe o sudjelovanju u inicijativama Potpornog ureda, u financijskim doprinosima i u osoblju. U pogledu osoblja, ti aranžmani, u svakom slučaju, moraju biti u skladu s Pravilnikom o osoblju.
2. Potporni ured u okviru politike vanjskih poslova Unije u pitanjima koja su povezana s njegovim aktivnostima i u opsegu potrebnom za ispunjavanje njegovih zadaća, u dogovoru s Komisijom i u okviru svog mandata, potiče operativnu suradnju između država članica i trećih zemalja, osim onih iz stavka 1., a može surađivati i s tijelima trećih zemalja nadležnima za tehničke vidove onih područja koja su obuhvaćena ovom Uredbom, u okviru radnih aranžmana sklopljenih s tim tijelima u skladu s odgovarajućim odredbama UFEU-a.
Članak 50.
Suradnja s UNHCR-om
Potporni ured surađuje s UNHCR-om u područjima obuhvaćenima ovom Uredbom i u okviru radnih aranžmana sklopljenih s UNHCR-om. U ime Potpornog ureda upravni odbor odlučuje o radnim aranžmanima, uključujući i njihove proračunske implikacije.
Upravni odbor, nadalje, može odlučiti da Potporni ured stavi na raspolaganje financijska sredstva za pokrivanje troškova aktivnosti UNHCR-a koje nisu predviđene u okviru radnih aranžmana. Ta sredstva predstavljaju dio posebnih odnosa suradnje između Potpornog ureda i UNHCR-a u skladu s ovim člankom i s člankom 2. stavkom 5., člankom 5., člankom 9. stavkom 1., člankom 25. stavkom 4. i člankom 32. stavkom 2. U skladu s člankom 75. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2343/2002, primjenjuju se odgovarajuće odredbe Financijske uredbe i njezina provedbena pravila.
Članak 51.
Savjetodavni forum
1. Potporni ured vodi bliski dijalog s odgovarajućim organizacijama civilnog društva i s odgovarajućim nadležnim tijelima koja djeluju u području politike azila na lokalnoj, regionalnoj, nacionalnoj, europskoj ili međunarodnoj razini te u tu svrhu osniva Savjetodavni forum.
2. Savjetodavni forum predstavlja mehanizam za razmjenu informacija i objedinjavanje znanja. On osigurava bliski dijalog između Potpornog ureda i odgovarajućih interesnih skupina.
3. Savjetodavni forum je u skladu sa stavkom 1. otvoren za odgovarajuće interesne skupine. Potporni ured se obraća članovima Savjetodavnog foruma u skladu s posebnim potrebama koje su povezane s područjima koja su prepoznata kao prioritetna područja u radu Potpornog ureda.
UNHCR je ex officio član Savjetodavnog foruma.
4. Potporni ured poziva Savjetodavni forum, posebno da:
(a)
upravnom odboru iznese prijedloge u vezi s godišnjim programom rada koji se donosi u skladu s člankom 29. stavkom 1. točkom (f);
(b)
upravnom odboru pruži povratne informacije i predloži dodatne mjere u vezi s godišnjim izvješćem iz točke (c) članka 29. stavka 1. i godišnjim izvješćem o stanju u području azila u Uniji iz članka 12. stavka 1.; i
(c)
izvršnom direktoru i upravnom odboru priopći zaključke i preporuke s konferencija, seminara i sastanaka koji mogu koristiti radu Potpornog ureda.
5. Savjetodavni forum se sastaje najmanje jednom godišnje.
Članak 52.
Suradnja s agencijama Frontex, FRA i s drugim tijelima Unije te s međunarodnim organizacijama
Potporni ured surađuje s tijelima Unije, čije su aktivnosti povezane s njegovim područjem aktivnosti, a posebno s Frontexom, FRA-om i međunarodnim organizacijama koje su nadležne za pitanja koja uređuje ova Uredba, u okviru radnih aranžmana sklopljenih s tim tijelima u skladu s UFEU-om i s odredbama o nadležnosti tih tijela.
Suradnja stvara sinergiju između dotičnih tijela i sprečava udvostručavanje rada koji se obavlja u skladu s njihovim mandatom.
Članak 53.
Sporazum o sjedištu i uvjeti djelovanja
Potrebni aranžmani o smještaju Potpornog ureda u državi članici domaćinu i oprema koju ta država članica daje na raspolaganje te posebna pravila koja se u državi članici domaćinu Potpornog ureda primjenjuju na izvršnog direktora, članove upravnog odbora, osoblje Potpornog ureda i članove njihovih obitelji, određuju se u sporazumu o sjedištu između Potpornog ureda i države članice domaćina koji se sklapa nakon što se dobije odobrenje upravnog odbora. Država članica domaćin osigurava što je moguće bolje uvjete za ispravno funkcioniranje Potpornog ureda, uključujući višejezično, europski usmjereno školovanje i odgovarajuće prometne veze.
Članak 54.
Početak djelovanja Potpornog ureda
Potporni ured počinje u cijelosti djelovati do 19. lipnja 2011.
Komisija je odgovorna za osnivanje i početno djelovanje Potpornog ureda dok on ne dosegne operativnu sposobnost za izvršenje vlastitog proračuna.
U tu svrhu:
-
dok izvršni direktor, nakon što ga u skladu s člankom 30. imenuje upravni odbor, ne preuzme svoje dužnosti, zadaće dodijeljene izvršnom direktoru može privremeno obavljati dužnosnik Komisije,
-
dužnosnici Komisije mogu u okviru nadležnosti privremenog direktora ili izvršnog direktora obavljati dužnosti dodijeljene Potpornom uredu.
Privremeni direktor može, nakon odobrenja upravnog odbora, odobriti sva plaćanja koja se pokrivaju iz proračunskih sredstava Potpornog ureda, te može sklapati ugovore, uključujući i ugovore o zapošljavanju osoblja, nakon donošenja plana radnih mjesta Potpornog ureda.
Članak 55.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama u skladu s ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 19. svibnja 2010.