РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 9 юни 2011 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството
(2011/432/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква б) и параграф 8, втора алинея, първо изречение от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство, основано на принципа на взаимно признаване на решения.
(2)
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) представлява добра основа за световна система за административно сътрудничество и за признаване и изпълнение на решения и конвенции по въпросите на издръжката, като предвижда безплатна правна помощ при почти всички дела, свързани с издръжка на деца, и опростена процедура за признаване и изпълнение.
(3)
Член 59 от Конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Съюза, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към Конвенцията.
(4)
Уредените от Конвенцията въпроси са предмет и на Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (2). В съответствие с договореното при приемането на Решение 2011/220/ЕС на Съвета (3) за подписване на Конвенцията Съюзът следва да одобри Конвенцията сам и да упражнява компетентността си по всички уредени в нея въпроси. Следователно държавите-членки следва да бъдат обвързани от Конвенцията по силата на одобряването ѝ от Съюза.
(5)
Ето защо при одобряване на Конвенцията Съюзът следва да направи декларация за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
(6)
Освен това при одобряването на Конвенцията Съюзът следва да формулира всички резерви и да направи всички декларации, които са допустими съответно по членове 62 и 63 от Конвенцията и които счита за необходими.
(7)
В съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията в това отношение Съюзът следва да декларира, че ще разшири приложението на глави II и III от Конвенцията, като включи задълженията за издръжка на съпрузи или бивши съпрузи. Същевременно той следва да направи едностранна декларация, с която да се ангажира да разгледа на по-късен етап възможността за допълнително разширяване на приложното поле.
(8)
Съюзът следва да формулира и резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията относно езиците, приети в съобщенията между централните органи. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи тази резерва по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на резервата, която да бъде направена.
(9)
На последно място Съюзът следва да направи декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) и член 44, параграфи 1 и 2 от Конвенцията. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи такива декларации по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на декларациите, които да бъдат направени.
(10)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да оттегли или измени декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, следва да уведоми Съвета и Комисията за това. Въз основа на това Съюзът следва да уведоми депозитаря съответно.
(11)
Държавите-членки следва да информират Комисията за централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията, както и да ѝ предоставят информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията. Комисията следва да изпрати тази информация на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-долу „Постоянното бюро“) при депозиране от страна на Съюза на документа за одобряване, изискван съгласно Конвенцията.
(12)
Когато държавите-членки предоставят на Комисията необходимата информация относно централните си органи и своето право, производства и услуги, те следва да използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
(13)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да промени информацията относно централния орган или правото, производствата и услугите, следва да информира пряко Постоянното бюро за това, като същевременно уведоми за промените и Комисията.
(14)
В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(15)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) се одобрява от името на Европейския съюз.
Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(лицата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 3
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларацията за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
Текстът на тази декларация е приложен като част А от приложение I към настоящото решение.
Член 4
1. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът декларира в съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията, че ще разшири прилагането на глави II и III от Конвенцията по отношение на задължения за издръжка на съпрузи и бивши съпрузи.
Текстът на тази декларация е приложен като част Б от приложение I към настоящото решение.
2. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави едностранната декларация, чийто текст е приложен като приложение IV към настоящото решение
Член 5
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията по отношение на държавите-членки, които възразяват срещу използването на френски или на английски език в съобщенията между централните органи.
Текстът на тази резерва е приложен като приложение II към настоящото решение.
Член 6
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) от Конвенцията по отношение на информацията или документите, изисквани от държавите-членки, декларациите по в член 44, параграф 1 от Конвенцията по отношение на езиците, които държавите-членки ще приемат освен собствените си официални езици, както и декларацията по член 44, параграф 2 от Конвенцията.
Текстът на тези декларации е приложен като приложение III към настоящото решение.
Член 7
1. Най-късно до 10 декември 2012 г. държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
данните за връзка на централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията; и
б)
информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията.
2. За съобщаването на посочената в параграф 1 информация на Комисията държавите-членки използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
3. Комисията предава отделните формуляри за профила на държавите, попълнени от държавите-членки, на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-нататък „Постоянното бюро“), когато Съюзът депозира документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 8
Държава-членка, която желае да измени или оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да измени или оттегли декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, уведомява Съвета и Комисията за исканото изменение, оттегляне или добавяне.
Впоследствие Съюзът уведомява депозитаря в съответствие с член 63, параграф 2 от Конвенцията.
Член 9
Държава-членка, която след първоначалното предаване от Комисията на формуляра за профила на държавите желае да промени информацията в този формуляр, информира за това пряко Постоянното бюро или, в случай че използва формуляра за профила на държавите в електронен вид - пряко прави необходимата промяна. Тя информира същевременно и Комисията.
Член 10
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Люксембург на 9 юни 2011 година.
32011D0432
L 192/39
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA VIJEĆA
od 9. lipnja 2011.
o odobrenju, u ime Europske unije, Haške konvencije od 23. studenoga 2007. o međunarodnoj naplati tražbina za uzdržavanje djece i drugim oblicima obiteljskog uzdržavanja
(2011/432/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom, točkom (b) i člankom 218. stavkom 8. drugim podstavkom, prvom rečenicom,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
budući da:
(1)
Unija stremi uspostavljanju zajedničkog pravosudnog prostora koji se temelji na načelu uzajamnog priznavanja odluka.
(2)
Haška konvencija od 23. studenoga 2007. o međunarodnoj naplati tražbina za uzdržavanje djece i drugim oblicima obiteljskog uzdržavanja („Konvencija”) predstavlja dobru osnovu za sustav administrativne suradnje na razini cijeloga svijeta i za priznavanje i izvršenje odluka o uzdržavanju i aranžmana o uzdržavanju, predviđajući besplatnu pravnu pomoć u gotovo svim slučajevima o uzdržavanju djece i pojednostavljeni postupak za priznavanje i izvršenje.
(3)
Članak 59. Konvencije dopušta regionalnim organizacijama za gospodarsko povezivanje poput Unije potpisivanje, prihvaćanje, odobrenje ili pristupanje Konvenciji.
(4)
Pitanja uređena Konvencijom također se obrađuju u Uredbi Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja (2). Kao što je dogovoreno kada je donesena Odluka Vijeća 2011/220/EU (3) o potpisivanju Konvencije, Unija bi sama trebala odobriti Konvenciju i vršiti svoju nadležnost nad svim pitanjima koja su njome uređena. Posljedično, Konvencija bi trebala biti obvezna za države članice zbog njezinog odobrenja od strane Unije.
(5)
Prilikom odobrenja Konvencije, Unija bi stoga trebala dati izjavu o nadležnosti u skladu s člankom 59. stavkom 3. Konvencije.
(6)
Nadalje, Unija bi prilikom odobrenja Konvencije trebala uložiti sve odgovarajuće rezerve i izjave dopuštene na temelju članaka 62. i 63. Konvencije koje smatra potrebnim.
(7)
U tom smislu, Unija bi trebala izjaviti, u skladu s člankom 2. stavkom 3. Konvencije, da će proširiti primjenu poglavlja II. i III. Konvencije na uzdržavanje bivših bračnih drugova. U isto vrijeme bi trebala dati jednostranu izjavu da se obvezuje kasnije razmotriti mogućnost daljnjeg proširenja područja primjene.
(8)
Unija bi trebala uložiti rezervu predviđenu u članku 44. stavku 3. Konvencije u pogledu jezika prihvaćenih u komunikaciji između središnjih tijela. Države članice koje žele da Unija uloži takvu rezervu u odnosu na njih trebale bi o tome unaprijed obavijestiti Komisiju, naznačujući sadržaj rezerve koja se treba uložiti.
(9)
Unija bi trebala dati izjave predviđene u članku 11. stavku 1. točki (g) i članku 44. stavcima 1. i 2. Konvencije. Države članice koje žele da Unija da takvu izjavu u odnosu na njih trebale bi o tome unaprijed obavijestiti Komisiju, naznačujući sadržaj izjava koje se trebaju dati.
(10)
Država članica koja naknadno treba povući rezervu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu II. ili izmijeniti ili povući izjavu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu III. ili dodati izjavu koja se na nju odnosi u Prilog III. trebala bi o tome obavijestiti Vijeće i Komisiju. Na temelju toga bi Unija trebala odgovarajuće obavijestiti depozitara.
(11)
Države članice bi trebale obavijestiti Komisiju o središnjim tijelima određenim u skladu s člankom 4. stavkom 4. Konvencije i obavijestiti Komisiju o podacima u pogledu zakona, postupaka i usluga iz članka 57. Konvencije. Komisija bi trebala proslijediti te podatke Stalnom uredu Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu („Stalni ured”) u trenutku kada Unija položi svoju ispravu odobrenja, kako traži Konvencija.
(12)
Prilikom obavješćivanja Komisije o odgovarajućim podacima o svojim središnjim tijelima i o svojim zakonima, postupcima i uslugama, države članice bi trebale koristiti obrazac profila zemlje koji preporučuje i objavljuje Haška konferencija o međunarodnom privatnom pravu, ako je moguće, u elektroničkom obliku.
(13)
Država članica koja naknadno treba promijeniti podatke o svojem središnjem tijelu ili o svojim zakonima, postupcima i uslugama treba o tome izravno obavijestiti Stalni ured i u isto vrijeme obavijestiti Komisiju o promjeni.
(14)
U skladu s člankom 3. Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Ujedinjena Kraljevina i Irska sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.
(15)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke, ona ju ne obvezuje niti se na nju primjenjuje,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Haška konvencija od 23. studenoga 2007. o međunarodnoj naplati tražbina za uzdržavanje djece i drugim oblicima obiteljskog uzdržavanja („Konvencija”) odobrava se u ime Europske unije.
Tekst Konvencije priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Predsjednik Vijeća ovlašten je odrediti osobu ili osobe ovlaštene položiti u ime Unije ispravu navedenu u članku 58. stavku 2. Konvencije.
Članak 3.
Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija daje izjavu o nadležnosti u skladu s člankom 59. stavkom 3. Konvencije.
Tekst te izjave priložen je ovoj Odluci kao dio A Priloga I.
Članak 4.
1. Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija u skladu s člankom 2. stavkom 3. Konvencije izjavljuje da će proširiti primjenu poglavlja II. i III. Konvencije na uzdržavanje bivših bračnih drugova.
Tekst te izjave priložen je ovoj Odluci kao dio B Priloga I.
2. Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija daje jednostranu izjavu čiji je tekst priložen ovoj Odluci kao Prilog IV.
Članak 5.
Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija ulaže rezervu predviđenu u članku 44. stavku 3. Konvencije u odnosu na države članice koje se protive korištenju ili engleskog ili francuskog jezika u komunikaciji između središnjih tijela.
Tekst te rezerve priložen je ovoj Odluci kao Prilog II.
Članak 6.
Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija daje izjave predviđene u članku 11. stavku 1. točki (g) Konvencije u pogledu podataka ili dokumenata koje traže države članice i u članku 44. stavku 1. Konvencije u pogledu jezika koje prihvaćaju države članice pored svojih službenih jezika te izjavu predviđenu u članku 44. stavku 2. Konvencije.
Tekst tih izjava priložen je ovoj Odluci kao Prilog III.
Članak 7.
1. Države članice najkasnije do 10. prosinca 2012. obavještavaju Komisiju o:
(a)
kontaktnim podacima središnjih tijela određenih u skladu s člankom 4. stavkom 3. Konvencije; i
(b)
podacima o zakonima, postupcima i uslugama iz članka 57. Konvencije.
2. Prilikom prosljeđivanja Komisiji podataka određenih u stavku 1. države članice koriste obrazac profila zemlje koji preporučuje i objavljuje Haška konferencija o međunarodnom privatnom pravu, ako je moguće, u elektroničkom obliku.
3. Komisija pojedinačne obrasce profila zemlje koje ispune države članice prosljeđuje Stalnom uredu Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu („Stalni ured”) u trenutku kada Unija položi ispravu iz članka 58. stavka 2. Konvencije.
Članak 8.
Država članica koja želi povući rezervu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu II. ili izmijeniti ili povući izjavu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu III. ili dodati izjavu koja se na nju odnosi u Prilog III. obavješćuje Vijeće i Komisiju o željenom povlačenju, izmjeni ili dodavanju.
Unija nakon toga odgovarajuće obavješćuje depozitara u skladu s člankom 63. stavkom 2. Konvencije.
Članak 9.
Država članica koja nakon prvotnog prosljeđivanja Komisije obrasca profila zemlje želi promijeniti podatke iz svojeg obrasca o tome obavješćuje izravno Stalni ured ili izravno vrši potrebnu promjenu, ako je korišten elektronički oblik obrasca profila zemlje. U isto vrijeme obavješćuje i Komisiju.
Članak 10.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Luxembourgu 9. lipnja 2011.