РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 116/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета във връзка със списъка на хранителните претенции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 се установява, че хранителните претенции се разрешават единствено ако са изброени в приложението към същия регламент, в което са определени и условията за използването им.
(2)
В Регламент (ЕО) № 1924/2006 се предвижда също така, че при необходимост измененията на приложението към него се приемат след консултиране с Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (наричан по-долу „Органът“).
(3)
Преди приемането на Регламент (ЕО) № 1924/2006 Комисията поиска становището на Органа по въпроса за хранителните претенции и условията за използването им относно омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини.
(4)
В приетото на 6 юли 2005 г. (2) становище Органът излага заключението си, че омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини имат важни функции в хранителния режим. Някои ненаситени мазнини, например омега-3 мастните киселини, понякога са консумирани в количество, по-малко от препоръчваното. Поради тази причина хранителните претенции за храни, които са източник на тези хранителни вещества или са богати на същите хранителни вещества, биха могли да помогнат на потребителите да направят по-здравословен избор. Тези хранителни претенции обаче не бяха включени в списъка, установен в приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006, приет от Европейския парламент и от Съвета, тъй като условията за използването им не можеха все още да бъдат ясно определени.
(5)
Тъй като бяха уточнени условията за използването, като беше взето под внимание също приетото на 30 юни 2009 г. (3) становище на Органа относно етикетирането на референтните стойности за прием на омега-3 и омега-6 мастните киселини, е целесъобразно тези претенции да бъдат включени в списъка.
(6)
Относно претенциите „Източник на омега-3 мастни киселини“ и „Високо съдържание на омега-3 мастни киселини“ в условията за използването следва да се прави разграничение между двата вида омега-3 мастни киселини, които имат различни физиологични функции и за които се препоръчват различни равнища на консумация. Освен това в условията за използването следва да се установи минимално количество, изисквано за 100 g и 100 kcal от продукта, за да се гарантира, че тези претенции могат да се отнасят единствено за храни, които при равнището на консумацията им осигуряват значително количество омега-3 мастни киселини.
(7)
Относно претенциите „Високо съдържание на мононенаситени мазнини“, „Високо съдържание на полиненаситени мазнини“ и „Високо съдържание на ненаситени мазнини“ в условията за използването следва да се изисква минимално съдържание на ненаситени мазнини в съответната храна и по този начин да се гарантира, че количеството, посочено в претенцията, винаги съответства на значително количество при равнището на консумацията им при балансиран хранителен режим.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006 се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2010 година.
32010R0116
L 037/16
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
09.02.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 116/2010
od 9. veljače 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu popisa prehrambenih tvrdnji
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2.,
budući da:
(1)
U članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 se navodi da su prehrambene tvrdnje koje se navode na hrani dopuštene samo ako su uvrštene na popis u njezinom Prilogu u kojem su također navedeni uvjeti korištenja tih tvrdnji.
(2)
Uredba (EZ) br. 1924/2006 također osigurava donošenje izmjena tog Priloga kad je to primjereno, i nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane (EFSA), dalje u tekstu: nadležno tijelo.
(3)
Komisija je prije donošenja Uredbe (EZ) br. 1924/2006 zatražila mišljenje nadležnog tijela o prehrambenim tvrdnjama povezanima s omega-3 masnim kiselinama, jednostruko nezasićenim masnim kiselinama, višestruko nezasićenim masnim kiselinama i nezasićenim masnim kiselinama, kao i o uvjetima korištenja tih tvrdnji.
(4)
U mišljenju donesenom 6. srpnja 2005. (2), nadležno tijelo zaključuje da u prehrani važnu ulogu igraju omega-3 masne kiseline, jednostruko nezasićene masne kiseline, višestruko nezasićene masne kiseline i nezasićene masne kiseline. Neke nezasićene masne kiseline, kao omega-3 masne kiseline, ponekad se konzumiraju u količinama manjim od preporučenih. Stoga bi prehrambene tvrdnje kojima se utvrđuje u kojoj hrani se one nalaze ili koja njima obiluje, mogle biti od pomoći potrošaču da napravi zdraviji izbor. Međutim, te prehrambene tvrdnje nisu bile uvrštene na popis iz Priloga Uredbi (EZ) br. 1924/2006 koju je donio Europski parlament i Vijeće, jer se uvjeti njihova korištenja još nisu mogli jasno definirati.
(5)
Navedeni su uvjeti korištenja sada pojašnjeni, uzimajući pritom u obzir i mišljenje nadležnog tijela od 30. lipnja 2009. (3) o deklariranim referentnim unosima omega-3 i omega-6 masnih kiselina, pa je stoga uputno uvrstiti dotične tvrdnje na taj popis.
(6)
Što se tiče tvrdnji „Izvor omega-3 masnih kiselina” i „Bogato omega-3 masnim kiselinama”, potrebno je u uvjetima korištenja napraviti razliku između te dvije vrste omega-3 masne kiseline koje fiziološki imaju različite uloge i za koje se preporučuju različite razine konzumacije. Nadalje, u navedenim uvjetima korištenja treba odrediti minimalnu traženu količinu na 100 g i 100 kcal proizvoda kako bi se zajamčilo korištenje tih tvrdnji samo za hranu sa znatnom količinom omega-3 masnih kiselina na njihovoj razini konzumacije.
(7)
Što se tiče tvrdnji „Bogato jednostruko nezasićenim masnim kiselinama”, „Bogato višestruko nezasićenim masnih kiselina” i „Bogato nezasićenim masnim kiselinama”, potrebno je u uvjetima korištenja navesti minimalan sadržaj nezasićenih masnih kiselina u dotičnoj hrani te sukladno tomu osigurati da navedena količina uvijek odgovara značajnoj količini na razini konzumacije koja se postiže uravnoteženom prehranom.
(8)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog Uredbi (EZ) br. 1924/2006 izmijenjen je kako je utvrđeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 9. veljače 2010.