РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 835/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества на полициклични ароматни хидрокарбони в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на бензо[a]пирен в редица храни.
(2)
Бензо[a]пиренът принадлежи към групата на полицикличните ароматни хидрокарбони (ПАХ) и се използва като маркер за наличието и ефекта на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните на базата на научно становище на бившия Научен комитет по храните (3). В своето становище от декември 2002 г. Научният комитет по храните препоръча да се проведат допълнителни анализи на относителните съотношения на тези полициклични ароматни хидрокарбони в храните, с оглед в бъдеще да бъде направен нов преглед на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(3)
Нови данни относно наличието на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните бяха събрани от държавите-членки в рамките на Препоръка 2005/108/ЕО на Комисията (4). Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да преразгледа становището на Научния комитет по храните с оглед на новите данни във връзка с наличието на други свързани с това нови научни сведения, както и на подхода, основан на границата на експозиция. От ЕОБХ бе поискано при прегледа да направи повторна оценка на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(4)
На 9 юни 2008 г. (5) научната група за замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на ЕОБХ прие становище относно полицикличните ароматни хидрокарбони в храните. В посоченото становище ЕОБХ прави заключението, че бензо[a]пиренът не е подходящ маркер за наличието на полициклични ароматни хидрокарбони в храните и че по-подходящ показател за наличието на ПАХ в храни би била една система от четири специфични вещества (ПАХ4 (6)) или от осем специфични вещества (ПАХ8 (7)). ЕОБХ заключи също така, че система от осем вещества (ПАХ8) не би осигурила по-голяма добавена стойност в сравнение със система от четири вещества (ПАХ4).
(5)
Освен това Комитетът CONTAM заключи, на базата на подхода, основан на границата на експозиция, че при средните изчислени стойности на хранителната експозиция рискът за здравето на потребителите е малък. За големите потребители обаче границите на експозиция са били някъде около 10 000 или под тази стойност, което сочи за потенциална опасност за здравето на потребителите.
(6)
Въз основа на направените от ЕОБХ заключения, настоящата система на използване на бензо[a]пирен като единствен маркер за групата на полицикличните ароматни хидрокарбони не може да бъде запазена. Поради това е необходимо Регламент (ЕО) № 1881/2006 да бъде изменен.
(7)
За сбора от четири вещества (ПАХ4) (бензо[a]пирен, бенз[a]антрацен, бензо[b]флуорантен и хризен) следва да бъдат въведени нови максимално допустими количества, като за бензо[a]пирена бъде запазено отделно максимално допустимо количество.
(8)
Такава система би гарантирала, че съдържанието на ПАХ в храните се поддържа на равнища, които не създават опасност за здравето, и че съдържанието на ПАХ може да бъде контролирано и в пробите, в които не може да бъде установено наличие на бензо[a]пирен, но в които има наличие на други ПАХ.
(9)
Отделното максимално допустимо количество на бензо[a]пирен се запазва, за да се осигури съпоставимост между предходните и новите данни. След определен период на прилагане на настоящото изменение и въз основа на новите данни, които ще бъдат получени в бъдеще, следва да се направи повторна оценка на необходимостта от запазване на отделно максимално допустимо количество за бензо[a]пирен.
(10)
По отношение на сбора от четири вещества (ПАХ4) за основа на решенията за съответствие следва да се използват по-ниски пределни концентрации.
(11)
Максимално допустимите количества на полицикличните ароматни хидрокарбони трябва да са безопасни и толкова малки, колкото е разумно постижимо, опирайки се на добри производствени и земеделски/рибарски практики. Новите данни за наличие на ПАХ показват, че в някои хранителни стоки фоновите нива на ПАХ са по-ниски, отколкото се е предполагало. Поради това максимално допустимите количества на бензо[a]пирен бяха променени, за да отразяват съответните по-ниски и по-реалистични фонови нива в пресни и пушени двучерупчести мекотели.
(12)
Данните за пушена риба и пушено месо също показват, че е възможно да бъдат постигнати по-ниски максимално допустими количества. Въпреки това в някои случаи може да се наложат промени в настоящата технология за опушване. Поради това следва да се установи двуетапна процедура за пушеното месо и пушената риба, която да осигури двегодишен преходен период от началната дата на прилагане на настоящия регламент преди по-ниските максимално допустими количества да станат приложими.
(13)
В пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и в консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) бе установено по-високо на съдържание на ПАХ, отколкото в другите видове пушена риба. За пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) следва да се установят специфични максимално допустими количества, които да отразяват това, което е възможно да бъде постигнато при тези храни.
(14)
Досега максимално допустимото количество на бензо[a]пирен в „мускулно месо от риба, различна от пушената риба“ се определяше като показател за евентуално замърсяване на околната среда. Доказано бе обаче, че в прясната риба ПАХ по-бързо се обезвреждат в резултат на ускорения метаболизъм и не се натрупват в мускулното месо. Поради това запазване на максимално допустими количества на ПАХ в прясната риба вече не е целесъобразно.
(15)
В някои видове топлинно обработено месо и топлинно обработени месни продукти, продавани на крайния потребител, са установени високи равнища на ПАХ. Тези равнища могат да бъдат предотвратени, ако се спазват подходящи условия на преработка и се използва подходящо оборудване. Поради това е целесъобразно да се определят максимално допустими количества на ПАХ в месо и месни продукти, претърпели топлинна обработка, за която се знае, че води до образуването на ПАХ, т.е. само печене на грил и на барбекю.
(16)
Какаовото масло бе временно освободено от задължението за спазване на максимално допустими количества на бензо[a]пирен в растителните и животински мазнини по смисъла на Регламент (ЕО) № 1881/2006 и бе предвидено до 1 април 2007 г. да се извърши преглед на целесъобразността от определяне на максимално допустимо количество на ПАХ в какаовото масло. Впоследствие прегледът бе отложен до излизане на резултатите от провежданата по това време от ЕОБХ нова научна оценка на ПАХ.
(17)
Съдържанието на ПАХ в какаовото масло е по-високо, отколкото в други растителни и животински мазнини. Това се дължи основно на неправилно сушене на какаовите зърна и на факта, че за разлика от други растителни и животински мазнини какаовото масло не може да бъде рафинирано. Какаовото масло е основна съставка на суровите какаови продукти (напр. какао на зърна, какаова маса, белени какаови зърна или какаова течност) и се използва в шоколад или други какаови продукти, които често се консумират от деца. Поради това то допринася за експозицията на хората, и особено на децата. Поради това е необходимо да се определят максимално допустими количества на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти, в т.ч. и в какаовото масло.
(18)
Максимално допустимите количества на ПАХ в какаото на зърна следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Те следва да се определят въз основа на мазнините, тъй като ПАХ се концентрират в мастната фракция, какаовото масло. За да се даде възможност на държавите производителки да направят технологични подобрения, за да се приспособят към тези максимално допустими количества, началото на прилагането на максимално допустимите количества в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъде отложено. Освен това спрямо тези продукти следва първоначално да се прилага по-високо максимално допустимо количество за сбора от четири вещества. След преходен период от две години следва да се прилага по-ниско максимално допустимо количество. Равнищата на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за допълнително понижаване на максимално допустимите количества в бъдеще.
(19)
Данните са показали, че съдържанието на ПАХ4 в кокосовото масло може да бъде по-високо от това в други растителни и животински мазнини. Това се дължи на пропорционално по-високото съдържание на бенз[a]антрацен и хризен, които не могат да бъдат лесно отстранени при рафинирането на кокосовото масло. По тази причина специфичните максимално допустими количества за кокосовото масло следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Тъй като в държавите производителки се очаква да бъдат направени технологични подобрения, нивата на ПАХ в кокосовото масло следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за определяне на по-ниски максимално допустими количества в бъдеще
(20)
Данните за наличието на ПАХ в зърнените и зеленчуковите култури, с които се разполага към настоящия момент, са ограничени. Наличните данни сочат, че зърнените и зеленчуковите култури имат по-скоро ниско съдържание на ПАХ. Ниските нива, които сочат наличните към момента данни, не могат да бъдат основание за незабавното определяне на максимално допустими количества. ЕОБХ обаче причисли зърнените и зеленчуковите култури към продуктите, които значително допринасят за експозицията на човека поради големите количества, в които те се консумират. Поради това нивата на ПАХ в тези две групи продукти следва да продължат да бъдат контролирани. На базата на нови данни ще се установи необходимостта от определяне на максимално допустими количества.
(21)
В някои хранителни добавки бяха установени високи нива на ПАХ. Тези нива обаче варират и зависят от конкретния вид хранителна добавка. Налице е необходимост от събиране на още данни за хранителните добавки. След като тези данни станат достъпни, ще се прецени необходимостта от определяне на максимално допустими количества на ПАХ в хранителните добавки.
(22)
На държавите-членки и на хранителните предприятия следва да бъде предоставено време, за да се приспособят към максимално допустимите количества, определени в настоящия регламент. Поради това началото на прилагането на настоящия регламент следва да бъде отложено. Следва да се предвиди преходен период за продуктите, които вече са пуснати на пазара преди началната дата на прилагане на измененията, въведени с настоящия регламент.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2012 г. съгласно раздел 6 „Полициклични ароматни хидрокарбони“ на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2012 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
2. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2014 г. съгласно точки 6.1.4 и 6.1.5 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2014 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
3. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 април 2013 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2013 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
4. Храните, които не съответстват на изискването за максимално допустимото количество, приложимо от 1 април 2015 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2015 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 август 2011 година.
32011R0835
L 215/4
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 835/2011
od 19. kolovoza 2011.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1881/2006 u pogledu najvećih dopuštenih količina za policikličke aromatske ugljikovodike u hrani
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 315/93 od 8. veljače 1993. o utvrđivanju postupaka Zajednice za kontrolu kontaminanata u hrani (1), a posebno njezin članak 2. stavak 3.,
budući da:
(1)
Uredba Komisije (EZ) br. 1881/2006 od 19. prosinca 2006. o određivanju najvećih dopuštenih količina za određene kontaminante u hrani (2) određuje najveće dopuštene količine za benzo(a)piren u različitim vrstama hrane.
(2)
Benzo(a)piren spada u skupinu policikličkih aromatskih ugljikovodika (PAH, polycyclic aromatic hydrocarbons) i koristi se kao marker za prisutnost i učinak kancerogenih PAH-ova u hrani na temelju znanstvenog mišljenja bivšeg Znanstvenog odbora za prehranu (SCF, Scientific Committee on Food) (3). U svojem mišljenju iz prosinca 2002. SCF je preporučio da su potrebne daljnje analize relativnih omjera ovih PAH-ova u hrani kako bi se u budućnosti moglo odrediti treba li zadržati benzo(a)piren kao marker ili ne.
(3)
Države članice su prikupile nove podatke o prisutnosti kancerogenih PAH-ova u hrani u okviru Preporuke Komisije 2005/108/EZ (4). Komisija je zatražila od Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA, European Food Safety Authority) reviziju mišljenja SFC-a uzimajući u obzir nove podatke o prisutnosti, druge relevantne nove znanstvene informacije kao i pristup granice izloženosti (MOE, Margin of Exposure). U okviru ove revizije od EFSA-e je zatražena ponovna procjena prikladnosti zadržavanja benzo(a)pirena kao markera.
(4)
Znanstveni panel za kontaminante u prehrambenom lancu (CONTAM Panel) EFSA-e donio je mišljenje o policikličkim aromatskim ugljikovodicima u hrani 9. lipnja 2008. (5). u svojem mišljenju EFSA je zaključila da benzo(a)piren nije odgovarajući marker za prisutnost policikličkih aromatskih ugljikovodika u hrani i da bi sustav od četiri specifične tvari (PAH4 (6)) ili osam specifičnih tvari (PAH8 (7)) bio najprikladniji pokazatelj za (PAH) u hrani. EFSA je također zaključila da sustav od osam tvari (PAH8) ne bi osigurao puno veću dodanu vrijednost u odnosu na sustav s četiri tvari (PAH4).
(5)
Nadalje, CONTAM Panel je zaključio koristeći pristup granice izloženosti (MOE) da je ugroženost zdravlja potrošača pri prosječnoj procijenjenoj prehrambenoj izloženosti niska. Međutim, kod potrošača s povećanom potrošnjom granice izloženosti odgovaraju približno ili niže od 10 000, što ukazuje na mogući rizik za zdravlje potrošača.
(6)
Na temelju zaključaka EFSA-e, sadašnji sustav koji koristi benzo(a)piren kao jedini marker za skupinu policikličkih aromatskih ugljikovodika ne može se zadržati. Stoga je potrebna izmjena Uredbe (EZ) br. 1881/2006.
(7)
Potrebno je uvesti nove najveće dopuštene količine za zbroj četiri tvari (PAH4) (benzo(a)piren, benz(a)antracen, benzo(b)fluoranten i krizen), a zadržati odvojene najveće dopuštene količine za benzo(a)piren.
(8)
Takav sustav će osigurati da vrijednosti PAH-ova u hrani budu unutar razina koje ne uzrokuju zabrinutost za zdravlje i da se količina PAH-ova može također kontrolirati u onim uzorcima u kojima benzo(a)piren nije moguće otkriti, ali u kojima su drugi PAH-ovi prisutni.
(9)
Odvojena najveća dopuštena količina za benzo(a)piren se zadržava kako bi se osigurala usporedba s prethodnim i budućim podacima. Nakon nekog vremena, provedbe ove izmjene i na temelju novih podataka koji će nastati u budućnosti, potrebu zadržavanja odvojenih najvećih dopuštenih količina za benzo(a)piren trebat će ponovo procijeniti.
(10)
U pogledu zbroja četiri tvari (PAH4), koncentracije na donjoj granici potrebno je koristiti kao temelj za odluke o sukladnosti.
(11)
Najveće dopuštene količine za policikličke aromatske ugljikovodike moraju biti sigurne i onoliko niske koliko je razumno moguće postići (ALARA) na temelju dobre proizvođačke i poljoprivredne/ribarske prakse. Novi podaci o prisutnosti PAH-ova pokazuju da su prirodne (osnovne) koncentracije PAH-ova niže nego se ranije pretpostavljalo u nekim vrstama hrane. Najveće dopuštene količine za benzo(a)piren su stoga bile prilagođene kako bi se uzele u obzir niže realnije prirodne koncentracije u svježim i dimljenim školjkašima.
(12)
Podaci za dimljenu ribu i dimljeno meso također su pokazali da je moguće postići niže granične vrijednosti. Ipak je u nekim slučajevima potrebna prilagodba tehnologije dimljenja koja se sada koristi. Stoga je potrebno, prije početka primjene nižih najvećih dopuštenih količina, uvesti postupak u dvije faze za dimljeno meso i dimljenu ribu koji omogućava prijelazno razdoblje od dvije godine od datuma početka primjene ove Uredbe.
(13)
Ustanovljeno je da dimljene papaline i konzervirane dimljene papaline sadrže više količine PAH-ova nego druga dimljena riba. Potrebno je odrediti posebne najveće dopuštene količine za dimljene papaline i konzervirane dimljene papaline tako da odražavaju vrijednosti koje je moguće postići za ove prehrambene proizvode.
(14)
Prethodne najveće dopuštene količine za benzo(a)piren u „mišićnom mesu ribe osim dimljene ribe” određene su kao pokazatelj mogućeg zagađenja okoliša. Usprkos tome je ustanovljeno da se PAH-ovi brzo metaboliziraju u svježoj ribi i da se ne akumuliraju u mišićnom mesu. Stoga zadržavanje najveće dopuštene količine za PAH-ove u svježoj ribi nije više primjereno.
(15)
Visoke razine PAH-ova su ustanovljene u nekim vrstama toplinski obrađenog mesa i toplinski obrađenih mesnih proizvoda koji se prodaju kao gotov proizvod. Te se razine mogu izbjeći u odgovarajućim uvjetima prerade i ako se koristi odgovarajuća oprema. Stoga je primjereno odrediti najveće dopuštene količine za PAH-ove u mesu i mesnim proizvodima koji su bili podvrgnuti toplinskom postupku obrade za kojeg je poznato da može rezultirati stvaranjem PAH-ova, tj. samo pečenje i priprema na žaru.
(16)
Kakao maslac je bio privremeno izuzet iz postojećih najvećih dopuštenih količina za benzo(a)piren u uljima i mastima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1881/2006, a mogućnost primjerenosti ponovnog određivanja najvećih dopuštenih količina za PAH-ove u kakao maslacu bila je predviđena do prvog travnja 2007. Ponovno određivanje je tada bilo odgođeno u očekivanju rezultata znanstvene procjene PAH-ova koju je tada provodila EFSA.
(17)
Kakao maslac sadrži više razine PAH-ova od drugih ulja i masti. To se prvenstveno događa zbog neodgovarajućih načina sušenja kakao zrna i činjenice da se kakao maslac ne može rafinirati kao druga biljna ulja i masti. Kakao maslac je glavni sastojak sirovih kakao proizvoda (npr. kakao zrna, kakao masa, komadići zrna kakaa ili liker od kakaa) i prisutan je u čokoladi i drugim proizvodima od kakaa koje često konzumiraju djeca. Pridonosi tako izloženosti ljudi, a posebno izloženosti djece. Stoga je potrebno odrediti najveće dopuštene količine za PAH-ove u kakao zrnu i proizvodima dobivenim od njih, što također uključuje kakao maslac.
(18)
Najveće dopuštene količine za PAH-ove u kakao zrnima trebaju se odrediti na razinama koje su niske onoliko koliko je moguće razumno postići i uzimajući u obzir sadašnje tehnološke mogućnosti država proizvođača. One moraju biti određene na temelju masti, jer su PAH-ovi koncentrirani u masnim frakcijama kakao maslaca. Kako bi se omogućilo državama proizvođačima da naprave tehnološka poboljšanja zbog prilagodbe ovim najvećim dopuštenim količinama, potrebno je odgoditi datum početka primjene najvećih dopuštenih količina za kakao zrna i proizvode dobivene od njih. Pored toga, u početku je potrebno primjenjivati na ove proizvode višu najveću dopuštenu količinu za zbroj ove četiri tvari. Nakon prijelaznog razdoblja od dvije godine potrebno je primjenjivati nižu najveću dopuštenu količinu. Potrebno je redovito pratiti razine PAH-ova u kakao zrnu i proizvodima dobivenim od njih kako bi se mogla procijeniti mogućnost daljnjeg smanjenja najvećih dopuštenih količina u budućnosti.
(19)
Podaci su pokazali da kokosovo ulje može sadržavati veće količine PAH4 nego ostala biljna ulja i masti. Razlog za to je proporcionalno veća prisutnost benz(a)antracena i krizena koja se ne može lako ukloniti tijekom rafinacije kokosovog ulja. Potrebno je stoga odrediti posebne najveće dopuštene količine za kokosovo ulje na razinama koje su onoliko niske koliko je razumno moguće postići i uzimajući u obzir sadašnje tehnološke mogućnosti država proizvođača. S obzirom da se očekuju tehnološka poboljšanja u državama proizvođačima, razine PAH-ova u kokosovom ulju moraju se redovito pratiti zbog procjene mogućnosti daljnjeg smanjenja najvećih dopuštenih količina u budućnosti.
(20)
Trenutni podaci o prisutnosti PAH-ova u žitaricama i povrću su ograničeni. Dostupni podaci ukazuju da žitarice i povrće sadrže prilično niske količine PAH-ova. Niske količine koje pokazuju trenutačno dostupni podaci ne opravdavaju neposredno određivanje najvećih dopuštenih količina. Unatoč tome, prema EFSA-i žitarice i povrće značajno doprinose izloženosti ljudi zbog njihove visoke potrošnje. Stoga je potrebno i dalje pratiti razine PAH-ova u ove dvije skupine proizvoda. Na temelju daljnjih podataka, procijenit će se potreba za određivanje najvećih dopuštenih količina.
(21)
Visoke razine PAH-ova ustanovljene su u nekim dodacima prehrani. Unatoč tome, podaci su različiti i ovise o specifičnoj vrsti dodataka prehrani. Potrebni su daljnji podaci o dodacima prehrani i potrebno ih je prikupiti. U trenutku kada podaci budu dostupni, procijenit će se potreba za određivanje najvećih dopuštenih količina za PAH-ove u dodacima prehrani.
(22)
Državama članicama i subjektima u poslovanju s hranom potrebno je omogućiti dovoljno vremena za prilagodbu najvećim dopuštenim količinama koje određuje ova Uredba. Stoga je potrebno odgoditi datum početka primjene ove Uredbe. Potrebno je predvidjeti prijelazno razdoblje za proizvode koji su već stavljeni na tržište prije datuma početka primjene izmjena koje uvodi ova Uredba.
(23)
Mjere predviđene ovom Uredbom su u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja i nisu im se usprotivili ni Europski parlament ni Vijeće,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog Uredbi (EZ) br. 1881/2006 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
1. Hrana koja nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. rujna 2012. u skladu s odjeljkom 6. „Policiklički aromatski ugljikovodici” Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. rujna 2012., može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
2. Hrana koja nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. rujna 2014. u skladu s točkama 6.1.4. i 6.1.5. Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. rujna 2014., može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
3. Hrana koji nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. travnja 2013. u skladu s točkom 6.1.2. Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. travnja 2013. može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
4. Hrana koja nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. travnja 2015. u skladu s točkom 6.1.2. Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. travnja 2015. može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. rujna 2012.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. kolovoza 2011.