РЕШЕНИЕ № 1105/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно списъка на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза, и относно създаването на механизъм за създаването на този списък
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Въз основа на член 17, параграф 3, буква а) от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. (2), с решения SCH/Com-ex (98) 56 (3) и SCH/Com-ex (99) 14 (4) се въведе Ръководството за документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници, и върху които може да се поставя виза. Тези решения следва да се адаптират към институционалната и правна рамка на Съюза.
(2)
Списъкът на документи за пътуване, издадени от трети държави, следва да бъде наблюдаван систематично, за да се гарантира, че органите на държавите-членки, отговорни за обработката на молбите за виза и за граничния контрол, разполагат с точна информация за документите за пътуване, представяни от граждани на трети държави. Обменът на информация между държавите-членки за издавани документи за пътуване и за признаването от страна на държавите-членки на тези документи за пътуване, както и предоставянето на целия сборник на обществеността, следва да се модернизират и направят по-ефикасни.
(3)
Целта на списъка на документите за пътуване е двояка: от една страна, той позволява на органите за граничен контрол да проверяват дали даден документ за пътуване е признат за целите на преминаването на външните граници, както е установено в член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (5); от друга страна, той позволява на консулския персонал да проверява дали държавите-членки признават даден документ за пътуване за целите на нанасянето на визов стикер.
(4)
Съгласно член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (6) в рамките на местното шенгенско сътрудничество следва да се изготви пълен списък на документи за пътуване, издавани от държавата домакин.
(5)
Следва да се създаде механизъм, гарантиращ непрекъснатото актуализиране на списъка на документи за пътуване.
(6)
Предвид важното значение на сигурността на документите за пътуване за евентуалното им признаване Комисията, подпомагана от експерти от държавите-членки, следва да представи техническа оценка, когато това е целесъобразно.
(7)
Държавите-членки са и следва да останат компетентни за признаването на документи за пътуване за целите на разрешаване на притежателя да премине външните граници и за нанасянето на визов стикер.
(8)
Държавите-членки следва да уведомят за своята позиция по отношение на всички документи за пътуване и да се стремят да хармонизират своите позиции относно различните видове документи за пътуване. Тъй като пропускът на дадена държава-членка да уведоми за своята позиция по отношение на даден документ за пътуване може да създаде проблеми на притежателите на този документ за пътуване, следва да се създаде механизъм, който да задължава държавите-членки да заявят своята позиция относно признаването или непризнаването на тези документи. Този механизъм не следва да изключва възможността държавите-членки във всеки един момент да уведомят за промяна в своята позиция.
(9)
В дългосрочен план следва да бъде създадена онлайн база данни, съдържаща образци на всички документи за пътуване, за да се улесни проверката на даден документ за пътуване от страна на органите за граничен контрол и консулския персонал. Тази база данни следва да се актуализира в съответствие с всички промени в предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване от държавите-членки.
(10)
С информационна цел Комисията следва да изготви неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти, за които са я уведомили държавите-членки. Включените в списъка фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти не следва да подлежат на признаване или непризнаване. Те не следва да дават право на притежателите им да преминават външните граници и върху тях не могат да се поставят визи.
(11)
С цел да се осигурят еднакви условия за съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(12)
За съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване следва да бъде използвана процедурата по консултиране, тъй като тези актове представляват единствено сборник от издаваните документи за пътуване.
(13)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (9).
(14)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(15)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (12).
(16)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящото решение Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(17)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (13); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемането и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(18)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (14); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(19)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(20)
Настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се създава списък на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза („списък на документите за пътуване“), както и механизъм за съставянето на този списък.
2. Настоящото решение се прилага към документите за пътуване като национален паспорт (обикновен, дипломатически, служебен/официален или специален паспорт), документ за пътуване за извънредни ситуации, документ за пътуване на бежанци или на апатриди, документ за пътуване, издаден от международни организации, или laissez-passer.
3. Настоящото решение не засяга компетентността на държавите-членки по отношение на признаването на документите за пътуване.
Член 2
Съставяне на списъка на документите за пътуване
1. Комисията изготвя списъка на документите за пътуване с помощта на държавите-членки въз основа на информацията, събрана в рамките на местното шенгенско сътрудничество, както е посочено в член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009.
2. Списъкът на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 3
Структура на списъка на документите за пътуване
1. Списъкът се разделя на три части.
2. Част I се състои от документи за пътуване, издадени от трети държави и териториални власти, изброени в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (15).
3. Част II се състои от следните документи за пътуване, издавани от държавите-членки, включително издаваните от държавите-членки на Европейския съюз, които не участват в приемането на настоящото решение, както и от държавите-членки на Европейския съюз, които все още не прилагат изцяло разпоредбите на достиженията на правото от Шенген:
а)
документи за пътуване, издавани на граждани на трети държави;
б)
документи за пътуване, издавани на бежанци съгласно Конвенцията за статута на бежанците на Организацията на обединените нации от 28 юли 1951 г.;
в)
документи за пътуване, издавани на апатриди съгласно Конвенцията за статута на апатридите на Организацията на обединените нации от 28 септември 1954 г.;
г)
документи за пътуване, издавани на лица, които не са граждани на никоя държава и които пребивават в държава-членка;
д)
документи за пътуване, издавани от Обединеното кралство на британски поданици, които не са граждани на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия за целите на правото на Съюза.
4. Част III се състои от документи за пътуване, издавани от международни организации.
5. Като общо правило, включването в списъка на даден документ за пътуване се прилага за всички серии на този документ, които са все още валидни.
6. Ако трета държава не издава определен вид документ за пътуване, това се указва чрез вписване на „не се издава“ в списъка на документите за пътуване.
Член 4
Уведомяване за признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване
1. В срок от три месеца след съобщаването на списъка на документите за пътуване държавите-членки уведомяват Комисията за своята позиция относно признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване.
2. Ако дадена държава-членка пропусне да уведоми за своята позиция в посочените в параграф 1 срокове, съответният документ за пътуване се счита за признат, докато държавата-членка не уведоми за позицията си за непризнаване.
3. В рамките на комитета, посочен в член 8, параграф 1, държавите-членки обменят информация за основанията за признаването или непризнаването на конкретни документи за пътуване, с оглед постигането на хармонизирана позиция.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени на предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване.
Член 5
Нови издавани документи за пътуване
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за нови документи за пътуване, посочени в член 3, параграф 3, букви а)-г).
2. Държавите-членки информират Комисията за нови документи за пътуване, издавани от трети държави, държави-членки и международни организации, посочени в член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, буква д) и член 3, параграф 4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, се стреми да събира образци на нови документи за пътуване за съвместното им ползване.
3. Комисията актуализира списъка на документите за пътуване в съответствие с нотификациите и получената информация и отправя молба към държавите-членки да съобщят своята позиция относно признаването или непризнаването в съответствие с член 4.
4. Актуализираният списък на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 6
Информация относно известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти
Комисията също така съставя и актуализира неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти въз основа на получавана от държавите-членки информация.
Член 7
Оценка на документите за пътуване
1. За да подпомогне държавите-членки при тяхната техническа оценка на документите за пътуване, Комисията може с помощта на експерти от държавите-членки да осигури технически анализ на документите за пътуване, като по-специално се вземат предвид съответните стандарти и препоръки на Международната организация за гражданско въздухоплаване.
2. Ако е уместно, в рамките на това могат да се анализират и условията и процедурите за издаване на документи за пътуване.
3. Резултатите от посочените в параграфи 1 и 2 оценки се съобщават на държавите-членки.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет (Комитет по документите за пътуване). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Публикуване на списъците
Комисията предоставя списъка на документите за пътуване, включително нотификациите съгласно член 4, както и списъка, посочен в член 6, на разположение на държавите-членки и на обществеността посредством постоянно актуализирана електронна публикация.
Член 10
Отмяна
Решения SCH/Com-ex (98) 56 и SCH/Com-ex (99) 14 се отменят.
Член 11
Влизане в сила
1. Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящото решение се прилагат от датата на влизането му в сила с изключение на член 10, който се прилага от датата на първото публикуване от страна на Комисията на списъка на документите за пътуване.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
32011D1105
L 287/9
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA br. 1105/2011/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2011.
o popisu putnih isprava koje nositelju omogućuju prijelaz vanjskih granica i u koje se može upisati viza, te o uspostavi mehanizma za uspostavu tog popisa
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Na temelju članka 17. stavka 3. točke (a) Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14.lipnja 1985. (2), odlukama SCH/Com-ex (98)56 (3) i SCH/Com-ex (99)14 (4) uspostavljen je Priručnik putnih isprava koje nositelju omogućuju prijelaz vanjskih granica i u koje se može upisati viza. Te bi se odluke trebale prilagoditi institucionalnom i pravnom okviru Unije.
(2)
Popis putnih isprava koje izdaju treće zemlje trebalo bi sustavno pratiti kako bi se osigurao nadzor. Granice imaju na raspolaganju točne informacije o putnim ispravama koje predoče državljani trećih zemalja. Razmjenu informacija između država članica o izdanim putnim ispravama i o priznavanju tih putnih isprava od strane država članica, te omogućivanju pristupa javnosti cjelokupnom popisu trebalo bi ažurirati i učiniti učinkovitijom.
(3)
Svrha popisa putnih isprava je dvojaka: s jedne strane omogućuje tijelima granične kontrole da provjere je li određena putna isprava priznata za potrebe prijelaza vanjskih granica, kako je to određeno u članku 5. stavku 1. točki (a) Uredbe (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (5); s druge strane omogućuje konzularnom osoblju da provjeri priznaju li države članice određenu putnu ispravu za potrebe stavljanja vizne naljepnice.
(4)
Na temelju članka 48. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (6) u okviru schengenske suradnje na lokalnoj razini trebalo bi sastaviti iscrpan popis putnih isprava koje izdaje zemlja domaćin.
(5)
Trebalo bi uspostaviti mehanizam za osiguranje stalnog ažuriranja popisa putnih isprava.
(6)
S obzirom na važnost sigurnosti putnih isprava, u vezi s njihovim mogućim priznavanjem, Komisija bi, uz pomoć stručnjaka iz država članica,, prema potrebi, trebala osigurati tehničko ocjenjivanje.
(7)
Države članice su nadležne, i trebale bi ostati nadležne, za priznavanje putnih isprava za potrebe omogućivanja prijelaza vanjskih granica njihovom nositelju i stavljanje vizne naljepnice.
(8)
Države članice bi trebale obavijestiti o svojem stajalištu u vezi sa svim putnim ispravama te nastojati uskladiti svoja stajališta o različitim vrstama putnih isprava. Budući da neobavješćivanje o stajalištu od strane države članice u vezi s putnom ispravom može nositelju te putne isprave prouzročiti poteškoće, trebalo bi uspostaviti mehanizam kojim se države članice obvezuju da priopće svoje stajalište o priznavanju odnosno nepriznavanju takvih isprava. Taj mehanizam ne bi trebao države članice sprečavati da u bilo kojem trenutku priopće izmjenu svog stajališta.
(9)
Dugoročno bi trebalo uspostaviti mrežnu bazu podataka s uzorcima svih putnih isprava kako bi se tijelima granične kontrole i konzularnom osoblju olakšalo pregled određene putne isprave. Tu bazu podataka bi trebalo ažurirati u skladu sa svim promjenama prethodnih stajališta o priznavanju odnosno nepriznavanju određene putne isprave od strane država članica.
(10)
Za potrebe obavješćivanja Komisija bi trebala sastaviti okvirni popis fantazijskih ili kamuflažnih putovnica (fantasy and camouflage passports) o kojima su je obavijestile države članice. Fantazijske i kamuflažne putovnice koje su na popisu ne bi trebale biti predmet priznavanja ili nepriznavanja. Njihovim nositeljima se ne bi trebao omogućiti prijelaz vanjskih granica i u njih se ne bi trebala upisati viza.
(11)
Za osiguranje jedinstvenih uvjeta za prikupljanje i ažuriranje popisa putnih isprava, na Komisiju bi trebalo prenijeti provedbene ovlasti. Te ovlasti bi trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članice nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (7).
(12)
Za sastavljanje i ažuriranje popisa putnih isprava trebalo bi koristiti savjetodavni postupak, s obzirom na to da ti akti čine samo zbirku izdanih putnih isprava.
(13)
Što se tiče Islanda i Norveške, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma kojeg su sklopili Vijeće Europske unije i Republika Island i Kraljevina Norveška o pridruživanju tih Islanda i Norveške provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (8), koje spadaju u područje iz članka 1. točaka A, B i C Odluke Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim dogovorima za primjenu tog Sporazuma (9).
(14)
Što se tiče Švicarske, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (10), koje spadaju u područje iz članka 1. točaka A, B i C Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (11).
(15)
Što se tiče Lihtenštajna, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola koji je potpisan između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje spadaju u područje iz članka 1. točaka A, B i C Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (12).
(16)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. Kako se ova Odluka temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska u skladu s člankom 4. toga Protokola u roku šest mjeseci, nakon što Vijeće donese ovu Odluku, odlučuje hoće li Odluku prenijeti u svoje nacionalno pravo.
(17)
Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (13); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
(18)
Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (14); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
(19)
Što se tiče Cipra ova Odluka predstavlja akt koji se temelji na schengenskoj pravnoj stečevini ili je na koji drugi način s njom povezan u smislu članka 3. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2003.
(20)
Ova Odluka predstavlja akt koji se temelji na schengenskoj pravnoj stečevini ili je na koji drugi način s njom povezan u smislu članka 4. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2005,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Odlukom uspostavlja popis putnih isprava koje nositelju omogućuju prijelaz vanjskih granica i u koje se može upisati viza (popis putnih isprava) te mehanizam za njegovo sastavljanje.
2. Ova se Odluka primjenjuje na putne isprave kao što su nacionalna putovnica (obična, diplomatska, servisna/službena ili posebna putovnica), privremena putna isprava, putna isprava izbjeglice ili osobe bez državljanstva, putna isprava koju su izdale međunarodne organizacije, ili propusnica.
3. Ova Odluka ne utječe na nadležnost država članica za priznavanje putnih isprava.
Članak 2.
Sastavljanje popisa putnih isprava
1. Komisija sastavlja popis putnih isprava uz pomoć država članica na temelju informacija prikupljenih u okviru schengenske suradnje na lokalnoj razini, kako je navedeno u članku 48. stavku 1. točki (c) Uredbe (EZ) br. 810/2009.
2. Popis putnih isprava sastavlja se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 8. stavka 2.
Članak 3.
Struktura popisa putnih isprava
1. Popis putnih isprava sastavljen je od triju dijelova.
2. U dijelu I. su putne isprave koje su izdale treće zemlje i teritorijalni subjekti navedeni u prilozima I. i II. Uredbi Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (15).
3. U dijelu II. su sljedeće putne isprave koje su izdale države članice, uključujući isprave koje su izdale države članice Europske unije koje ne sudjeluju u donošenju ove Odluke i države članice Europske unije koje još ne primjenjuju u cijelosti odredbe schengenske pravne stečevine:
(a)
putne isprave izdane državljanima trećih zemalja;
(b)
putne isprave izdane izbjeglicama u skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o statusu izbjeglica od 28. srpnja 1951.
(c)
putne isprave izdane osobama bez državljanstva u skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o statusu osoba bez državljanstva od 28. rujna 1954.
(d)
putne isprave izdane osobama koje nemaju državljanstvo nijedne zemlje i koje imaju boravište u državi članici;
(e)
putne isprave koje je izdala Ujedinjena Kraljevina britanskim građanima koji nisu državljani Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za potrebe prava Unije.
4. U dijelu III. su putne isprave koje su izdale međunarodne organizacije.
5. Opće je pravilo da se uvrštavanje određene putne isprave na popis primjenjuje na sve serije te putne isprave koje su još važeće.
6. Ako treća zemlja ne izdaje određene vrste putne isprave, to se na popisu putnih isprava naznačuje izrazom „neizdano”.
Članak 4.
Obavijest o priznavanju odnosno nepriznavanju putnih isprava s popisa.
1. Države članice u roku tri mjeseca od priopćenja o popisu putnih isprava obavješćuju Komisiju o svojem stajalištu o priznavanju odnosno nepriznavanju navedenih putnih isprava.
2. Ako država članica o svojem stajalištu ne obavijesti Komisiju u roku iz stavka 1., smatra se da se predmetna putna isprava priznaje do obavijesti države članice o nepriznavanju.
3. Države članice razmjenjuju podatke u okviru odbora iz članka 8. stavka 1. o razlozima za priznavanje odnosno nepriznavanje posebnih putnih isprava, s ciljem postizanja usklađenog stajališta.
4. Države članice obavješćuju Komisiju o svim promjenama prethodnih stajališta o priznavanju odnosno nepriznavanju određene putne isprave.
Članak 5.
Izdane nove putne isprave
1. Države članice obavješćuju Komisiju o novim putnim ispravama iz članka 3. stavka 3. točaka od (a) do (d).
2. Države članice obavješćuju Komisiju o novim putnim ispravama koje su izdale treće zemlje, države članice i međunarodne organizacije iz članka 3. stavka 2., članka 3. stavka 3. točke (e) i članka 3. stavka 4. Komisija u suradnji s državama članicama nastoji prikupiti uzorke novih putnih isprava zbog njihove međusobne razmjene.
3. Komisija ažurira popis putnih isprava u skladu s obavijestima i dobivenim informacijama i poziva države članice da je obavijeste o svom stajalištu o priznavanju odnosno nepriznavanju u skladu s člankom 4.
4. Ažurirani popis putnih isprava sastavlja se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 8. stavka 2.
Članak 6.
Informacije o poznatim fantazijskim i kamuflažnim putovnicama
Komisija na temelju informacija dobivenih od država članica sastavlja i ažurira okvirni popis poznatih fantazijskih i kamuflažnih putnih isprava.
Članak 7.
Ocjenjivanje putnih isprava
1. Komisija može, uz pomoć stručnjaka iz država članica, kao pomoć državama članicama pri njihovoj tehničkoj ocjeni putnih isprava, osigurati tehničku analizu putnih isprava, posebno pritom uzimajući u obzir odgovarajuće standarde i preporuke Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo.
2. Prema potrebi u tom se okviru mogu analizirati i uvjeti i postupci za izdavanje putnih isprava.
3. Rezultati ocjena iz stavaka 1. i 2. priopćuju se državama članicama.
Članak 8.
Postupak Odbora
1. Komisiji pomaže odbor (dalje u tekstu „Odbor za putne isprave”). Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 9.
Objava popisa
Komisija daje na raspolaganje državama članicama i javnosti popis putnih isprava, uključujući obavijesti na temelju članka 4., i popis iz članka 6., putem stalno ažurirane elektroničke objave.
Članak 10.
Stavljanja izvan snage
Odluke SCH/Com-ex (98)56 i SCH/Com-ex (99)14 stavljaju se izvan snage.
Članak 11.
Stupanje na snagu.
1. Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Ova se Odluka primjenjuje s učinkom od datuma stupanja na snagu, osim članka 10., koji se primjenjuje s učinkom od datuma kad Komisija prvi put objavi popis putnih isprava.
Članak 12.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2011.