РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 389/2012 НА СЪВЕТА
от 2 май 2012 година
относно административното сътрудничество в областта на акцизите и за отмяна на Регламент (ЕO) № 2073/2004
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2073/2004 на Съвета от 16 ноември 2004 г. относно административното сътрудничество в областта на акцизите (3) се предвижда обща система, в която, за да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство и като мярка в борбата срещу избягване на заплащането на акцизи и произтичащите нарушения на вътрешния пазар, държавите членки си оказват взаимна помощ и си сътрудничат с Комисията. С оглед на натрупания опит и последните тенденции се налага внасянето на някои промени в този регламент. Като се има предвид броят на необходимите промени, регламентът следва да бъде заменен от съображения за яснота.
(2)
Завършването на вътрешния пазар продължава да изисква система за административно сътрудничество в областта на акцизите, обхващащо всички аспекти на законодателството, свързани с прилагането на акцизите по отношение на стоките, посочени в член 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз (4).
(3)
С оглед на ефективността и бързината и от съображения, свързани с разходите, е изключително важно да се засили ролята на електронните средства при обмена на информация. Предвид повторяемостта на някои искания и езиковото многообразие в Съюза е важно да се гарантира по-широкото използване на стандартни формуляри при обмена на информация с оглед на по-бързата обработка на исканията за информация. Тези изисквания могат да се постигнат най-добре чрез системното използване на компютризираната система, създадена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (5). Тази система сега предлага по-големи възможности, отколкото по времето на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 2073/2004, и нейното разработване ще продължи. Поради това от държавите членки следва да се изисква да я използват винаги когато това е възможно.
(4)
Обменът на информация по въпроси, свързани с акцизите, е до голяма степен необходим, за да се добие точна представа за акцизните задължения на определени лица, като в същото време държавите членки не могат се ангажират с опити за извличане на информация, нито да искат информация, която няма връзка с акцизните задължения на дадено лице, установима група или категория от лица.
(5)
За целите на правилното координиране на информационните потоци е необходимо да се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по отношение на централно звено за връзка във всяка държава членка. Тъй като от съображения за ефикасност може да са необходими по-преки контакти между органите и длъжностните лица на държавите членки, разпоредбите за делегиране и определяне на компетентни длъжностни лица също следва да се запазят.
(6)
С цел необходимата информация да бъде налична своевременно, разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004, изискващи запитаният орган да действа възможно най-бързо и най-малкото в рамките на определен срок, следва да се запазят. Въпреки това крайният срок за предоставяне на информация, с която запитаната държава членка вече разполага, следва да бъде по-кратък от стандартния срок.
(7)
За ефективното наблюдение на акцизните процедури при трансгранично движение е необходимо в рамките на административното сътрудничество да продължи да се предвижда възможността за паралелен контрол от държавите членки и за присъствието на длъжностни лица на една държава членка на територията на друга държава членка.
(8)
Трудностите, свързани с трансграничното уведомяване за административни решения и мерки, следва да продължават да бъдат разрешавани, като се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по тези въпроси.
(9)
С оглед на ефективната борба с измамите следва да се запазят разпоредбите относно обмена на информация без предварително искане. За да се улесни този обмен, следва да се определят категориите информация, които ще се обменят задължително.
(10)
Държавите членки следва да продължат да могат да обменят по свой избор информация, необходима за правилното прилагане на акцизното законодателство, когато тази информация попада извън категориите информация, които се обменят автоматично.
(11)
Обратната информация е подходящо средство да се гарантира непрекъснатото подобряване на качеството на обменяната информация. Поради тази причина следва да се въведе рамка за предоставяне на обратна информация.
(12)
Електронното съхраняване от държавите членки на някои конкретни данни относно разрешенията на икономическите оператори и данъчните складове е изключително важно за правилното функциониране на системата за акцизи и за борбата срещу измамите. То позволява бърз обмен на тези данни между държавите членки и автоматичен достъп до информацията. Това може да се постигне чрез използване на информацията, която вече се съдържа в националните компютризирани системи за акцизи, чрез разработване на анализ на риска, който подобрява съхраняваната на национално равнище информация относно икономически оператори с акцизни задължения и движението на техните акцизни стоки в рамките на Съюза, и чрез включването на определена информация във връзка с данъчно задължени лица и техните сделки. Тъй като процедурите за определяне или възстановяване на акцизи, както и давностните срокове и други срокове са различни в отделните държави членки, за да се гарантира ефективна взаимопомощ за прилагането на акцизното законодателство при случаи с трансграничен характер, е необходимо да се предвиди минимален срок, по време на който всяка държава членка следва да съхранява тази информация.
(13)
За да бъде надеждна информацията, съхранявана в електронните бази данни, следва да се предвиди тези бази данни да бъдат редовно актуализирани.
(14)
Икономическите оператори следва да могат да извършат бързо проверките, необходими за движенията на акцизни стоки. Следва да им се предостави възможност да потвърждават валидността на акцизните номера по електронен път посредством централен регистър, поддържан от Комисията и захранван от информацията, която се съдържа в националните бази данни.
(15)
Националните правила по отношение на банковата тайна биха могли да попречат на ефикасността на механизмите, предвидени в настоящия регламент. Във връзка с това държавите членки следва да нямат правото да отказват предоставяне на информация единствено въз основа на тези правила.
(16)
Настоящият регламент следва да не засяга, а да допълва другите приети на равнището на Съюза мерки, които допринасят за борбата срещу нередностите и измамите в областта на акцизите.
(17)
По съображения за яснота е целесъобразно в настоящия регламент да се потвърди, че когато информацията или документите се получават с разрешение или по искане на съдебен орган, предоставянето на информацията или на документите на компетентния орган на друга държава членка е предмет на получаване на разрешение от съдебния орган, ако това разрешение се изисква съгласно законодателството на съобщаващата държава членка.
(18)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) регламентира обработването на лични данни, извършвано от държавите членки в рамките на настоящия регламент. Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) регламентира обработването на лични данни, извършвано от Комисията съгласно настоящия регламент.
(19)
Обменът на информация с трети държави доказа ползата си за правилното прилагане на акцизното законодателство и по тази причина следва да се запази. В Директива 95/46/ЕО са установени специфични условия за съобщаването на информация за трети държави, които трябва да се спазват от държавите членки.
(20)
С оглед на ефективното прилагане на настоящия регламент може да бъде необходимо да се ограничи обхватът на някои права и задължения, предвидени в Директива 95/46/ЕО, по-специално правата, определени в член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от нея, за да се защитят важни икономически и финансови интереси на държавите членки, като се имат предвид потенциалната загуба на приходи за държавите членки и изключителното значение на информацията, обхваната от настоящия регламент, за ефективността на борбата с измамите. Като се има предвид необходимостта от запазване на доказателства в случаите на предполагаеми данъчни нередности или измама, както и за да се предотврати намеса по отношение на правилната оценка относно спазването на акцизното законодателство, в хода на обмена на лични данни съгласно настоящия регламент може да е необходимо да се ограничат задълженията на администратора на данните и правата на субекта на данните, отнасящи се до предоставяне на информация, достъп до данни и публичност на операциите по обработка. Държавите членки следва да бъдат задължени да прилагат тези ограничения, доколкото те са необходими и пропорционални.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на някои членове от настоящия регламент и да се опишат основните категории данни, които могат да се обменят от държавите членки съгласно настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите държавите-членки упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(22)
За приемането на тези актове за изпълнение следва да се използва процедурата по разглеждане, като се има предвид, че тези актове са мерки от общ характер по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(23)
Необходимо е да се наблюдава и оценява действието на настоящия регламент. С оглед на това следва да се предвиди разпоредба за събирането на статистическа и друга информация от държавите членки и за изготвянето на редовни доклади от Комисията.
(24)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно опростяването и укрепването на административното сътрудничество между държавите членки, което изисква хармонизиран подход, не може да бъде постигната в достатъчна степен само от държавите членки, а предвид необходимото единство и ефикасност може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(25)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни (член 8). С оглед на ограниченията, установени с настоящия регламент, обработването на такива данни, извършвано в рамките на настоящия регламент, не излиза извън рамките на необходимото и пропорционалното за целите на защита на законните фискални интереси на държавите членки.
(26)
Регламент (ЕО) № 2073/2004 следва да бъде отменен.
(27)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище (9),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят условията, при които компетентните органи в държавите членки, отговорни за прилагането на акцизното законодателство, ще си сътрудничат и ще сътрудничат на Комисията, за да се гарантира спазването на това законодателство. За тази цел регламентът определя правила и процедури, които предоставят възможност на компетентните органи на държавите членки да си сътрудничат и да обменят по електронен път или по друг начин информацията, която е необходима, за да се осигури правилното прилагане на акцизното законодателство.
2. Настоящият регламент не засяга прилагането в държавите членки на правилата за взаимопомощ по наказателноправни въпроси.
3. Той не засяга изпълнението на по-широки задължения във връзка с взаимопомощта, произтичащи от други правни инструменти, включително двустранни и многостранни споразумения.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„компетентен орган“ означава органът, определен в съответствие с член 3, параграф 1;
2)
„запитващ орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, отправящи искане за съдействие от името на компетентния орган;
3)
„запитан орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, получаващи искането за съдействие от името на компетентния орган;
4)
„акцизна служба“ означава всяка служба, в която могат да се изпълняват формалностите, предвидени в акцизното законодателство;
5)
„автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, свързана със събитие, представляващо интерес, както и когато информацията стане налична, различно от обмена на информация, предвиден в член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
6)
„редовен автоматичен обмен“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, на предварително установени редовни интервали;
7)
„спонтанен обмен“ означава съобщаването на информация без предварително отправено искане на друга държава членка, което не e обхванато от точка 5 или 6, или от член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
8)
„компютризирана система“ означава компютризираната система за движението и контрола върху акцизните стоки, установена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (10);
9)
„лице“ означава физическо лице, юридическо лице, всяко сдружение на лица, което не е юридическо лице, но е с призната правоспособност да извършва правни действия съгласно правото на Съюза или националното право, и всякакво друго правно образувание от каквото и да е естество и форма, без значение дали има правосубектност;
10)
„икономически оператор“ означава лице, което в рамките на своята стопанска дейност участва в дейности, попадащи в обхвата на акцизното законодателство, независимо дали има право за това или не;
11)
„по електронен път“ означава чрез използване на електронно оборудване от всякакъв тип, което може да обработва, включително да изпраща и да компресира, и да съхранява данни и включва компютризираната система, определена в точка 8;
12)
„акцизен номер“ означава идентификационният номер, предоставен от държавите членки за акцизни цели в данните за икономическите оператори и помещенията, посочени в член 19, параграф 1, букви а) и б);
13)
„движение на акцизни стоки в рамките на Съюза“ означава движението между две или повече държави членки на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз по смисъла на глава IV от Директива 2008/118/ЕО или на акцизни стоки след освобождаване за потребление по смисъла на глава V, раздел 2 от Директива 2008/118/ЕО;
14)
„административен контрол“ означава всякакъв вид контрол, проверки и други действия, предприети от органите, които са компетентни във връзка с прилагането на акцизното законодателство, при изпълнение на задълженията им, за да се гарантира правилното прилагане на това законодателство;
15)
„мрежа CCN/CSI“ означава общата платформа, базирана на обща комуникационна мрежа (CCN) и общ системен интерфейс (CSI), разработена от Съюза за осигуряване на обмена по електронен път между компетентните органи в областта на митата и данъчното облагане;
16)
„акцизи“ означава данъците, посочени в член 1, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО;
17)
„документ за административна взаимопомощ“ означава документ, установен в рамките на компютризираната система и използван за обмен на информация съгласно член 8, 15 или 16, и използван за последващ обмен съгласно член 8 или 16;
18)
„документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура“ е документ на хартиен носител, използван за обмен на информация съгласно член 8 или 15, в случай че компютризираната система не е на разположение;
19)
„паралелен контрол“ означава свързани с акцизното законодателство съгласувани проверки по отношение на състоянието на икономически оператор или на свързани лица, организирани от две или повече участващи държави членки, които имат общи или допълващи се интереси.
Член 3
Компетентни органи
1. Всяка държава членка определя компетентния орган, от чието име ще се прилага настоящият регламент. Тя своевременно информира Комисията за определения орган и за всяка последваща промяна.
2. Комисията предоставя списък с компетентните органи и публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Централни звена за връзка за акцизите и отдели за връзка
1. Компетентният орган на всяка държава членка определя централно звено за връзка за акцизите, на което се делегира главната отговорност за контакти с другите държави членки в областта на административното сътрудничество във връзка с акцизното законодателство. Той информира за това Комисията и компетентните органи на другите държави членки.
На централното звено за връзка за акцизите може да се възложи също отговорността за осъществяване на контактите с Комисията за целите на настоящия регламент.
2. За пряк обмен на информация съгласно настоящия регламент компетентните органи на всяка държава членка могат да посочат отдели за връзка, различни от централното звено за връзка за акцизите, които разполагат с компетентност, определена в съответствие с националното законодателство или политика.
Централното звено за връзка за акцизите осигурява актуализирането на списъка на тези отдели и го предоставя на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
Член 5
Компетентни длъжностни лица
1. Компетентният орган на всяка държава членка може също да определи, при установени от съответната държава членка условия, компетентни длъжностни лица, които могат пряко да обменят информация по настоящия регламент.
Компетентният орган може да ограничи обхвата на това определяне.
Централното звено за връзка за акцизите отговаря за актуализацията на списъка на компетентните длъжностни лица и за предоставянето му на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
2. Длъжностните лица, обменящи информация по членове 12 и 13, се считат за компетентни длъжностни лица за целта на тези членове в съответствие с условията, определени от компетентните органи.
Член 6
Задължения на централните звена за връзка за акцизите, отделите за връзка и компетентните длъжностни лица
1. Централното звено за връзка за акцизите носи главната отговорност за обмена на информация за движението на акцизни стоки между държавите членки, и по-специално носи главната отговорност за:
а)
обмена на информация по член 8;
б)
изпращането на уведомления за административни решения и мерки, поискани от държавите членки по член 14;
в)
задължителния обмен на информация по член 15;
г)
незадължителния спонтанен обмен на информация по член 16;
д)
предоставянето на обратна информация при последващите действия по член 8, параграф 5 и член 16, параграф 2;
е)
обмена на информация, съхранявана в електронната база данни, предвидена в член 19;
ж)
предоставянето на статистическа и друга информация по член 34.
2. Когато отдели за връзка или компетентни длъжностни лица изпращат или получават молби за съдействие или отговори на такива молби за съдействие, те информират централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка при определените от нея условия.
3. Когато отдел за връзка или компетентно длъжностно лице получи искане за съдействие, изискващо действия извън неговата териториална или оперативна компетентност, те го изпращат незабавно на централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка и информират за това запитващия орган. В такъв случай срокът, установен в член 11, започва да тече от деня след датата, на която искането за съдействие е изпратено до централното звено за връзка за акцизите и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка, но не по-късно от една седмица след получаването на искането съгласно посоченото в първото изречение на настоящия параграф.
Член 7
Информация или документи, получени с разрешение или по искане на съдебния орган
1. Предоставянето на компетентния орган на друга държава членка на информация или документи, получени от компетентен орган с разрешение или по искане на съдебен орган, е предмет на получаване на предварително разрешение на съдебния орган, ако такова разрешение се изисква съгласно националното право.
2. Когато при искане на информация съдебният орган откаже да даде такова разрешение на запитания орган, последният информира запитващия орган за това в съответствие с член 25, параграф 5.
ГЛАВА II
СЪТРУДНИЧЕСТВО ПРИ ПОИСКВАНЕ
Член 8
Общи задължения на запитания орган
1. По искане на запитващия орган запитаният орган съобщава информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, включително всяка информация, отнасяща се до конкретен случай или случаи, по-специално по отношение на движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза.
2. За целите на съобщаването на информацията, посочена в параграф 1, запитаният орган организира извършването на всякакъв административен контрол, необходим за получаването на тази информация.
3. Искането, посочено в параграф 1, може да включва мотивирано искане за конкретен административен контрол. Ако запитаният орган реши, че извършването на административен контрол не е необходимо, той незабавно съобщава на запитващия орган мотивите за своето решение.
4. За да получи исканата информация или извърши искания административен контрол, запитаният орган или всеки административен орган, към който запитаният орган се обръща за помощ, действа така, както би действал за своя сметка или по искане на друг орган в неговата държава членка.
5. Запитаният орган може да поиска запитващият орган да предостави обратна информация за последващите действия, предприети от запитващата държава членка въз основа на предоставената информация. Ако има отправено такова искане, запитващият орган изпраща обратна информация възможно най-бързо, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, при условие че това не му налага непропорционална тежест.
Член 9
Форма на искането и отговора
1. Исканията за информация и за административен контрол съгласно член 8 и отговорите на тези искания се обменят, като се използва документът за административна взаимопомощ при условията на параграф 4 от настоящия член.
Когато компютризираната система не е на разположение, се използва документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура вместо документа за административна взаимопомощ.
2. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ;
в)
образеца, формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
г)
правилата и процедурите, свързани с използването на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
Комисията може също да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в член 8, параграф 5.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
3. Всяка държава членка определя ситуациите, при които се счита, че компютризираната система не е на разположение.
4. Когато използването на документ за административна взаимопомощ не е практично, обменът на съобщения може по изключение да се извършва частично или изцяло по друг начин. При такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
Член 10
Предоставяне на документи
1. Документи с всякакво съдържание, предоставяни съгласно член 8, се прилагат към документа за административна взаимопомощ, посочен в член 9, параграф 1.
Въпреки това, когато това е невъзможно или непрактично, документите се предоставят по електронен път или по друг начин.
2. Запитаният орган е задължен да предостави оригинални документи само в случаите, когато тези документи са необходими за постигане на целта на запитващия орган и когато тяхното предоставяне не противоречи на разпоредбите, приложими в държавата членка на запитания орган.
Член 11
Срок
1. Запитаният орган предоставя информацията по член 8 във възможно най-кратък срок и не по-късно от три месеца след датата на получаване на искането.
Въпреки това, ако запитаният орган вече разполага с тази информация, срокът е един месец.
2. В някои случаи, попадащи в специална категория, запитващият и запитаният орган могат да договорят помежду си срокове, различни от предвидените в параграф 1.
3. Когато запитаният орган не може да отговори на искането в рамките на посочения в параграф 1 срок, той информира запитващия орган в рамките на един месец за причините, поради които не е могъл да го направи, като използва документа за административна взаимопомощ и посочва кога очаква, че ще може да отговори.
Член 12
Участие на длъжностни лица от други държави членки в административния контрол
1. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, упълномощени от запитващия орган, могат да присъстват в служебните помещения на административните органи на запитаната държава членка или всяко друго място, където тези органи изпълняват своите задължения, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато исканата информация се съдържа в документи, до които длъжностните лица на запитания орган имат достъп, на длъжностните лица на запитващия орган се предоставят копия от тях.
2. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, посочени от запитващия орган, могат да присъстват по време на административния контрол, провеждан на територията на запитаната държава членка, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато се постигне такова споразумение, длъжностните лица от запитващия орган могат да имат достъп до същите помещения и документи като длъжностните лица от запитания орган чрез посредничеството на тези длъжностни лица и единствено за целите на осъществяването на административен контрол. Длъжностните лица на запитващия орган провеждат контрол или задават въпроси единствено със съгласието и под надзора на длъжностни лица на запитания орган. Те не упражняват правомощията по извършване на проверка, предоставени на длъжностните лица на запитания орган.
3. Длъжностните лица на запитващия орган, намиращи се в друга държава членка в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят оправомощаващ ги писмен документ, удостоверяващ тяхната самоличност и качеството им на длъжностни лица.
Член 13
Паралелен контрол
1. С оглед обмена на информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, две или повече държави членки могат да се споразумеят, въз основа на анализ на риска, за извършването на паралелен контрол на собствената си територия относно акцизните задължения на един или повече икономически оператори или други лица, които са от общ или допълващ се интерес, в случаите, когато те считат, че този контрол би бил по-ефективен от контрола, осъществяван само от една държава членка.
2. С цел въвеждането на паралелен контрол, в съответствие с параграф 1, компетентният орган на държавата членка представя предложение на компетентните органи на другите заинтересовани държави членки.
В предложението:
a)
се уточнява случаят или случаите, предложени за паралелен контрол;
б)
се идентифицира индивидуално всяко лице, което ще бъде обект на планирания контрол;
в)
се посочват причините, обосноваващи необходимостта от общ контрол;
г)
се посочва периодът от време, когато се планира осъществяването на този контрол.
3. Компетентните органи, които са получили посоченото в параграф 2 предложение, потвърждават своето съгласие относно участието си в паралелния контрол или съобщават своя мотивиран отказ на предлагащия компетентен орган възможно най-скоро, но не по-късно от един месец след получаването на предложението.
4. Всеки компетентен орган, който участва в паралелен контрол, посочва представител, който отговаря за надзора и координирането на работата по паралелния контрол.
5. След провеждането на паралелния контрол компетентните органи информират своевременно централното звено за връзка за акцизите на другите държави членки за всички установени по време на паралелния контрол методи или практики, които са били използвани или се предполага, че са били използвани за нарушаване на акцизното законодателство, когато такава информация може да бъде от особен интерес за другите държави членки.
Член 14
Искане за уведомяване за административни решения и мерки
1. По искане на запитващия орган запитаният орган, в съответствие с приложимите правила за извършване на такова уведомяване в неговата държава членка, уведомява адресата за всички решения и мерки, взети от административните органи на запитващата държава членка във връзка с прилагането на акцизното законодателство.
2. Исканията за уведомяване, посочени в параграф 1, уточняват предмета на решението или мярката, за които се отнася уведомяването, както и името, адреса и всяка друга информация, която има отношение за идентифициране на адресата.
3. Запитаният орган информира незабавно запитващия орган за своите действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, и го уведомява за датата на изпращане на решението или мярката до адресата.
4. Когато запитаният орган не може да предприеме действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, той информира за това запитващия орган в писмена форма в рамките на един месец след получаване на искането.
Запитаният орган не може да откаже да предприеме действия по такова искане поради съдържанието на решението или мярката, за които се отнася уведомяването.
5. Запитващият орган отправя искане за уведомяване съгласно настоящия член само когато не е в състояние да уведоми адресата в съответствие с правилата, уреждащи уведомяването за съответните инструменти в запитващата държава членка, или когато такова уведомяване би породило непропорционални трудности.
6. Настоящият член не се прилагат за документите, посочени в член 8 от Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 г. относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (11).
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ БЕЗ ПРЕДВАРИТЕЛНО ИСКАНЕ
Член 15
Задължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на всяка държава членка изпращат до компетентните органи на всички други заинтересовани държави членки, без предварително искане и посредством редовен автоматичен обмен или автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие, информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, в следните случаи:
a)
при наличие или съмнения за нередност или нарушение на акцизното законодателство в друга държава членка;
б)
когато възникнала или предполагаема нередност или нарушение на акцизното законодателство на територията на една държава членка може да има последствия в друга държава членка;
в)
при наличие на риск от измама или загуба на акциз в друга държава членка;
г)
в случай на пълно унищожаване или безвъзвратна загуба на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз;
д)
при възникване на изключително събитие по време на движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, което не е предвидено в разпоредбите на Директива 2008/118/ЕО и което може да окаже влияние върху изчисляванията на задълженията за акциз на даден икономически оператор.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща такава обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Когато информацията, посочена в параграф 1, е свързана с движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, информацията се изпраща чрез използване на документ за административна взаимопомощ при условията на параграф 4.
Въпреки това, когато използването на този документ не е практично, обменът на информация може по изключение да се осъществи изцяло или частично по друг начин. В такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
4. Когато компютризираната система не е на разположение, вместо документа, посочен в параграф 3, се използва документът за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
точните категории информация, която се обменя съгласно параграф 1, включваща за физически лица данни, като име, фамилия, наименование и номер на улицата, пощенски код, град, държава членка, данъчен или друг идентификационен номер, код или описание на продукта и други свързани лични данни, когато са налице;
б)
честотата на редовния обмен и срока за обмена по параграф 1, предизвикан от възникнало събитие, за всяка категория информация;
в)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
г)
формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
д)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи, посочени в букви в) и г).
Комисията може да приеме също актове за изпълнение, за да определи случаите, в които компетентните органи могат да смятат, че компютризираната система не е на разположение за целите на разпоредбите на параграф 4 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 16
Незадължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки могат да си изпращат без предварително искане чрез спонтанен обмен всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която им е известна и чийто обмен не е обхванат от член 15.
За тази цел те могат да използват компютризираната система, когато системата може да обработи такава информация.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща тази обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
а)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ, така че да се обхванат най-разпространените видове информация, посочена в параграф 1;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ.
Комисията може също така да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в параграф 2.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 17
Задължение на държавите членки да улесняват обмена на информация без предварително искане
Държавите членки вземат необходимите административни и организационни мерки, за да улеснят обмена, предвиден в настоящата глава.
Член 18
Ограничаване на задълженията
Държавите членки не са задължени да налагат за целите на прилагането на настоящата глава нови задължения за лицата във връзка със събирането на информация, нито да поемат непропорционална административна тежест.
ГЛАВА IV
СЪХРАНЕНИЕ И ОБМЕН НА ЕЛЕКТРОННАТА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 19
Съхранение и обмен на информация относно разрешенията за икономически оператори и данъчни складове
1. Всяка държава членка поддържа електронна база данни, съдържаща следните регистри:
a)
регистър на икономическите оператори в една от следните категории:
i)
лицензираните складодържатели по смисъла на член 4, точка 1 от Директива 2008/118/ЕО;
ii)
регистрираните получатели по смисъла на член 4, точка 9 от Директива 2008/118/ЕО;
iii)
регистрираните изпращачи по смисъла на член 4, точка 10 от Директива 2008/118/ЕО;
б)
регистър на помещенията, лицензирани за данъчни складове по смисъла на член 4, точка 11 от Директива 2008/118/ЕО.
2. Регистрите, посочени в параграф 1, съдържат следната информация:
a)
уникалния акцизен номер, издаден от компетентния орган на икономически оператори или помещения;
б)
името и адреса на икономическия оператор или помещенията;
в)
категорията на акцизния продукт (CAT) и/или кода на акцизния продукт (EPC) на продуктите, за които се отнася разрешението, посочени в приложение II, списък на кодове 11 от Регламент (ЕО) № 684/2009 на Комисията от 24 юли 2009 г. за прилагане на Директива 2008/118/ЕО на Съвета по отношение на компютризираните процедури за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз (12);
г)
идентификацията на централното звено за връзка за акцизи или акцизната служба, от която може да се получи допълнителна информация;
д)
датата, от която разрешението е валидно, от която се изменя и, ако е приложимо, от която престава да бъде валидно;
е)
за лицензирани складодържатели - данъчния склад или списъка с данъчни складове, за които се прилага разрешението, и ако е приложимо съгласно националното законодателство, указание, че му е позволено да не отразява данните на получателя при изпращане, да раздели движението в съответствие с член 23 от Директива 2008/118/ЕО или да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от същата директива;
ж)
за регистрирани получатели, ако е приложимо съгласно националното законодателство - указание, че му е разрешено да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО;
з)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, различни от посочените в буква и) от настоящия параграф - съдържанието на разрешенията по отношение на количеството акцизни стоки, самоличността на изпращача в държавата членка на изпращане и срока на валидност на разрешението;
и)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, които имат разрешение да получават вино от изпращачите, които се ползват от дерогацията, предвидена в член 40 от Директива 2008/118/ЕО, съдържанието на разрешението по отношение на количеството акцизни стоки и срока на валидност на разрешението. В записа се посочва дерогацията по член 40 от Директива 2008/118/ЕО;
й)
за данъчни складове - лицензирания складодържател или списък с лицензирани складодържатели, които имат разрешение за ползване на съответния данъчен склад.
3. Централното звено за връзка за акцизите или отделът за връзка във всяка държава членка гарантира, че информацията, която се съдържа в националните регистри, е пълна, точна и актуална.
4. Информацията, която се съдържа в съответните национални регистри, посочени в параграф 2, и която се отнася за икономически оператори, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държави членки, се обменя автоматично чрез централен регистър.
Комисията управлява регистъра като част от компютризираната система по начин, който да гарантира по всяко време вярно и актуализирано представяне на всички данни от националните регистри, предоставени от всички държави членки.
Централното звено за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки своевременно изпращат на Комисията съдържанието на националния регистър, както и всички изменения в него.
Член 20
Достъп до информация и коригиране на информацията
1. Комисията гарантира, че лицата, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държавите членки, могат да получат потвърждение по електронен път на валидността на акцизните номера, съхранявани в централния регистър, посочен в член 19, параграф 4. Комисията препраща всички искания от икономически оператор за коригиране на тази информация до централното звено за връзка за акцизите или отдела за връзка, който отговаря за разрешението на въпросния икономически оператор.
2. Централните звена за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки гарантират, че икономическите оператори могат да получат потвърждение за касаещата ги информация, която се съхранява съгласно член 19, параграф 2, и да поискат и постигнат коригиране на евентуалните неточности в нея.
3. Компетентният орган на дадена държава членка може да разреши, съгласно условията, определени от тази държава членка, на централното звено за връзка за акцизите или на определени отдели за връзка да изпратят потвърждение на информацията, съхранявана съгласно член 19, параграф 2.
Член 21
Запазване на данните
1. Всяка държава членка пази информацията за движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза и данните, които се съдържат в националните регистри, посочени в член 19, за най-малко пет години, считано от края на календарната година, в която е започнало движението, за да се използва тази информация за процедурите, предвидени в настоящия регламент. Този срок може да се ограничи до три години по отношение на информацията, въведена в националните регистри преди 1 юли 2012 г.
2. Събраната чрез компютризираната система информация се пази в системата по начин, който позволява нейното възстановяване и допълнително обработване в рамките на системата в отговор на искане за информация по член 8.
Член 22
Изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение:
a)
за определяне на техническите подробности относно автоматичното актуализиране на базите данни, посочени в член 19, параграф 1, и на централния регистър, посочен в член 19, параграф 4;
б)
за определяне на правилата и процедурите по отношение на достъпа до информацията и нейното коригиране съгласно член 20, параграф 1.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
ГЛАВА V
ОБЩИ УСЛОВИЯ, КОИТО УРЕЖДАТ СЪДЕЙСТВИЕТО
Член 23
Езиков режим
Молбите за съдействие, включително исканията за уведомяване и приложените документи, могат да бъдат изготвени на всеки език, договорен между запитания и запитващия орган. Придружаващ искането превод на официалния език или на един от официалните езици на държавата членка, в която е установен запитаният орган, се изисква, само ако запитаният орган предостави обосновано обяснение на необходимостта от превод.
Член 24
Качество на услугата
1. Комисията и държавите членки гарантират, че частите от компютризираната система, необходими за обмена на информация, описан в настоящия регламент, са оперативни, поддържат се по подходящ начин и се усъвършенстват.
2. Комисията и държавите членки сключват споразумение за нивото на обслужване и постигат съгласие относно политиката за сигурност на компютризираната система. Споразумението за нивото на обслужване определя техническото качество и количеството на услугите, които се предоставят от Комисията и от държавите членки, с цел да се гарантира сигурното функциониране на всички части от компютризираната система и на електронната комуникация и разпределението на отговорностите за усъвършенстване на тази система.
Член 25
Общи граници на задълженията на запитания орган
1. Запитаният орган предоставя на запитващия орган информацията, поискана съгласно настоящия регламент, при условие че:
a)
запитващият орган е изчерпал обичайните източници на информация, които е можел да използва при дадените обстоятелства, за да получи исканата информация, без да поема риска да застраши постигането на преследваната цел; както и
б)
броят и характерът на изпратените искания за информация за определен период от време от един запитващ орган не създават прекомерна административна тежест за запитания орган.
2. Настоящият регламент не налага задължение на компетентен орган на държава членка да извършва контрол или да предоставя информация, ако законодателството или административните практики на тази държава членка не дават правомощия на нейните органи да извършват такъв контрол или да събират или да използват такава информация за собствените цели на държавата членка.
3. Компетентният орган на държава членка може да откаже да предостави информация, ако запитващата държава членка не е в състояние да предостави подобна информация по причини от правен характер.
4. Предоставянето на информация може да бъде отказано, когато това ще доведе до разкриване на търговска, промишлена или професионална тайна или на търговски процес, или когато разкриването на информацията е в противоречие с обществения ред.
5. Запитаният орган уведомява запитващия орган за основанията за отказа в отговор на искането за съдействие. За целите на статистиката компетентните органи ежегодно информират Комисията за категориите основания за откази.
6. При никакви обстоятелства параграф 2, 3 или 4 не се тълкува като разрешение запитаният орган да откаже да предостави информация единствено защото тази информация се държи от банка, друга финансова институция, лице, посочено или действащо като представител или доверено лице, или защото се отнася до капиталови дялове на лице.
Член 26
Разходи
Държавите членки се отказват на взаимна основа от всякакви претенции за възстановяването на разходите, възникнали при прилагане на настоящия регламент, с изключение на претенции, свързани с хонорари на експерти.
Член 27
Минимална сума
1. Искането за съдействие може да бъде обвързано с минимален праг въз основа на евентуално дължимия акциз.
2. Комисията може да приеме актове за изпълнение, за да определи прага, посочен в параграф 1 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 28
Служебна тайна, защита на данните и използване на информацията, предоставена съгласно настоящия регламент
1. Информацията, предоставена или събрана от държавите членки съгласно настоящия регламент, или всяка информация, до която длъжностно лице или друг служител, или изпълнител е имал достъп при изпълнение на своите задължения, представлява служебна тайна и се ползва от защитата, предоставена на подобна информация съгласно правото на държавата членка, която получава тази информация.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се използва за следните цели:
a)
определяне на данъчна основа за акцизи;
б)
събиране или административен контрол на акцизи;
в)
наблюдение на движения на акцизни стоки;
г)
анализ на риска в областта на акцизите;
д)
контрол в областта на акцизите;
е)
установяване на други данъци, мита и такси, които са обхванати от разпоредбите на член 2 от Директива 2010/24/ЕС.
Въпреки това компетентният орган на държавата членка, предоставяща информацията, разрешава нейното използване за други цели в държавата членка на запитващия орган, ако законодателството на държавата членка на запитания орган допуска използването на информацията за подобни цели в посочената държава членка.
Доколкото се позволява от националното законодателство и без да се засягат разпоредбите на член 1, параграф 2, информацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, може да се използва във връзка със съдебни или административни производства, които могат да доведат до налагане на наказания в резултат на нарушения на данъчното законодателство, без да се засягат правилата, регламентиращи правата на ответниците и свидетелите в такива производства.
3. Когато запитващият орган смята, че информацията, получена от запитания орган, може да бъде полезна за компетентния орган на друга държава членка, той може да я изпрати на този орган. Той предварително информира за това запитания орган.
Запитаният орган може да изпрати съобщението за информацията на друга държава членка с предварителното съгласие на същата.
4. По отношение на всякакво обработване на лични данни от страна на държавите членки, посочено в настоящия регламент, се прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
За целите на правилното прилагане на настоящия регламент държавите членки ограничават обхвата на задълженията и правата по член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от Директива 95/46/ЕО до степента, необходима за защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от посочената директива. Ограниченията са пропорционални на въпросния интерес.
Член 29
Достъп до информация с разрешение на Комисията
Лица, надлежно упълномощени от Комисията, могат да получат достъп до информацията, посочена в член 28, параграф 4, само доколкото е необходимо за обслужването, поддръжката и разработването на мрежата CCN/CSI и работата на централния регистър.
Тези лица имат задължението за опазване на служебна тайна. Информацията, до която се предоставя достъп, е защитена съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 като лични данни.
Член 30
Доказателствена стойност на получената информация
Доклади, отчети и други документи или заверени копия или извадки от тях, предоставени от компетентния орган на държава членка на компетентния орган на друга държава членка в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат използвани като доказателство от компетентните органи на другата държава членка по същия начин както подобни документи, предоставени от друг орган на въпросната друга държава членка.
Член 31
Задължение за сътрудничество
1. За целите на прилагането на настоящия регламент държавите членки вземат всички необходими мерки за:
a)
осигуряване на ефективна вътрешна координация между органите, посочени в членове 3-5;
б)
установяване на пряко сътрудничество между органите, упълномощени за координацията, посочена в буква а) от настоящия параграф;
в)
осигуряване на нормалното функциониране на системата за обмен на информация, предвидена в настоящия регламент.
2. Комисията съобщава незабавно на компетентния орган на всяка държава членка всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която тя получава и може да предостави.
Член 32
Отношения с трети държави
1. Компетентен орган на държава членка, получил информация от трета държава, може да предаде информацията на компетентните органи на всяка държава членка, която би могла да бъде заинтересована от нея, и по-специално на компетентните органи, които я поискат, доколкото това е позволено от договореностите за взаимопомощ с конкретната трета държава. Такава информация може също да се предостави на Комисията, когато това е в интерес на Съюза за целите на настоящия регламент.
2. Когато заинтересованата трета държава е поела правно задължение да предостави поисканото съдействие при събирането на доказателства за транзакции от неправомерен характер, за които се предполага, че нарушават акцизното законодателство, информацията, получена съгласно настоящия регламент, може да се изпрати от компетентния орган на държава членка на тази трета държава в съответствие с националното право на въпросната държава членка, уреждащо предаването на лични данни на трети държави за целите на правилното прилагане на акцизи или подобни такси и данъци, приложими в третата държава, със съгласието на компетентните органи, които са доставили информацията в съответствие със своето национално право.
Член 33
Съдействие за икономическите оператори
1. Органите на държава членка, където е установен изпращачът на акцизните стоки, могат да предоставят съдействие на този изпращач, ако той не успее да получи съобщение за получаване, посочено в член 24, параграф 4 от Директива 2008/118/ЕО, съобщение за износ, посочено в член 25, параграф 3 от същата директива, или в ситуациите, предвидени в член 33, параграф 1 от същата директива, копие от придружителния документ, предвиден в член 34 от нея.
Оказването на това съдействие не засяга данъчните задължения на изпращача, на който се оказва съдействието.
2. Когато държава членка оказва съдействие съгласно параграф 1 от настоящия член и смята, че е необходимо да получи информация от друга държава членка, тя отправя искане за тази информация в съответствие с член 8. Другата държава членка може да откаже да получи поисканата информация, ако изпращачът не е изчерпал всички достъпни за него средства за получаване на доказателство, че движението на акцизните стоки между държавите членки е приключило.
ГЛАВА VI
ОЦЕНЯВАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 34
Оценяване на договореностите, събиране на оперативни статистически данни и докладване
1. Държавите членки и Комисията разглеждат и оценяват прилагането на настоящия регламент. За тази цел Комисията редовно прави обобщен преглед на опита на държавите членки, за да се подобри работата на системата, установена с настоящия регламент.
2. Държавите членки съобщават на Комисията следното:
a)
всяка налична информация, свързана с техния опит в прилагането на настоящия регламент, включително всички статистически данни, необходими за неговото оценяване;
б)
всяка налична информация относно методи или практики, които се използват или за които се предполага, че се използват за нарушаване на акцизното законодателство, и които са разкрили недостатъци или пропуски в действието на процедурите, предвидени в настоящия регламент.
С оглед на оценяването на ефективността на тази система за административно сътрудничество при ефективното прилагане на акцизното законодателство и борбата срещу избягването на плащане и измамите с акцизи държавите членки съобщават на Комисията всяка налична информация, различна от информацията, посочена в първата алинея.
Комисията препраща информацията, съобщена от държавите членки, до останалите заинтересовани държави членки.
Задължението да се съобщават информация и статистически данни не включва необосновано увеличаване на административната тежест.
3. За диагностични и статистически цели Комисията може директно да извлича информация от съобщенията, генерирани в компютризираната система, при условията на член 28.
4. Информацията, която се съобщава от държавите членки или се извлича от Комисията за целите на параграфи 1-3, не съдържа индивидуални или лични данни.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи за целите на изпълнението на настоящия член съответните статистически данни, които държавите членки съобщават, информацията, която Комисията извлича, и статистическите доклади, които Комисията и държавите членки трябва да изготвят.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 35
Комитет по акцизите
1. Комисията се подпомага от Комитета по акцизите, учреден по член 43, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 36
Отмяна на Регламент (ЕО) № 2073/2004
Регламент (ЕО) № 2073/2004 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент в съответствие с таблицата на съответствието в приложението към настоящия регламент.
Член 37
Доклад до Европейския парламент и до Съвета
На всеки пет години, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент, и въз основа по-конкретно на информацията, предоставена от държавите членки, Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на настоящия регламент.
Член 38
Двустранни споразумения
Когато компетентните органи сключат спогодби по двустранни въпроси, предмет на настоящия регламент, които не се отнасят до единични случаи, те информират незабавно Комисията. Комисията на свой ред информира компетентните органи на останалите държави членки.
Член 39
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2012 година.
32012R0389
L 121/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
02.05.2012.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 389/2012
od 2. svibnja 2012.
o upravnoj suradnji u području trošarina i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2073/2004
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 113.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 2073/2004 od 16. studenoga 2004. o upravnoj suradnji u području trošarina (3) predviđa zajednički sustav za međusobnu pomoć država članica i za suradnju s Komisijom kako bi se osigurala odgovarajuća primjena propisa o trošarinama i suzbilo izbjegavanje plaćanja trošarina i posljedičnog remećenja unutarnjeg tržišta. Navedenu je Uredbu potrebno izmijeniti s obzirom na dosadašnja iskustva i najnovija saznanja. Zbog broja neophodnih izmjena, Uredba bi se trebala izmijeniti za potrebe jasnoće.
(2)
Potpuno djelovanje unutarnjeg tržišta i dalje zahtijeva uspostavu sustava upravne suradnje u području trošarina koji obuhvaća sve vrste propisa za primjenu trošarina na robe iz članka 1. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine (4).
(3)
Za potrebe učinkovitosti, pravovremenosti i isplativosti, neophodno je ojačati ulogu elektroničkih rješenja u razmjeni podataka. S obzirom na ponavljajuću prirodu određenih zahtjeva i jezičnu raznovrsnost u Uniji, važno je osigurati rasprostranjenije korištenje standardiziranih obrazaca za potrebe razmjene informacija, kako bi se zahtjevi za informacijama mogli brže obraditi. Navedeni zahtjevi najbolje se mogu zadovoljiti putem sustavnijeg korištenja računalnog sustava uspostavljenog Odlukom br. 1152/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2003. o računalnoj obradi kretanja i nadzora trošarinskih proizvoda (5). Taj sustav sada nudi veće mogućnosti nego što je to bio slučaj sa stupanjem na snagu Uredbe (EZ) br. 2073/2004 te će se nastaviti razvijati. Od država članica stoga bi se trebalo zahtijevati da ga koriste što je više moguće.
(4)
Razmjena informacija o pitanjima trošarina iznimno je važna kako bi se dobio pravi uvid u poslove određenih osoba s obzirom na trošarine, dok istodobno države članice ne smiju poduzimati korake za potrebe prikupljanja informacija u druge svrhe niti zamoliti informacije o određenim osobama, skupinama niti kategorijama osoba koje nisu izravno vezane uz pitanja trošarina s obzirom na predmetnu osobu, skupinu ili kategoriju osoba.
(5)
Za potrebe odgovarajuće koordinacije tijeka informacija, neophodno je zadržati odredbe iz Uredbe (EZ) br. 2073/2004 s obzirom na jedinstvenu kontaktnu točku u svakoj državi članici. Budući da bi za potrebe učinkovitosti mogli biti potrebni češći kontakti između nadležnih tijela država članica, također bi se trebale zadržati i odredbe o delegiranju imenovanja odgovarajućih nadležnih službenika.
(6)
Da bi neophodne informacije bile pravovremeno dostupne, potrebno je zadržati odredbe Uredbe (EZ) br. 2073/2004 o potrebi što bržeg djelovanja zamoljenog nadležnog tijela, najkasnije u okviru određenog postavljenog vremenskog roka. Međutim, vremenski rok za prosljeđivanje informacija koje su već dostupne zatraženoj državi članici trebao bi biti kraći od uobičajenog vremenskog roka.
(7)
Za učinkovit nadzor trošarina u prekograničnom prometu, neophodno je nastaviti podržavati mogućnost usporednog nadzora država članica i prisutnost službenika jedne države članice na državnom području druge, u okviru upravne suradnje.
(8)
Poteškoće vezane uz obavješćivanje o prekograničnim upravnim odlukama i mjerama trebale bi se nastaviti rješavati putem odredbi iz Uredbe (EZ) br. 2073/2004.
(9)
Kako bi se učinkovito borilo protiv prijevare, potrebno je zadržati odredbe o razmjeni informacija bez prethodne zamolbe. Da bi se olakšala takva razmjena, potrebno je utvrditi obvezne kategorije informacija za razmjenu.
(10)
Države članice trebale bi i dalje imati mogućnost razmjenjivanja, prema potrebi, informacija neophodnih za pravilnu primjenu propisa o trošarinama, kada te informacije nisu obuhvaćene kategorijama informacija u automatskoj razmjeni.
(11)
Povratne informacije odgovarajući su način osiguravanja poboljšanja kvalitete razmijenjenih informacija. Stoga je potrebno utvrditi okvir za podnošenje povratnih informacija.
(12)
Elektroničko pohranjivanje određenih podataka vezanih uz odobrenja gospodarskih subjekata i poreznih skladišta koje vrše države članice neophodno je za odgovarajuće funkcioniranje sustava trošarina i borbu protiv prijevare. Omogućava brzu razmjenu navedenih podataka između država članica i automatizirani pristup informacijama. Spomenuto se može postići iskorištavanjem informacija već sadržanih u nacionalnim računalnim sustavima za trošarine, izradom analiza rizika za potrebe poboljšanja kvalitete informacija na nacionalnoj razini o trošarinama gospodarskih subjekata i njihovom upravljanju proizvodima oporezivim trošarinama unutar Unije te obuhvaćanjem različitih informacija o poreznim obveznicima i njihovim transakcijama. Budući da se postupci za uspostavu povrata trošarina i razdoblja ograničenja i drugih vremenskih rokova razlikuju ovisno o državi članici, da bi se osigurala učinkovita obostrana podrška za primjenu zakonodavstva o trošarinama u prekograničnim okolnostima, potrebno je osigurati najkraće razdoblje tijekom kojeg bi svaka država članica trebala pohraniti takve informacije.
(13)
Da bi se omogućilo pouzdano pohranjivanje informacija u elektroničkim bazama podataka, potrebno je osigurati redovito ažuriranje.
(14)
Gospodarski subjekti trebali bi moći brzo djelovati s obzirom na neophodne provjere potrebne za kretanje proizvoda oporezivih trošarinama. Trebali bi imati mogućnost elektroničke provjere identifikacijskih brojeva putem središnjeg registra kojim upravlja Komisija i s mogućnošću prikupljanja informacija iz nacionalnih baza podataka.
(15)
Nacionalna pravila o bankarskoj tajni mogla bi ograničavati učinkovitost mehanizama utvrđenih u ovoj Uredbi. Države članice stoga ne bi smjele imati pravo zanemariti odredbe o informacijama isključivo na temelju takvih pravila.
(16)
Ova Uredba ne bi trebala utjecati na druge mjere donesene na razini Unije, koje doprinose suzbijanju nepravilnosti kod trošarina i borbi protiv prijevare, već bi ih trebala nadopunjavati.
(17)
Za potrebe jasnoće, korisno je u ovoj Uredbi potvrditi da, kada se informacije ili dokumenti prikupe uz odobrenje ili na zahtjev sudskih tijela, dostava informacija ili podataka nadležnom tijelu druge države članice podliježe odobrenju nadležnog tijela ako je takvo odobrenje zakonski propisano u državi članici koja vrši dostavu podataka.
(18)
Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka i o slobodi kretanja takvih podataka (6) upravlja obradom osobnih podataka koju vrše države članice u okviru ove Uredbe. Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (7) upravlja obradom osobnih podataka za potrebe Komisije u skladu s ovom Uredbom.
(19)
Razmjena podataka s trećim zemljama pokazala se korisnom s obzirom na pravilnu primjenu zakonodavstva o trošarinama i stoga bi se trebala održati. Direktiva 95/46/EZ utvrđuje posebne uvjete za dostavu podataka trećim zemljama, koje države članice moraju poštivati.
(20)
Za potrebe učinkovite primjene ove Uredbe, moglo bi biti potrebno ograničiti opseg određenih prava i obveza utvrđenih u Direktivi 95/46/EZ, posebno s obzirom na prava utvrđena u članku 10., članku 11. stavku 1. i njenim člancima 12. i 21., kako bi se očuvali važni gospodarski i financijski interesi država članica, uzimajući u obzir mogući gubitak prihoda za države članice i ključnu važnost informacija obuhvaćenih ovom Uredbom za potrebe učinkovitosti borbe protiv prijevare. S obzirom na potrebu očuvanja dokaza u slučajevima u kojima se sumnja na fiskalne nepravilnosti ili prijevaru, i kako bi se spriječilo ometanje pravilne procjene sukladnosti sa zakonodavstvom o trošarinama, moglo bi biti potrebno ograničiti obveze kontrolora podataka i prava podataka koji podliježu s obzirom na pružanje informacija, pristup podacima i objavu operacija obrade, tijekom razmjene osobnih podataka u skladu s ovom Uredbom. Države članice trebale bi imati obvezu primjene takvih ograničenja, u neophodnom i razmjernom omjeru.
(21)
Da bi se osigurali ujednačeni uvjeti provedbe određenih članaka ove Uredbe i opisale određene kategorije podataka koje se mogu razmjenjivati između država članica u skladu s ovom Uredbom, provedbene ovlasti trebaju se dodijeliti Komisiji. Navedene ovlasti trebale bi se izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela o mehanizmima država članica za kontrolu izvršavanja provedbenih ovlasti Komisije (8).
(22)
Za donošenje spomenutih provedbenih akata trebao bi se koristiti postupak ispitivanja, pod uvjetom da su ti akti mjere općeg opsega u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 182/2011.
(23)
Neophodno je nadzirati i ocjenjivati funkcioniranje ove Uredbe. Stoga bi države članice trebale omogućiti prikupljanje statističkih podataka i drugih informacija, a Komisija pripremu redovnih izvješća.
(24)
Budući da ciljeve ove Uredbe, prije svega pojednostavljenje i jačanje upravne suradnje između država članica, što zahtijeva usklađeni pristup, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se, zbog potrebne ujednačenosti i učinkovitosti, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u istom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(25)
Ova Uredba poštuje osnovna prava i načela priznata Poveljom o temeljnim pravima Europske unije, posebno s obzirom na pravo zaštite osobnih podataka (članak 8.). Radi ograničenja iz ove Uredbe, obrada takvih podataka izvršena u okviru ove Uredbe, ne prelazi ono što je potrebno i razmjerno za potrebe zaštite legitimnih fiskalnih interesa država članica.
(26)
Uredbu (EZ) br. 2073/2004 treba staviti izvan snage.
(27)
Zatraženo je mišljenje Europskog nadzornika za zaštitu podataka i doneseno je mišljenje (9),
DONIJELO JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba utvrđuje uvjete prema kojima tijela država članica nadležna za zakonodavstvo u području trošarina trebaju surađivati međusobno i s Komisijom, kako bi se osigurala pravna usklađenost tog zakonodavstva. U tu svrhu utvrđuje pravila i postupke za osiguravanje suradnje između nadležnih tijela država članica i za međusobnu razmjenu, elektroničku ili drugu, informacija potrebnih za osiguravanje pravilne primjene zakona o trošarinama.
2. Ova Uredba ne utječe na primjenu pravila o međusobnoj pomoći država članica s obzirom na kaznena djela.
3. Ona također ne utječe na ispunjavanje bilo kakvih širih obveza s obzirom na međusobnu pomoć proizašlu iz pravnih instrumenata, uključujući i bilateralne i multilateralne sporazume.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe:
1.
„nadležno tijelo” znači tijelo određeno sukladno članku 3. stavku 1.;
2.
„zamolbeno tijelo” znači središnji trošarinski ured za vezu države članice ili bilo koja služba za vezu ili nadležni službenik države članice koji traži pomoć u ime nadležnog tijela;
3.
„zamoljeno tijelo” znači središnji trošarinski ured za vezu države članice ili bilo koja služba za vezu ili nadležni službenik države članice koji primi zahtjev za pomoć u ime nadležnog tijela;
4.
„ured za trošarine” znači bilo koji ured u kojem se mogu izvršiti radnje utvrđene propisima o trošarinama;
5.
„povremena automatska razmjena” znači sustavno pružanje unaprijed utvrđenih informacija drugoj državi članici, prema potrebi i bez prethodnog zahtjeva te kada je takva informacija dostupna, osim razmjene informacija navedene u članku 21. Direktive 2008/118/EZ;
6.
„redovna automatska razmjena” znači sustavno pružanje unaprijed utvrđenih informacija drugoj državi članici, bez prethodnog zahtjeva u unaprijed utvrđenim redovitim razmacima;
7.
„spontana razmjena” znači povremeno pružanje informacija drugoj državi članici bez prethodnog zahtjeva za informacijama koje nisu obuhvaćene točkama (5) ili (6) ili u članku 21. Direktive 2008/118/EZ;
8.
„računalni sustav” znači računalni sustav za praćenje kretanja proizvoda oporezivih trošarinama uspostavljen Odlukom br. 1152/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2003. o informatizaciji praćenja kretanja proizvoda oporezivih trošarinama (10);
9.
„osoba” znači fizička osoba, pravna osoba, bilo koje udruženje koje nema pravnu osobnost, ali mu pravo Unije ili nacionalno pravo priznaje sposobnost poduzimanja pravnih akata, ili bilo koji drugi pravni entitet bilo koje vrste i oblika, neovisno o tome ima li pravnu osobnost ili ne;
10.
„gospodarski subjekt” znači osoba koja je pri vršenju svojih poslovnih aktivnosti uključena u područje obuhvaćeno zakonima o trošarinama, neovisno o tome je li za to ovlaštena;
11.
„elektroničkim sredstvima” znači korištenjem bilo koje vrste elektroničke opreme za obradu (uključujući prijenos, kompresiju i pohranu podataka) i obuhvaćajući računalni sustav definiran u točki (8);
12.
„broj trošarine” znači identifikacijski broj koji dodjeljuju države članice za potrebe trošarina, s obzirom na evidencije gospodarskih subjekata i prostore iz točaka (a) i (b) članka 19. stavka 1.;
13.
„kretanje proizvoda oporezivih trošarinama unutar Unije” znači kretanje proizvoda oporezivih trošarinama između dvije ili više država članica pod režimom odgode plaćanja trošarina u smislu poglavlja IV. Direktive 2008/118/EZ ili proizvoda oporezivih trošarinama oslobođenih za potrošnju u smislu poglavlja 5., odjeljka 2. Direktive 2008/118/EZ;
14.
„upravna istražna radnja” znači sve kontrole, provjere i druge radnje koje poduzimaju tijela nadležna za primjenu zakona o trošarinama u izvršenju svojih obveza radi osiguranja pravilne primjene propisa o trošarinama;
15.
„mreža CNN/CSI” znači zajednička platforma temeljena na zajedničkoj komunikacijskoj mreži (CCN) i zajedničkom povezivanju sustava (CSI), koju je Unija razvila radi osiguranja svih prijenosa elektroničkim sredstvima između nadležnih tijela u području carina i oporezivanja;
16.
„trošarine” znači trošarine iz članka 1. stavka 1. Direktive 2008/118/EZ;
17.
„dokument za međusobnu upravnu pomoć” znači dokument u okviru računalnog sustava za potrebe razmjene informacija prema članku 8., 15. ili 16. i za potrebe naknadne obrade prema članku 8. ili 16.;
18.
„zamjenski dokument za međusobnu upravnu pomoć” znači dokument u tiskanom obliku za potrebe razmjene informacija prema članku 8. ili 15. u slučaju da računalni sustav nije dostupan;
19.
„usporedna nadzor” znači koordinirana provjera s obzirom na zakone o trošarinama u slučaju gospodarskog subjekta ili vezanih osoba, u organizaciji dvije ili više predmetnih država članica sa zajedničkim ili vezanim interesima.
Članak 3.
Nadležna tijela
1. Svaka država članica imenuje nadležno tijelo u čije se ime provodi ova Uredba. One o tome odmah obavješćuju Komisiju, kao i o svim vezanim naknadnim izmjenama.
2. Komisija stavlja na raspolaganje popis nadležnih tijela i objavljuje informacije u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Središnji trošarinski uredi za vezu i službe za vezu
1. Nadležno tijelo svake države članice imenuje središnji trošarinski ured za vezu čija je glavna zadaća kontaktiranje s drugim državama članicama u području upravne suradnje s obzirom na zakone o trošarinama. Ono zatim o tome obavješćuje Komisiju i nadležna tijela drugih država članica.
Središnji trošarinski ured za vezu također može biti odgovoran za kontaktiranje s Komisijom za potrebe ove Uredbe.
2. Nadležno tijelo svake države članice može odrediti službe za vezu, pored središnjeg trošarinskog ureda za vezu, s nadležnostima dodijeljenim u skladu s nacionalnim zakonima ili politikom izravne razmjene informacija u skladu s ovom Uredbom.
Središnji trošarinski ured za vezu osigurava ažuriranje popisa takvih službi i njegovu dostupnost drugim središnjim trošarinskim uredima za vezu u drugim dotičnim državama članicama.
Članak 5.
Nadležni službenici
1. Nadležno tijelo svake države članice može odrediti, prema uvjetima utvrđenim u toj državi članici, nadležne službenike sa zadaćom izravne razmjene informacija u skladu s ovom Uredbom.
Nadležno tijelo može ograničiti opseg takvih dužnosti.
Središnji trošarinski ured za vezu odgovoran je za ažuriranje popisa nadležnih službenika i njegovu dostupnost središnjim trošarinskim uredima za vezu u drugim dotičnim državama članicama.
2. Nadležni službenici sa zadaćom izravne razmjene informacija prema člancima 12. i 13. smatraju se nadležnim službenicima u smislu tih članaka, u skladu s uvjetima kako ih utvrde nadležna tijela.
Članak 6.
Obveze središnjeg trošarinskog ureda za vezu, službi za vezu i nadležnih službenika
1. Glavna odgovornost središnjeg trošarinskog ureda za vezu je razmjena informacija o kretanjima proizvoda oporezivih trošarinama između država članica, a posebno je odgovoran za osiguravanje:
(a)
razmjene informacija prema članku 8.;
(b)
prosljeđivanja obavijesti o upravnim odlukama i mjerama koje zatraže države članice prema članku 14.;
(c)
obvezne razmjene informacija prema članku 15.;
(d)
neobvezne spontane razmjene informacija prema članku 16.;
(e)
pružanja povratnih informacija prema članku 8. stavku 5. i članku 16. stavku 2.;
(f)
razmjene informacija pohranjenih u elektroničkoj bazi podataka iz članka 19.;
(g)
podnošenja statističkih i drugih informacija prema članku 34.
2. Kada službe za vezu ili nadležni službenici upućuju ili primaju zahtjeve za pomoć ili odgovore na takve zahtjeve, oni o tome obavješćuju središnji trošarinski ured za vezu svoje države članice prema uvjetima kako ih ona utvrđuje.
3. Kada služba za vezu ili nadležni službenik primi zahtjev za pomoć koji zahtijeva pomoć izvan područja njegove mjesne ili stvarne nadležnosti, smjesta ga prosljeđuje u središnji trošarinski ured za vezu svoje države članice nadležnom službeniku službe za vezu te o tome obavješćuje zamolbeno tijelo. U tom slučaju, razdoblja utvrđena u članku 11. započinju s danom nakon dana prosljeđivanja zahtjeva za pomoći središnjem trošarinskom uredu za vezu i nadležnom službeniku službe za vezu, no ne kasnije od tjedan dana od primitka zahtjeva kako je navedeno u prvoj rečenici ovog stavka.
Članak 7.
Informacije ili dokumenti zaprimljeni uz odobrenje ili na zahtjev sudskih tijela
1. Komunikacija informacija ili dokumenata upućenih nadležnom tijelu druge države članice uz odobrenje ili na zahtjev sudskih tijela podliježe prvotnom odobrenju sudskih tijela ako je takvo odobrenje obvezno prema nacionalnim zakonima.
2. Kada u slučaju zahtjeva za informacije sudska tijela odbiju takvo odobrenje zamoljenom tijelu, ono o tome obavješćuje zamolbeno tijelo u skladu s člankom 25. stavkom 5.
POGLAVLJE II.
SURADNJA NA ZAHTJEV
Članak 8.
Opće obveze zamoljenog tijela
1. Na zahtjev zamolbenog tijela, zamoljeno tijelo pruža zatražene informacije da bi osiguralo pravilnu primjenu zakona o trošarinama, uključujući i sve informacije o posebnim slučajevima, posebno s obzirom na kretanja proizvoda oporezivih trošarinama unutar Unije.
2. Za potrebe pružanja informacija iz stavka 1., zamolbeno tijelo osigurava vršenje svih potrebnih upravnih istražnih radnji za dobivanje dotičnih potrebnih informacija.
3. Zahtjev iz stavka 1. može obuhvaćati opravdani zahtjev za posebnu upravnu istražnu radnju. Ako zamolbeno tijelo odluči da nije potreban upravni upit, o tome i o svojim razlozima takve odluke smjesta obavješćuje zamoljeno tijelo.
4. Da bi se dobila zatražena informacija ili provela upravna istražna radnja, zamolbeno tijelo ili bilo koje drugo upravno tijelo na koje se može pozvati djeluje prema vlastitom nahođenju ili na zahtjev drugog nadležnog tijela svoje države članice.
5. Zamolbeno tijelo može zatražiti zamoljeno tijelo da osigura povratne informacije o naknadnom djelovanju zamolbene države članice na temelju pruženih informacija. Kada se podnosi takav zahtjev, zamolbeno nadležno tijelo, ne dovodeći u pitanje pravila o povjerljivosti i zaštiti podataka primjenjiva u svojoj državi članici, upućuje takve povratne informacije što je prije moguće, pod uvjetom da navedeno ne predstavlja nerazmjerno opterećenje za to tijelo.
Članak 9.
Oblik zahtjeva i odgovora
1. Zahtjevi za informacije i upravne upite u skladu s člankom 8. i odgovori na takve zahtjeve razmjenjuju se putem dokumenta za međusobnu upravnu pomoć, prema stavku 4. ovog članka.
Kada računalni sustav nije dostupan, koristi se zamjenski dokument za međusobnu upravnu pomoć umjesto dokumenta za međusobnu upravnu pomoć.
2. Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuje:
(a)
struktura i sadržaj dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(b)
pravila i postupci za razmjenu dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(c)
model, oblik i sadržaj zamjenskih dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(d)
pravila i postupci o korištenju zamjenskih dokumenata za međusobnu upravnu pomoć.
Komisija može također donijeti provedbene akte za utvrđivanje strukture i sadržaja povratnih informacija iz članka 8. stavka 5.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom pregleda iz članka 35. stavka 2.
3. Svaka država članica utvrđuje okolnosti u kojima se računalni sustav smatra nedostupnim.
4. Kada korištenje dokumenta za međusobnu upravnu pomoć nije praktično, razmjena poruka može se iznimno vršiti u cijelosti ili djelomice drugim sredstvima. U takvim slučajevima porukama se prilaže obrazloženje zašto korištenje dokumenta za međusobnu upravnu pomoć nije praktično.
Članak 10.
Podnošenje dokumenata
1. Dokumenti bilo kojeg sadržaja koji se podnose prema članku 8. prilažu se dokumentu za međusobnu upravnu pomoć iz članka 9. stavka 1.
Međutim, u slučaju da je to nemoguće ili nepraktično, dokumenti se podnose elektroničkim putem ili drugim načinima.
2. Nadležno tijelo obvezno je podnijeti izvorne dokumente samo kada su takvi dokumenti neophodni za potrebe zamolbenog tijela i kada njihovo podnošenje nije suprotno odredbama države članice zamoljenog tijela.
Članak 11.
Rokovi
1. Zamoljeno tijelo pruža informacije navedene u članku 8. što je prije moguće i ne kasnije od tri mjeseca nakon dana primitka takvog zahtjeva.
Međutim, kada zamolbeno tijelo već ima takve podatke, rok iznosi mjesec dana.
2. U određenim slučajevima, zamolbena i zamoljena tijela mogu dogovoriti drugačije rokove od onih navedenih u stavku 1.
3. Kada zamoljeno tijelo ne može odgovoriti na zahtjev u roku navedenom u stavku 1., ono u roku od mjesec dana obavješćuje zamolbeno tijelo korisnika dokumenta za međusobnu upravnu pomoć o odgovarajućim uzrocima nepoštivanja zadanog roka te navodi novi rok koji predviđa da može poštovati.
Članak 12.
Sudjelovanje drugih službenika iz država članica u upravnim istražnim radnjama
1. Dogovorom između zamolbenog i zamoljenog tijela i u skladu s postupcima kako ih utvrdi zamoljeno tijelo, službenici koje ovlašćuje zamolbeno tijelo mogu biti prisutni u uredima upravnih tijela zamoljene države članice ili na bilo kojem drugom mjestu gdje ta tijela vrše svoje dužnosti, s ciljem razmjene neophodnih informacija za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama.
Kada se zatražene informacije nalaze u dokumentaciji kojoj službenici zamoljenog tijela imaju pristup, službenici zamolbenog tijela zaprimaju odgovarajuće preslike tih dokumenata.
2. Dogovorom između zamolbenog i zamoljenog tijela i u skladu s postupcima kako ih utvrdi zamoljeno tijelo, službenici koje ovlašćuje zamolbeno tijelo mogu biti prisutni tijekom upravnih istražnih radnji koje se vrše na državnom području zamoljene države članice s ciljem razmjene informacija neophodnih za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama.
Kada dođe to takvog dogovora, službenici zamolbenog tijela mogu imati pristup istim mjestima i dokumentima kao i službenici zamoljenog tijela, putem posrednika tih službenika i isključivo za potrebe vršenja upravnih istražnih radnji. Službenici zamolbenog tijela vrše istražne radnje ili postavljaju pitanja samo prema prethodnom dogovoru i pod nadzorom službenika zamoljenog tijela. Ne izvršavaju ovlasti nadzora nad službenicima zamoljenog tijela.
3. Službenici zamolbenog tijela iz druge države članice u svakom trenutku moraju moći podnijeti pisano ovlaštenje s podacima o svom identitetu i službenom nadležnosti u skladu sa stavcima 1. i 2.
Članak 13.
Usporedni nadzor
1. Radi razmjene informacija neophodnih za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama, dvije ili više država članica mogu se na temelju analiza rizika suglasiti o provedbi usporednog nadzora, na vlastitom području, u slučaju obveze plaćanja trošarina koja se odnosi na jednu ili više osoba u pogledu kojih postoji zajednički ili obostrani interes, uvijek kada bi takav nadzor mogao biti učinkovitiji od nadzora koje provodi samo jedna država članica.
2. Da bi se pokrenuo usporedni nadzor u skladu sa stavkom 1., nadležno tijelo države članice podnosi prijedlog nadležnim tijelima drugih dotičnih država članica.
Taj prijedlog:
(a)
navodi slučaj ili slučajeve za koje se predlaže usporedni nadzor;
(b)
pojedinačno navodi svaku osobu s obzirom na koju se taj nadzor planira izvršiti;
(c)
daje opravdanja za potrebu zajedničkog nadzora;
(d)
utvrđuje vremensko razdoblje tijekom kojeg se namjerava vršiti takav nadzor.
3. Nadležna tijela koja zaprime takav prijedlog iz stavka 2. potvrđuju svoju suglasnost za sudjelovanje u usporednom nadzoru ili dostavljaju svoju opravdanu uskratu nadležnom tijelu što je prije moguće i ne kasnije od mjesec dana nakon primitka prijedloga.
4. Svako nadležno tijelo sudionik u postupku usporednog nadzora imenuje predstavnika odgovornog za nadgledanje i koordinaciju operacije usporednog nadzora.
5. Nakon vršenja usporednog nadzora nadležna tijela što je prije moguće obavješćuju središnje trošarinske urede za vezu drugih država članica o svim metodama ili praksama otkrivenim tijekom usporednog nadzora, korištenim ili za koje se sumnja da su korištene s ciljem kršenja zakona o trošarinama, kada bi takve informacije mogle biti od posebnog interesa drugim državama članicama.
Članak 14.
Zahtjev za obavješćivanje o upravnim odlukama i mjerama
1. Na zahtjev zamolbenog tijela, zamoljeno tijelo, sukladno pravilima koja uređuju slično obavješćivanje u vlastitoj državi članici, obavješćuje adresata o svim upravnim odlukama i mjerama koje su poduzela upravna tijela zamolbene države članice u vezi s primjenom propisa o trošarinama.
2. Zahtjevi za obavješćivanje iz stavka 1. uz navedeni predmet odluke ili mjere o kojoj se obavješćuje sadržavaju ime, adresu i sve druge odgovarajuće informacije potrebne za identifikaciju adresata.
3. Zamoljeno tijelo bez odgode obavješćuje zamolbeno tijelo o svojem odgovoru na zahtjev za obavješćivanjem iz stavka 1. te ga posebno obavješćuje o datumu upućivanja odluke ili mjere adresatu.
4. Kada zamoljeno tijelo ne može djelovati na zahtjev za obavješćivanjem iz stavka 1., o tome pisano obavješćuje zamolbeno tijelo u roku od mjesec dana od primitka zahtjeva.
Zamoljeno tijelo ne može odbiti djelovati na temelju takvog zahtjeva zbog sadržaja odluke ili mjere o kojoj treba izvijestiti.
5. Zamolbeno tijelo podnosi zahtjev za obavješćivanje sukladno ovom članku samo kada nije u mogućnosti obavijestiti adresata u skladu s pravilima o obavješćivanju o instrumentima vezanim uz zamolbenu državu članicu ili kada bi takva obavijest uzrokovala nerazmjerne poteškoće.
6. Ovaj se članak ne primjenjuje na dokumente iz članka 8. Direktive Vijeća 2010/24/EU od 16. ožujka 2010. o međusobnoj pomoći kod naplate potraživanja koja se odnose na određene pristojbe, carine, poreze i druge mjere (11).
POGLAVLJE III.
RAZMJENA INFORMACIJA BEZ PRETHODNOG ZAHTJEVA
Članak 15.
Obvezna razmjena informacija
1. Nadležno tijelo svake države članice povremenom ili redovnom automatskom razmjenom prosljeđuje ovlaštenim tijelima bilo koje druge predmetne države članice informacije neophodne za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama u sljedećim slučajevima:
(a)
ako je u drugoj državi članici došlo do nepravilnosti ili kršenja propisa o trošarinama ili za to postoji opravdana sumnja;
(b)
ako nepravilnosti ili kršenje propisa o trošarinama ili opravdana sumnja za postojanje istih na području jedne države članice može imati posljedice u drugoj državi članici;
(c)
ako postoji rizik prijevare ili gubitka trošarine u drugoj državi članici;
(d)
u slučaju potpunog uništenja ili nepovratnog gubitka proizvoda oporezivih trošarinama koji su pod privremenom carinskom suspenzijom;
(e)
u slučaju nepredvidivih okolnosti tijekom kretanja proizvoda oporezivih trošarinama u Uniji, izvan okvira Direktive 2008/118/EZ, koje bi mogle utjecati na izračun obveza s obzirom na trošarine određenog gospodarskog subjekta.
2. Nadležno tijelo koje je proslijedilo informacije drugom nadležnom tijelu sukladno stavku 1. također može zahtijevati da drugo nadležno tijelo dostavi povratne informacije o poduzetim naknadnim radnjama na temelju pruženih informacija. Kod podnošenja takvog zahtjeva drugo nadležno tijelo bez dovođenja u pitanje propisa o povjerljivosti i zaštiti podataka primjenjivih u vlastitoj državi članici upućuje takve povratne informacije bez odgode, osim u slučaju kada bi mu to predstavljalo nerazmjerno administrativno opterećenje.
3. Kada se informacije iz stavka 1. odnose na kretanje proizvoda oporezivih trošarinama u Uniji, informacije se upućuju putem dokumenta za međusobnu upravnu pomoć sukladno stavku 4.
Međutim, kada je korištenje takvog dokumenta nepraktično, iznimno se razmjena informacija može vršiti u cjelini ili djelomice drugim načinima. U takvim slučajevima poruci se prilaže obrazloženje o tome zašto je korištenje dokumenta za međusobnu upravnu pomoć u tom slučaju bilo nepraktično.
4. Kada je računalni sustav nedostupan, koristi se zamjenski dokument za međusobnu upravnu pomoć umjesto dokumenta iz stavka 3.
5. Komisija donosi provedbene akte da bi utvrdila:
(a)
točne kategorije informacija koje se razmjenjuju prema stavku 1., što s obzirom na fizičke osobe uključuje i podatke kao što su ime, prezime, ime ulice, stambeni broj, poštanski broj, grad, država članica, porezni ili drugi identifikacijski broj, broj proizvoda ili opis i drugi vezani osobni podaci, prema potrebi;
(b)
učestalost redovne razmjene i vremenska ograničenja za izvanrednu razmjenu podataka prema stavku 1. za svaku kategoriju informacija;
(c)
strukturu i sadržaj dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(d)
oblik i sadržaj zamjenskog dokumenta za međusobnu upravnu pomoć;
(e)
pravila i postupke o razmjeni dokumenata iz točaka (c) i (d).
Komisija također može donijeti provedbene akte za utvrđivanje okolnosti u kojima nadležna tijela mogu smatrati računalni sustav nedostupnim za potrebe stavka 4. ovog članka.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom istražnih radnji iz članka 35. stavka 2.
Članak 16.
Spontana razmjena informacija
1. Nadležna tijela država članica mogu si međusobno bez prethodnog zahtjeva putem spontane razmjene prosljeđivati sve informacije neophodne za pravilnu primjenu zakona o trošarinama koje su im dostupne i koje nisu obuhvaćene člankom 15.
U tu svrhu mogu koristiti računalni sustav kada je taj sustav u mogućnosti obraditi takve informacije.
2. Nadležno tijelo koje prosljeđuje informacije drugom tijelu sukladno stavku 1. može od tog drugog tijela zahtijevati povratne informacije o naknadnim aktivnostima poduzetim na temelju pruženih informacija. Kod podnošenja takvog zahtjeva drugo nadležno tijelo, bez dovođenja u pitanje propisa o povjerljivosti i zaštiti podataka primjenjivih u vlastitoj državi članici, upućuje takve povratne informacije bez odgode, osim u slučaju kada bi mu to predstavljalo nerazmjerno administrativno opterećenje.
3. Komisija donosi provedbene akte da bi utvrdila:
(a)
strukturu i sadržaj dokumenata za međusobnu upravnu pomoć i obuhvatila točne kategorije informacija iz stavka 1.,
(b)
pravila i postupke o razmjeni dokumenata za međusobnu upravnu pomoć.
Komisija također može donijeti provedbene akte za utvrđivanje strukture i sadržaja povratnih informacija iz stavka 2.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom istražnih radnji iz članka 35. stavka 2.
Članak 17.
Obveze država članica za osiguranje razmjene informacija bez prethodnog zahtjeva
Države članice poduzimaju odgovarajuće upravne i organizacijske mjere za osiguranje razmjena iz ovog poglavlja.
Članak 18.
Ograničenje obveza
Radi primjene ovog poglavlja, države članice nisu dužne nametati osobama nikakve nove obveze prikupljanja informacija, niti snositi nerazmjerna upravna opterećenja
POGLAVLJE IV.
ČUVANJE I RAZMJENA ELEKTRONIČKIH INFORMACIJA O GOSPODARSKIM SUBJEKTIMA
Članak 19.
Čuvanje i razmjena elektroničkih informacija o odobrenjima gospodarskih subjekata i poreznim skladištima
1. Svaka država članica vodi elektroničku bazu podataka koja sadrži sljedeće evidencije:
(a)
upisnik gospodarskih subjekata iz jedne od sljedećih kategorija:
i.
evidenciju osoba koje su ovlašteni imatelji trošarinskih skladišta u smislu točke 1. članka 4. Direktive 2008/118/EZ;
ii.
registrirane primatelje u smislu točke 9. članka 4. Direktive 2008/118/EZ;
iii.
registrirane primatelje u smislu točke 10. članka 4. Direktive 2008/118/EZ;
(b)
evidenciju prostora ovlaštenih za trošarinska skladišta u smislu točke 11. članka 4. Direktive 2008/118/EZ.
2. Upisnici iz stavka 1. sadrže sljedeće informacije:
(a)
jedinstveni identifikacijski trošarinski broj koji nadležno tijelo izdaje za gospodarski subjekt ili prostor;
(b)
ime i adresu osobe ili naziv i adresu prostora;
(c)
kategoriju za proizvode oporezive trošarinama (CAT) i/ili kôd proizvoda oporezivih trošarinama obuhvaćenih odobrenjem iz Priloga II., popisom kodova 11. iz Uredbe Komisije (EZ) br. 684/2009 od 24. srpnja 2009. o provedbi Direktive Vijeća 2008/118/EZ s obzirom na računalnu obradu postupaka za kretanje trošarinske robe tijekom obustave plaćanja trošarina (12);
(d)
identifikaciju središnjeg trošarinskog ureda za vezu ili ureda za trošarine kod kojeg se mogu dobiti dodatne informacije;
(e)
datum izdavanja, izmjene i, prema potrebi, datum prestanka valjanosti ovlaštenja;
(f)
za ovlaštene vlasnike skladišta, porezno skladište ili popis poreznih skladišta na koja se primjenjuje ovlaštenje, kako je primjenjivo prema nacionalnim zakonima, potvrdu da je ovlašten izostaviti pojedinosti o primatelju u vrijeme pošiljanja, da je ovlašten podijeliti kretanje u skladu s člankom 23. Direktive 2008/118/EZ, ili da je ovlašten premjestiti proizvode oporezive trošarinama na mjesto izravne dostave u skladu s člankom 17. stavkom 2. te Direktive;
(g)
za registrirane primatelje, kako je primjenjivo prema nacionalnim zakonima, potvrdu da je ovlašten premjestiti proizvode oporezive trošarinama na mjesto izravne dostave u skladu s člankom 17. stavkom 2. Direktive 2008/118/EZ;
(h)
za registrirane primatelje iz članka 19. stavka 3. Direktive 2008/118/EZ osim onih iz točke (i) ovog stavka, sadržaj ovlaštenja s obzirom na količinu proizvoda oporezivih trošarinama, identitet pošiljatelja u državi članici iz koje je otpremljena pošiljka i vremensko razdoblje za koje vrijedi ovlaštenje;
(i)
za registrirane primatelje iz članka 19. stavka 3. Direktive 2008/118/EZ koji imaju ovlaštenje za primanje vina od pošiljatelja koji koriste povlasticu u okviru odstupanja iz članka 40. Direktive 2008/118/EZ, sadržaj ovlaštenja s obzirom na količinu proizvoda oporezivih trošarinama i vremensko razdoblje na koje se odnosi ovlaštenje. Navod o odstupanju iz članka 40. Direktive 2008/118/EZ uključuje se u evidenciju;
(j)
za porezna skladišta, ovlaštenog vlasnika skladišta ili više njih za čije je potrebe ovlašteno korištenje poreznog skladišta.
3. Središnji trošarinski uredi za vezu države članice ili služba za vezu svake države članice osigurava da su informacije iz nacionalnih upisnika cjelovite, točne i ažurirane.
4. Informacije iz odgovarajućih nacionalnih upisnika iz stavka 2. o gospodarskim subjektima koji se bave kretanjem proizvoda oporezivih trošarinama tijekom obustave plaćanja trošarina između dvije države članice, izravno se razmjenjuju putem središnjeg upisnika.
Komisija upravlja upisnikom kao dijelom računalnog sustava tako da neprestano osigurava pouzdan i ažuriran pregled svih nacionalnih upisnika podataka koje podnose sve države članice.
Središnji trošarinski uredi za vezu država članica ili bilo koje službe za vezu pravovremeno Komisiji upućuju sadržaj nacionalnog upisnika kao i njegove moguće izmjene.
Članak 20.
Pristup i ispravak informacija
1. Komisija osigurava da osobe uključene u kretanje proizvoda oporezivih trošarinama tijekom obustave plaćanja trošarina između dvije države članice mogu elektroničkim putem dobiti potvrdu valjanosti trošarinskih brojeva iz središnjeg upisnika iz članka 19. stavka 4. Komisija prosljeđuje sve zahtjeve od gospodarskog subjekta na ispravak takvih informacija u središnji trošarinski ured za vezu ili bilo koji odjel za vezu odgovoran za odobravanje tog subjekta.
2. Središnji trošarinski uredi za vezu država članica ili službe za vezu država članica osiguravaju da gospodarski subjekti mogu dobiti potvrdu informacija o njima prema članku 19. stavku 2. te da mogu dobiti ispravak svih vezanih mogućih netočnih navoda iz te potvrde.
3. Nadležno tijelo države članice može prema uvjetima koje utvrđuje ta država članica dozvoliti središnjem trošarinskom uredu za vezu ili odgovarajućim službama za vezu pružanje potvrde o informacijama iz članka 19. stavka 2.
Članak 21.
Zadržavanje podataka
1. Svaka država članica zadržava informacije o kretanju proizvoda oporezivih trošarinama u Uniji i evidenciju sadržanu u nacionalnim upisnicima iz članka 19. barem tijekom pet godina od kraja kalendarske godine u kojoj je započelo kretanje, da bi se takve informacije mogle koristiti za postupke iz ove Uredbe. To se razdoblje može ograničiti na tri godine s obzirom na informacije unesene u nacionalne upisnike prije 1. srpnja 2012.
2. Informacije prikupljene putem računalnog sustava zadržavaju se u tom sustavu tako da se mogu pronaći i obraditi unutar takvog sustava za potrebe odgovora na zahtjev za informacijama iz članka 8.
Članak 22.
Provedba
Komisija donosi provedbene akte:
(a)
da bi utvrdila tehničke pojedinosti s obzirom na automatizirano ažuriranje baza podataka iz članka 19. stavka 1. i središnjeg upisnika iz članka 19. stavka 4.;
(b)
da bi utvrdila pravila i postupke s obzirom na pristup i ispravak informacija iz članka 20. stavka 1.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom pregleda iz članka 35. stavka 2.
POGLAVLJE V.
ZAJEDNIČKI UVJETI O POMOĆI
Članak 23.
Jezična pitanja
Zamolbe za pomoć, uključujući zahtjeve za obavještavanjem i priloženu dokumentaciju, mogu se podnositi na bilo kojem jeziku o kojem se zamolbeno i zamoljeno nadležno tijelo dogovore. Samo u posebnim slučajevima, kada zamoljeno tijelo obrazloži svoj zahtjev za prijevodom, zahtjevima se mora priložiti prijevod na službeni jezik ili jedan od službenih jezika države članice u kojoj zamoljeno tijelo ima sjedište.
Članak 24.
Kvaliteta usluge
1. Komisija i države članice osiguravaju da su dijelovi računalnog sustava neophodni za razmjenu informacija opisani u Uredbi operativni, odgovarajuće održavani i da se redovito unaprjeđuju.
2. Komisija i države članice sklapaju sporazum o uslugama podrške i dogovaraju se o sigurnosnim politikama s obzirom na računalni sustav. Takav sporazum definira tehničku kvalitetu i količinu usluga koje Komisija i države članice trebaju dostaviti da bi se osiguralo sigurno funkcioniranje svih dijelova računalnog sustava i elektroničke komunikacije, kao i podjela odgovornosti za daljnji razvoj sustava.
Članak 25.
Opća ograničenja s obzirom na obveze zamoljenog nadležnog tijela
1. Zamoljeno nadležno tijelo osigurava zamolbenom tijelu informacije u skladu s ovom Uredbom, pod uvjetom da:
(a)
zamolbeno tijelo iscrpilo je uobičajene izvore informacija koje je moglo iskoristiti u okolnostima za dobivanje zahtijevanih informacija, bez dovođenja u pitanje postignuća željenog cilja; i
(b)
broj i priroda zahtjeva za informacijama koje podnosi zamolbeno tijelo u određenom razdoblju ne nameće nerazmjerno administrativno opterećenje tom zamoljenom tijelu.
2. Ova Uredba ne nameće nikakve obveze nadležnom tijelu države članice s obzirom na izvršavanje istražnih radnji ili pružanje informacija ako zakoni ili upravna praksa te države članice ne odobravaju svojim nadležnim tijelima vršenje takvih istražnih radnji niti prikupljanje i korištenje takvih informacija za vlastite potrebe te države članice.
3. Nadležno tijelo države članice može odbiti pružiti informaciju ako zamolbena država članica zbog pravnih razloga nije u mogućnosti pružiti sličnu vrstu informacije.
4. Pružanje informacija može se odbiti kada dovodi do razotkrivanja poslovne, industrijske ili službene tajne ili trgovačkog postupka, ili kada bi takvo razotkrivanje bilo suprotno javnoj politici.
5. Zamoljeno nadležno tijelo obavješćuje zamolbeno tijelo o temeljima mogućeg odbijanja zahtjeva za pomoć. Za potrebe statistike, nadležna tijela na godišnjoj razini obavješćuju Komisiju o kategorijama temelja odbijanja.
6. Stavci 2., 3. ili 4. nikako se ne tumače tako da dozvoljavaju zamoljenom tijelu ovlaštenje da odbije pružiti informacije isključivo jer tim podacima upravlja banka, druga financijska institucija, ovlaštenik ili druga osoba koja djeluje kao posrednik ili u fiducijarnom smislu, niti zbog vlasničkih interesa određene osobe.
Članak 26.
Troškovi
Države članice obostrano odbijaju sve zahtjeve za povrat troškova do kojih je došlo primjenom ove Uredbe, uz izuzetak zahtjeva s obzirom na naknade za rad stručnjaka.
Članak 27.
Najniži iznos
1. Zahtjev za pomoć može podlijegati najnižem pragu na temelju trošarina kojima dospijeva rok za plaćanje.
2. Komisija može donijeti provedbene akte za podrobnije utvrđivanje praga iz stavka 1. ovog članka.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 35. stavka 2.
Članak 28.
Službena tajna, zaštita podataka te korištenje podataka dostavljenih prema ovoj Uredbi
1. Informacije koje pruže ili prikupe države članice u skladu s ovom Uredbom ili bilo koje informacije kojima službenik ili drugi zaposlenik ili ugovaratelj ima pristup tijekom vršenja svojih dužnosti podliježu obvezi čuvanja službene tajne dok i te strane s obzirom na vlastite informacije također uživaju isto pravo prema zakonima države članice koja prima informacije.
2. Informacije iz stavka 1. mogu se koristiti za sljedeće potrebe:
(a)
uspostavu baze za utvrđivanje trošarina;
(b)
naplatu ili upravnu kontrolu trošarina;
(c)
praćenje kretanja proizvoda oporezivih trošarinama;
(d)
analizu rizika u području trošarina;
(e)
istražne radnje u području trošarina;
(f)
utvrđivanje drugih poreza, carina i nameta obuhvaćenih člankom 2. Direktive 2010/24/EU.
Međutim, nadležno tijelo države članice koja pruža informacije dozvoljava korištenje takvih informacija za druge potrebe u državi članici zamolbenog tijela ako zakoni države članice zamoljenog tijela dozvoljavaju korištenje informacija za slične potrebe u predmetnoj državi članici.
U omjeru u kojem to dozvoljava nacionalno pravo i ne dovodeći u pitanje članak 1. stavak 2., informacije iz stavka 1. ovog članka mogu se koristiti u sudskim ili upravnim postupcima, koji mogu uključivati kazne zbog kršenja poreznih propisa, ne dovodeći u pitanje opća pravila i odredbe koje utvrđuju prava tuženika i svjedoka u takvim postupcima.
3. Ako zamolbeno tijelo smatra da bi informacije koje je primilo od zamoljenog tijela mogle biti korisne nadležnom tijelu druge države članice, može ih dostaviti takvom tijelu. O izvršenoj dostavi informacija obavješćuje zamoljeno tijelo.
Zamoljeno tijelo može uvjetovati dostavu informacija drugoj državi članici svojom prethodnom suglasnošću.
4. Sva obrada osobnih podataka koju vrše države članice iz ove Uredbe podliježe nacionalnim odredbama provedbene Direktive 95/46/EZ.
Za potrebe pravilne primjene ove Uredbe, države članice ograničavaju područje primjene prava i obveza iz članka 10., članka 11. stavka 1. i članaka 12. i 21. Direktive 95/46/EZ ako je to potrebno radi zaštite interesa iz točke (e) članka 13. stavka 1. navedene Direktive. Takva su ograničenja razmjerna predmetnim interesima.
Članak 29.
Pristup informacijama prema odobrenju Komisije
Osobe koje odgovarajuće odobri Komisija mogu imati pristup informacijama iz članka 28. stavka 4. samo u onom omjeru u kojem je to neophodno za brigu, održavanje i razvoj mreže CCN/CSI i rad središnjeg registra.
Takve osobe podliježu obvezama službene tajne. Informacije kojima se pristupa zaštićuju se kao osobni podaci prema Uredbi (EZ) br. 45/2001.
Članak 30.
Dokazna vrijednost primljenih informacija
Izvješća, izjave i sva druga dokumentacija ili ovjerene preslike ili njihovi izvodi koje pruža nadležno tijelo države članice nadležnom tijelu druge države članice, u skladu s ovom Uredbom nadležna tijela druge države članice mogu uzeti kao dokaz na istoj osnovi kao slični dokumenti koje osigurava drugo tijelo te druge države članice.
Članak 31.
Obveza suradnje
1. Za potrebe primjene ove Uredbe, država članica poduzima sve potrebne mjere radi:
(a)
osiguranja učinkovite unutarnje koordinacije između nadležnih tijela iz članaka 3. do 5.;
(b)
uspostave izravne suradnje između tijela ovlaštenih za potrebe koordinacije iz točke (a) ovog stavka;
(c)
osiguranja nesmetanog funkcioniranja sustava razmjene informacija predviđenog ovom Uredbom.
2. Komisija nadležnom tijelu svake države članice bez odlaganja dostavlja sve informacije koje je primila i koje je u mogućnosti pružiti da bi osigurala pravilnu primjenu zakona o trošarinama.
Članak 32.
Odnosi s trećim zemljama
1. Nadležno tijelo države članice primatelj informacija od treće zemlje može proslijediti informacije nadležnim tijelima bilo koje države članice koju bi te informacije mogle zanimati i, u svakom slučaju, svim nadležnim tijelima koja ih zatraže, u onoj mjeri u kojoj je to dozvoljeno sporazumima o suradnji s takvom trećom zemljom. Takve se informacije također mogu proslijediti Komisiji, kad god je to u interesu Unije za potrebe ove Uredbe.
2. Pod uvjetom da se predmetna treća zemlja pravno obvezala pružati potrebnu pomoć radi prikupljanja dokaza o nepravilnostima transakcija za koje se čini da su protivne propisima o trošarinama, informacije prikupljene sukladno ovoj Uredbi nadležno tijelo države članice može dostaviti takvoj trećoj zemlji, u skladu s nacionalnim propisima te države članice o prijenosu osobnih podataka trećim zemljama, za potrebe ispravne primjene trošarina ili sličnih poreza, carina i naknada primjenjivih na treću zemlju uz suglasnost nadležnih tijela koja dostavljaju podatke, u skladu s njihovim nacionalnim propisima.
Članak 33.
Pomoć gospodarskim subjektima
1. Nadležna tijela države članice u kojoj pošiljatelj proizvoda oporezivih trošarinama ima poslovni nastan mogu odobriti pomoć ako takav pošiljatelj ne primi izvješće iz članka 24. stavka 4. Direktive 2008/118/EZ, izvješće iz članka 25. stavka 3. te Direktive ili, u okolnostima opisanim u članku 33. stavku 1. te Direktive, presliku popratne isprave iz njenog članka 34.
Ako je takva pomoć odobrena, pošiljatelj se time ne oslobađa svojih poreznih obveza.
2. Kada se državi članici odobri pomoć sukladno stavku 1. ovog članka i kada smatra neophodnim dobiti informacije od druge države članice, podnosi zahtjev za takvim informacijama u skladu s člankom 8. Druga država članica može odbiti zaprimiti zahtjev za informacijama ako pošiljatelj nije iscrpio sva njemu dostupna sredstva za pribavljanje dokaza o prekidu kretanja proizvoda oporezivih trošarinama između država članica.
POGLAVLJE VI.
OCJENJIVANJE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 34.
Ocjenjivanje aranžmana, prikupljanje operativnih statistika i izvješćivanje
1. Države članice i Komisija provjeravaju i procjenjuju primjenu ove Uredbe. U tu svrhu, Komisija redovito izrađuje sažetak iskustava država članica s ciljem poboljšanja rada sustava uspostavljenog ovom Uredbom.
2. Države članice dostavljaju Komisiji sljedeće:
(a)
sve raspoložive informacije bitne za primjenu ove Uredbe, uključujući sve statističke podatke potrebne za ocjenjivanje njezine provedbe;
(b)
sve podatke o stvarnim metodama ili praksama korištenim ili za koje se sumnja da se koriste za kršenje zakona o trošarinama kada takve metode ili prakse otkrivaju nedostatke ili propuste u djelovanju postupaka utvrđenih ovom Uredbom.
Zbog ocjenjivanja učinkovitosti ovog sustava upravne suradnje u primjeni zakona o trošarinama i suzbijanju nezakonite utaje poreza i poreznih prijevara s obzirom na trošarine, države članice mogu dostaviti Komisiji sve druge raspoložive informacije pored onih iz prvog podstavka.
Komisija prosljeđuje informacije koje su dostavile države članice drugim dotičnim državama članicama.
Obveza dostavljanja informacija i statističkih podataka ne smije prouzročiti neopravdana opterećenja uprave.
3. Komisija može, za dijagnostičke i statističke potrebe, izravno prikupiti informacije iz poruka koje stvara računalni sustav, u skladu s člankom 28.
4. Informacije koje dostavljaju države članice ili koje prikuplja Komisija za potrebe stavaka 1. do 3. ne sadrže pojedinačne ili osobne podatke.
5. Komisija donosi provedbene akte da bi za potrebe primjene ovog članka utvrdila odgovarajuće statističke podatke koje trebaju dostaviti države članice, informacije koje treba prikupiti Komisija i statistička izvješća koja Komisija treba pripremiti s drugim državama članicama.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 35. stavka 2.
Članak 35.
Odbor za trošarine
1. Komisiji pomaže Odbor za trošarine osnovan člankom 43. stavkom 1. Direktive 2008/118/EZ. Taj Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 36.
Stavljanje izvan snage Uredbe (EZ) br. 2073/2004
Uredba (EZ) br. 2073/2004 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga ovoj Uredbi.
Članak 37.
Izvješćivanje Europskog parlamenta i Vijeća
Svakih pet godina od dana stupanja na snagu ove Uredbe i posebno na temelju informacija koje dostavljaju države članice, Komisija izvješćuje Europski parlament i Vijeće o primjeni ove Uredbe.
Članak 38.
Dvostrani aranžmani
Kada nadležna tijela sklapaju aranžmane o dvostranim pitanjima obuhvaćenim ovom Uredbom, izuzev pojedinih slučajeva, o tome odmah izvještavaju Komisiju. Komisija zatim nadalje izvještava nadležna tijela drugih država članica.
Članak 39.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. srpnja 2012.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. svibnja 2012.