РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1158/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 декември 2010 година
относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (1), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
като взе предвид Препоръка ERA/REC/SAF/09-2009 на Европейската железопътна агенция, представена на Комисията на 18 септември 2009 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2004/49/ЕО предвижда рамка за равни условия за всички железопътни предприятия посредством прилагането на едни и същи изисквания за сертифициране в областта на безопасността в Съюза. С общия метод за безопасност (ОБМ) се цели да се осигури на националните органи по безопасността рамка за хармонизиране на техните критерии за вземане на решения в целия Съюза в съответствие с член 17, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО.
(2)
Необходимо е да се осигури на националните органи по безопасността метод за оценка на разработваните от железопътните предприятия процедури за удовлетворяване на хармонизираните изисквания за получаване на част А на сертификатите за безопасност, издавани в съответствие с член 10, параграф 2, буква а) и на част Б на сертификатите за безопасност, издавани в съответствие с член 10, параграф 2, буква б) от Директива 2004/49/ЕО. Следва да се определят критериите, съгласно които националните органи по безопасността провеждат оценката, и да се установят процедурите, които ще бъдат следвани.
(3)
По отношение на съответствието с изискването за безопасност, съгласно което отговорността за поддръжката на железопътните превозни средства трябва да бъде ясно определена, дадено железопътно предприятие, което не е структурата, отговорна за поддръжката на всички използвани в работата му превозни средства, следва да гарантира чрез подходящи договорни споразумения - като Общия договор за ползване (GCU) - че всяко превозно средство разполага със структура, натоварена с поддръжката му, която да поеме отговорността за поддръжката на превозното средство в съответствие с член 14а от Директива 2004/49/ЕО. В договора между страните следва да е уговорен обменът на информацията между двете предприятия, която е необходима за гарантиране на безопасната експлоатация на превозните средства.
(4)
При оценяване на съответствието с изискванията за безопасност на продуктите или услугите, предоставяни от изпълнителите или доставчиците на железопътните предприятия, като предоставянето на услуги от центрове за обучение, признати в съответствие с Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. за сертифициране на машинисти, управляващи локомотиви и влакове в рамките на железопътната система на Общността (2), разрешенията или сертификатите, издадени в съответствие със съответното законодателство на Съюза на изпълнители или доставчици може да се считат за валидно доказателство. Сертифицирането на структурите, натоварени с поддръжката в съответствие с член 14а от Директива 2004/49/ЕО също може да се смята за валидно доказателство. До влизането в сила на европейската система за сертифициране, сертификатите, издадени въз основа на Меморандума за разбирателство, който установява основните принципи на обща система за сертифициране на образувания, ангажирани с поддръжката на товарните вагони (3), подписан на 14 май 2009 г., могат да бъдат смятани за валидно доказателство, когато се оценява съответствието със съответните изисквания за безопасност.
(5)
Националните органи по безопасността оценяват способността на железопътното предприятие да спазва всички изисквания, необходими, за да извършва дейност като цяло и в конкретната мрежа, за която търси да получи сертификат, като оценяват системата му за управление на безопасността на глобално равнище.
(6)
Всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки, за да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на сертификат за безопасност, са били постигнати в процеса на работа след получаването на сертификата и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО. Следователно това изисква разработването на режим за надзор за времето след издаването на сертификата въз основа на най-важните основни принципи с цел националните органи по безопасността да осигурят хармонизиран подход във всяка държава-членка.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден в съответствие с член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява общ метод за безопасност (ОБМ) за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификатите за безопасност, посочени в член 6, параграф 3, буква б) от Директива 2004/49/ЕО.
ОМБ обхваща:
а)
процедура и критерии за оценка на подадените от железопътните предприятия заявления за сертификати за безопасност, посочени в член 10, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО, както е посочено в приложения I, II и III към настоящия регламент;
б)
принципи за надзор на съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО след издаването на сертификата от националния орган по безопасността, както е посочено в приложение IV към настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение: „надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на осигуряването на безопасността, след като е издал сертификата за безопасност.
Член 3
Процедури за оценка на заявленията
1. Когато разглеждат заявленията както за част А, така и за част Б на сертификатите за безопасност, подадени след влизането в сила на настоящия регламент, националните органи по безопасността прилагат процедурата, посочена в приложение I към настоящия регламент, за да оценяват съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО. За сертификатите за безопасност, издадени в съответствие с член 10, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО, националните органи по безопасността използват критериите за оценка, посочени в приложение II към настоящия регламент, а за сертификатите за безопасност, издадени в съответствие с член 10, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО, те използват критериите, съдържащи се в приложение III към настоящия регламент. Посочените критерии се използват също и при подновяване на сертификатите за безопасност в съответствие с член 10, параграф 5 от Директива 2004/49/ЕО.
2. При оценяването националните органи по безопасността могат да допускат кандидатите да поемат ангажименти, че ще управляват рисковете посредством използването на договори с трети страни. В договорите се посочва и обмяната на информация, необходима за осигуряване на безопасната експлоатация на превозните средства, особено в областите, свързани с управлението на поддръжката.
3. Счита се, че продуктите или услугите, които изпълнителите или доставчиците предоставят на железопътните предприятия, съответстват на изискванията за безопасност, ако изпълнителите, доставчиците или продуктите са сертифицирани в съответствие със съответните сертификационни схеми, установени съгласно законодателството на Съюза, за предоставянето на такива продукти и услуги.
Член 4
Надзор
След като са издали сертификат за безопасност, националните органи по безопасността наблюдават както за част А, така и за част Б на сертификатите, как с течение на времето железопътните предприятия прилагат системата си за управление на безопасността, и прилагат принципите за надзор, установени в приложение IV.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 декември 2010 година.
32010R1158
L 326/11
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
09.12.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1158/2010
od 9. prosinca 2010.
o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga željezničkog prijevoza
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola željezničkim prijevoznicima i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (Direktiva o sigurnosti željeznice) (1), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
uzimajući u obzir Preporuku Europske agencije za željeznice ERA/REC/SAF/09-2009 o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti, dostavljenu Komisiji 18. rujna 2009.,
budući da,
(1)
Direktivom 2004/49/EZ utvrđuje se okvir za jednake uvjete za sve željezničke prijevoznike kroz primjenu istih zahtjeva za rješenja o sigurnosti u cijeloj Uniji. Svrha je zajedničke sigurnosne metode (CSM) osigurati okvir za nacionalna tijela nadležna za sigurnost kako bi uskladili svoje kriterije za donošenje odluka u cijeloj Uniji u skladu s člankom 17. stavkom 4. Direktive 2004/49/EZ.
(2)
Potrebno je osigurati metodu kojom će nacionalna tijela nadležna za sigurnost ocijeniti prikladnost postupaka koje su razradili željeznički prijevoznici radi ispunjavanja usklađenih zahtjeva za dodjelu dijela A rješenja o sigurnosti izdanih u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (a) i dijela B rješenja o sigurnosti izdanih u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2004/49/EZ. Potrebno je definirati kriterije prema kojima nacionalna tijela nadležna za sigurnost izvode ocjenu, te odrediti postupke koje je potrebno slijediti.
(3)
U pogledu usklađenosti sa sigurnosnim zahtjevom prema kojemu odgovornost za održavanje željezničkih vozila mora biti jasno definirana, željeznički prijevoznik koji nije subjekt nadležan za održavanje svih vozila koje koristi u svom poslovanju treba, putem odgovarajućih ugovornih sporazuma kao što je Opći ugovor o uporabi (GCU) osigurati da za svako vozilo postoji subjekt nadležan za održavanje, koji će preuzeti odgovornost za održavanje vozila u skladu s člankom 14.a Direktive 2004/49/EZ. U ugovoru između stranaka potrebno je podrobno utvrditi razmjenu informacija između oba prijevoznika, koja je potrebna za osiguravanje sigurnog rada vozila.
(4)
Pri ocjeni sukladnosti sa sigurnosnim zahtjevima proizvoda ili usluga koje pružaju ugovaratelji ili dobavljači željezničkih prijevoznika, kao što je pružanje usluga centara za obuku priznatih u skladu s Direktivom 2007/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o davanju ovlaštenja strojovođama koji upravljaju lokomotivama i vlakovima na željezničkom sustavu Zajednice (2), odobrenja ili ovlaštenja koja su dodijeljena ugovarateljima ili dobavljačima u skladu s mjerodavnim zakonodavstvom Unije mogu se smatrati valjanim dokazima. Izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje u skladu s člankom 14.a Direktive 2004/49/EZ također se može smatrati valjanim dokazom. Sve do stupanja na snagu europskog sustava za izdavanje ovlaštenja, rješenja koja su dodijeljena na temelju Memoranduma o razumijevanju kojim se određuju osnovna načela zajedničkog sustava izdavanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona (3), potpisanog 14. svibnja 2009., mogu se smatrati valjanim dokazom pri ocjeni sukladnosti s mjerodavnim sigurnosnim zahtjevima.
(5)
Nacionalna tijela nadležna za sigurnost ocjenjuju sposobnost željezničkog prijevoznika za ispunjavanje svih zahtjeva potrebnih za djelovanje općenito, te na određenoj mreži za koje traže potvrdu na temelju ocjene svojeg sustava upravljanja sigurnošću na globalnoj razini.
(6)
Svako nacionalno tijelo nadležno za sigurnost treba organizirati provjeru postižu li se u djelovanju ciljevi navedeni u zahtjevu za izdavanje rješenja o sigurnosti nakon dodjele istog, te ispunjavaju li se kontinuirano svi potrebni zahtjevi u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (f) i člankom 17. stavkom 2. Direktive 2004/49/EZ. Stoga je potrebno razviti režim nadzora koji se temelji na ključnim temeljnim načelima kako bi se osigurao usklađeni pristup nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost u svakoj državi članici.
(7)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora iz članka 27. stavka 1. Direktive 2004/49/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom određuje zajednička sigurnosna metoda (CSM) za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga željezničkog prijevoza iz članka 6. stavka 3. točke (b) Direktive 2004/49/EZ.
Zajednička sigurnosna metoda (CSM) uključuje:
(a)
postupak i kriterije za ocjenu zahtjeva željezničkih prijevoznika za dodjelu rješenja o sigurnosti iz članka 10. stavka 2. Direktive 2004/49/EZ, kako je navedeno u prilozima I., II. i III. ovoj Uredbi;
(b)
načela za nadzor sukladnosti sa zahtjevima Direktive 2004/49/EZ nakon što nacionalno tijelo nadležno za sigurnost dodijeli rješenje, kako je utvrđeno u Prilogu IV. ovoj Uredbi.
Članak 2.
Definicije
U svrhu ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije: „nadzor” su mjere koje je odredilo nacionalno tijelo nadležno za sigurnost radi nadziranja stanja sigurnosti nakon što je dodijelilo rješenje o sigurnosti.
Članak 3.
Postupci za ocjenu zahtjeva
1. Pri ocjeni zahtjeva za dio A i dio B rješenja o sigurnosti, podnesenih nakon stupanja na snagu ove Uredbe, nacionalna tijela nadležna za sigurnost primjenjuju postupke utvrđene u Prilogu I. ovoj Uredbi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima iz Direktive 2004/49/EZ. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost koriste kriterije ocjenjivanja utvrđene u Prilogu II. ovoj Uredbi za rješenja o sigurnosti izdana u skladu s člankom 10. stavkom 3. Direktive 2004/49/EZ i one koji su sadržani u Dodatku III. ovoj Uredbi za rješenja izdana u skladu s člankom 10. stavkom 4. Direktive 2004/49/EZ. Ti se kriteriji također koriste u slučaju obnavljanja rješenja o sigurnosti u skladu s člankom 10. stavkom 5. Direktive 2004/49/EZ.
2. Tijekom ocjene nacionalna tijela nadležna za sigurnost mogu prihvatiti da će podnositelji zahtjeva upravljati rizicima putem ugovora s trećim osobama. U ugovorima se također određuje razmjena informacija koja je potrebna radi osiguravanja sigurne uporabe vozila, posebno u područjima koja se odnose na upravljanje održavanjem.
3. Proizvodi ili usluge koje željezničkim prijevoznicima pružaju ugovaratelji ili dobavljači smatraju se usklađenima sa sigurnosnim zahtjevima, ukoliko su ugovaratelji, dobavljači ili proizvodi potvrđeni u skladu s mjerodavnim programima potvrđivanja, koji su utvrđeni prema zakonodavstvu Unije, za nabavu takvih proizvoda, odnosno pružanje takvih usluga.
Članak 4.
Nadzor
Nakon dodjele rješenja o sigurnosti nacionalno tijelo nadležno za sigurnost nadzire kontinuiranu primjenu sustava upravljanja željezničkih prijevoznika za dijelove A i B rješenja o sigurnosti, te primjenjuje načela nadzora navedena u Prilogu IV.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 9. prosinca 2010.