РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 445/2011 НА КОМИСИЯТА
от 10 май 2011 година
относно система за сертифициране на структурите, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, и за изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-специално член 14а от нея,
като взе предвид препоръката на Европейската железопътна агенция от 8 юли 2010 г. относно система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2004/49/ЕО цели да подобри достъпа до пазара на услуги за железопътен транспорт, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Освен това Директива 2004/49/ЕО предвижда въвеждането на рамка за осигуряване на равни условия за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, чрез прилагането на еднакви изисквания за сертифициране в целия Съюз.
(2)
Предназначението на системата за сертифициране е да осигури рамка за хармонизиране на изискванията и методите за оценка на способността на структурите, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз.
(3)
Без да се засяга отговорността на железопътните предприятия и операторите на инфраструктура за безопасната експлоатация на влакове, структурата, която отговаря за поддръжката, следва да гарантира посредством система за поддръжка, че товарните вагони, за чиято поддръжка отговаря, са в безопасно експлоатационно състояние. Като се има предвид голямото разнообразие от методи за проектиране и поддръжка системата за поддръжка следва да бъде процесно ориентирана.
(4)
На операторите на инфраструктура се налага да използват товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато експлоатират товарни вагони за тази цел, операторите на инфраструктура го правят в качеството си на железопътни предприятия. Оценката на способността на оператора на инфраструктура да експлоатира товарни вагони за тази цел следва да бъде част от неговата оценка за разрешително за безопасност съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО.
(5)
Предприетите инспекции и наблюдение преди потеглянето на влак или по маршрута обикновено се извършват от оперативен персонал на железопътните предприятия или на операторите на инфраструктура, като се следва процесът, описан в тяхната система за управление на безопасността в съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
Железопътните предприятия или операторите на инфраструктура следва да гарантират чрез своята система за управление на безопасността контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с тяхната дейност, в т. ч. ангажирането на изпълнители. За тази цел железопътните предприятия следва да разчитат на договорни споразумения със структурите, които отговорят за поддръжката, за всички вагони, които те експлоатират. Това може да бъде договор между железопътното предприятие и структурата, която отговоря за поддръжката, или верига от договори с други страни, като например стопанисващия. Въпросните договори следва да са в съответствие с процедурите, определени от железопътното предприятие или оператора на инфраструктура в неговата система за управление на безопасността, включително обмена на информация.
(7)
В съответствие с Директива 2004/49/ЕО сертификатът на структура, която отговаря за поддръжката (сертификат на СОП), е валиден на територията на целия Европейски съюз. Сертификати, издадени от органи в трети държави, определени чрез равностойни критерии и отговарящи на равностойни на посочените в настоящия регламент изисквания, обикновено следва да се приемат за равностойни на сертификатите на СОП, издадени в Европейския съюз.
(8)
Оценката на заявление за сертификат за СОП от страна на орган за сертифициране представлява оценка на способността на заявителя да управлява дейности за поддръжка и да изпълнява оперативните функции по поддръжка самостоятелно или чрез договори с други органи, като например работилници за поддръжка, натоварени с изпълнението на тези функции или на част от тях.
(9)
Системата за акредитация следва да осигурява инструмент за управление на рисковете чрез гарантиране, че акредитираните органи са компетентни да извършват работата, която приемат. Освен това акредитацията се счита за средство за осигуряване на национално и международно признаване на сертификатите на СОП, издадени от акредитирани органи.
(10)
За да се осигури система, позволяваща на сертифициращите органи да извършват проверки на сертифицирани структури, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз, е важно всички органи, които могат да предоставят сертификати на структури, отговарящи за поддръжката („сертифициращи органи“), да си сътрудничат помежду си с цел хармонизиране на подходите за сертифициране. В съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (2) следва да бъдат разработени и одобрени специфични изисквания за акредитация.
(11)
За оценката на процеса на сертифициране, предвиден в настоящия регламент, е важно Европейската железопътна агенция („Агенцията“) да осъществява надзор над разработването на системата за сертифициране. За да може да изпълнява тази функция, Агенцията трябва да събира информация относно характера на сертифициращите органи, работещи в тази област, и броя на сертификатите, издадени на структурите, които отговарят за поддръжката. Също така е важно Агенцията да улеснява координацията между сертифициращите органи.
(12)
Регламент (ЕО) № 653/2007 на Комисията от 13 юни 2007 г. относно прилагането на общ европейски формат за сертификатите за безопасност и документите за кандидатстване за сертифициране съгласно член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за валидността на сертификатите за безопасност, издадени по Директива 2001/14/ЕО (3), предвижда стандартен формат за сертификатите за безопасност. Този формат трябва да бъде актуализиран, така че да включва допълнителна информация за структурите, които отговарят за поддръжката. Следователно Регламент (ЕО) № 653/2007 следва да бъде съответно изменен.
(13)
В очакване на цялостното прилагане на системата за сертифициране на структурата, която отговаря за поддръжката, както е предвидено в настоящия регламент, валидността на съществуващите практики за сертифициране на структурите, които отговорят за поддръжката, и на работилниците за поддръжка следва да се признава в продължение на преходен период, за да се гарантира непрекъснатото функциониране на товарните железопътни услуги, по-специално в международен план. По време на този период националните органи по безопасността следва да обръщат особено внимание на еквивалентността и съответствието на различните практики за сертифициране.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, съответстват на становището на комитета, създаден съгласно член 27 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел
1. С настоящия регламент се създава система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, както е посочено в член 14а от Директива 2004/49/ЕО.
2. Предназначението на системата за сертифициране е да предостави доказателства, че структурата, която отговаря за поддръжката, е установила своя система за поддръжка и може да изпълнява изискванията, посочени в настоящия регламент, с цел да се гарантира безопасното експлоатационно състояние на всички товарни вагони, за чиято поддръжка тя отговаря.
Член 2
Обхват
1. Системата за сертифициране се прилага за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, които ще се използват по железопътната мрежа на територията на Европейския съюз.
2. Работилниците за поддръжка или организациите, които поемат изпълнението на част от функциите, посочени в член 4, могат да прилагат доброволно системата за сертифициране въз основа на принципите, посочени в член 8 и в приложение I.
3. Посочването на оператор на инфраструктура в членове 5, 7 и 12 се разбира, че се отнася за експлоатацията от негова страна на товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато той експлоатира товарни вагони за посочената цел, се счита, че операторът на инфраструктура го прави в качеството си на железопътно предприятие.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 3 от Директива 2004/49/ЕО.
2. Освен това се прилагат следните определения:
а)
„акредитация“ означава акредитация съгласно определението в член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
б)
„сертификат на СОП“ означава сертификат, издаден на структура, която отговаря за поддръжката, за целите на член 14а, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО;
в)
„орган за сертифициране“ означава орган, нотифициран на Комисията съгласно член 10, който отговаря за сертифицирането на структури, които отговарят за поддръжката, въз основа на критериите от приложение II;
г)
„товарен вагон“ означава превозно средство, което не се придвижва на собствен ход, създадено с цел превозване на товари или други материали, които да се използват за дейности като строителство или поддръжка на инфраструктура;
д)
„работилница за поддръжка“ означава подвижна или стационарна структура, включваща служители, в това число такива с управленски отговорности, инструменти и съоръжения, създадена за извършването на поддръжка на превозни средства, части, компоненти или свързващи елементи на превозни средства;
е)
„пускане в експлоатация“ означава уверението, дадено от структурата, която отговаря за поддръжката, на ръководителя по поддръжката на вагонния парк, че поддръжката е изпълнена съгласно поръчките за поддръжка;
ж)
„повторно въвеждане в експлоатация“ е уверението въз основа на документ за пускане в експлоатация, дадено на ползвателя, като например железопътно предприятие или стопанисващ, от структурата, която отговоря за поддръжката, че са извършени всички необходими дейности за поддръжка и вагонът, чиято експлоатация преди е била прекратена, е в състояние да бъде експлоатиран безопасно, евентуално при някои временни ограничения за използването.
Член 4
Система за поддръжка
1. Системата за поддръжка се състои от следните функции:
а)
функция по управление, която контролира и координира функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г), и гарантира безопасното състояние на товарните вагони в железопътната система;
б)
функция по разработване на поддръжката, която отговоря за управлението на документацията за поддръжката, включително управлението на конфигурацията въз основа на данни за проектирането и експлоатацията, както и за качеството и извлечения опит;
в)
функция по управление на поддръжката на вагонния парк, което отговаря за прекратяването на експлоатацията на вагон с цел поддръжка и повторното му въвеждане в експлоатация след поддръжката; и
г)
функция по извършване на поддръжката, което означава осъществяване на необходимата техническа поддръжка на товарния вагон или на части от него, включително документацията, свързана с техническото обслужване.
2. Структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира, че функциите, посочени в параграф 1, отговарят на изискванията и критериите за оценка, посочени в приложение III.
3. Структурата, която отговаря за поддръжката, изпълнява функцията по управление самостоятелно, но може да възлага на външен изпълнител функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г) от параграф 1, или част от тях на други договарящи се страни съгласно разпоредбите на член 8. Когато се прибягва до възлагане на външен изпълнител, структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира прилагането на принципите, посочени в приложение I.
4. Независимо от приложените договорености за възлагане на външен изпълнител структурата, която отговаря за поддръжката, е отговорна за резултата от дейностите по поддръжка, които управлява, и установява система за наблюдение на изпълнението на посочените дейности.
Член 5
Отношения между страните, участващи в процеса по поддръжката
1. Всяко железопътно предприятие или оператор на инфраструктура гарантира, че преди потеглянето за всеки от товарните вагони, използвани от него, е определена сертицифирана структура, която отговаря за поддръжката, чийто сертификат има необходимия обхват по отношение на експлоатацията на вагона.
2. Всички страни, участващи в процеса по поддръжката, обменят съответната информация за поддръжката в съответствие с критериите, изброени в раздели I.7 и I.8 от приложение III.
3. Въз основа на договорни споразумения железопътното предприятие може да поиска информация за оперативни цели относно поддръжката на даден товарен вагон. Структурата, която отговаря за поддръжката на товарния вагон, отговаря на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
4. Въз основа на договорни споразумения, структура, която отговаря за поддръжката, може да поиска информация за експлоатацията на товарен вагон. Железопътното предприятие или операторът на инфраструктура отговарят на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
5. Всички договарящи се страни обменят информация относно свързани с безопасността неизправности, злополуки, инциденти, състояния, близки до инциденти, и други опасни събития, както и относно възможното ограничаване на използването на товарните вагони.
6. Сертификатите на структурите, които отговарят за поддръжката, се приемат като доказателство за способността на железопътно предприятие или оператор на инфраструктура да изпълнява изискванията на изпълнителите и доставчиците за поддръжка и контрол, посочени в приложение II, точки Б.1, Б.2, Б.3 и В.1 към Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (4) и Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 10 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (5), освен ако националният орган по безопасността не може да докаже наличието на сериозен риск за безопасността.
7. Ако договаряща страна, по-специално железопътно предприятие, има основателна причина да счита, че определено структурата, която отговаря за поддръжката, не изпълнява изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране в настоящия регламент, тя незабавно уведомява сертифициращия орган за това. Сертифициращият орган предприема необходимите действия за проверка дали твърдението за несъответствие е основателно и уведомява съответните страни за резултатите от разследването (включително компетентния национален орган по безопасността, ако е уместно).
8. При смяна на структурата, която отговаря за поддръжката, притежателят на регистрацията, както е посочено в член 33, параграф 3 от Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), уведомява своевременно органа, отговарящ за регистъра, за промяната, както е предвидено в член 4, параграф 1 от Решение 2007/756/ЕО на Комисията (7), така че последният да може да актуализира националния регистър на возилата.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, предава документацията за поддръжката или на притежателя на регистрацията, или на новата структурата, която отговаря за поддръжката.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, се освобождава от отговорностите си, когато бъде отписана от националния регистър на возилата. Ако към датата на дерегистрация на предишната структура, която отговаря за поддръжката, никоя нова структура не е потвърдила, че приема статута на структура, която отговаря за поддръжката, регистрацията на возилото временно се преустановява.
Член 6
Сертифициращи органи
1. Сертификати на СОП се предоставят от всеки компетентен орган за сертифициране, избран от кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката.
2. Държавите-членки гарантират, че сертифициращите органи съблюдават общите критерии и принципи, посочени в приложение II, и всички последващи схеми за акредитация в отрасъла.
3. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че решенията, взети от сертифициращите органи, подлежат на съдебен контрол.
4. С цел да се уеднаквят подходите за оценка на заявленията сертифициращите органи си сътрудничат взаимно както в рамките на държавите-членки, така и в целия Европейски съюз.
5. Агенцията организира и улеснява сътрудничеството между сертифициращите органи.
Член 7
Система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката
1. Сертифицирането се основава на оценка на способността на структурата, която отговаря за поддръжката, да изпълнява съответните изисквания на приложение III и да може да ги прилага последователно. Това включва система за контрол, която да гарантира непрекъснатото съответствие с приложимите изисквания след предоставянето на сертификата на СОП.
2. Структурите, които отговарят за поддръжката, кандидатстват за сертифициране, като използват съответния формуляр от приложение IV и предоставят писмени доказателства във връзка с процедурите, посочени в приложение III. Те представят без забавяне цялата допълнителна информация, която сертифициращият орган изисква от тях. При оценката на заявленията сертифициращите органи прилагат изискванията и критериите за оценка, определени в приложение III.
3. Сертифициращият орган взема решение не по-късно от четири месеца, след като кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката, му представи цялата необходима информация и изисканата допълнителна информация. Сертифициращият орган извършва необходимата оценка на обекта или обектите на структурата, която отговаря за поддръжката, преди предоставянето на сертификата. Решението за предоставяне на сертификата се съобщава на структурата, която отговаря за поддръжката, като се използва съответният формуляр от приложение V.
4. Сертификатът на СОП е валиден за срок до пет години. Притежателят на сертификата уведомява незабавно сертифициращия орган за всички важни промени, свързани с обстоятелствата, съществуващи в момента на предоставянето на първоначалния сертификат, за да може сертифициращият орган да реши дали да го измени, поднови или отнеме.
5. Сертифициращият орган описва подробно причините, на които се основава всяко негово решение. Сертифициращият орган съобщава решението си и причините за него на структурата, която отговаря за поддръжката, като посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
6. Сертифициращият орган извършва дейности по контрол поне един път в годината на избрани обекти, които са представителни в географски и функционален аспект за всички дейности на структурите, отговарящи за поддръжката, на които е предоставил сертификат, за да провери дали структурите все още отговарят на критериите, предвидени в приложение III.
7. Ако сертифициращият орган установи, че структурата, която отговаря за поддръжката, вече не изпълнява изискванията, въз основа на които е издаден сертификатът на СОП, той приема план за подобряване заедно със структурата, която отговаря за поддръжката, ограничава обхвата на приложение или отнема сертификата на структурата, която отговаря за поддръжката, в зависимост от степента на несъответствие.
При продължаващо неизпълнение на изискванията за сертифициране или на плана за подобряване сертифициращият орган ограничава обхвата или отнема сертификата на СОП като обосновава решението си и посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
8. Когато железопътно предприятие или оператор на инфраструктура кандидатства за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност, по отношение на товарните вагони, използвани от него, се прилага следното:
а)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от заявителя, той включва валиден сертификат на СОП, ако има такъв, като част от заявлението или се прави оценка на неговия капацитет като структура, която отговоря за поддръжката, като част от неговото заявление за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност;
б)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от страни, различни от заявителя, чрез своята система за управление на безопасността той гарантира контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с неговата дейност, включително използването на тези вагони, за което по-специално се прилагат разпоредбите на член 5 от настоящия регламент.
При всички обстоятелства сертифициращите органи и националните органи по безопасността извършват активен обмен на становища, за да се избегне дублиране на оценката.
Член 8
Система за сертифициране на функции по поддръжка, възложени на външен изпълнител
1. Когато структурата, която отговаря за поддръжката, реши да възложи на външен изпълнител една или повече от функциите, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в) и г), или части от тях, доброволното сертифициране на изпълнителя по системата за сертифициране от настоящия регламент поражда презумпция за съответствие на структурата, която отговаря за поддръжката, със съответните изисквания, посочени в приложение III, доколкото тези изисквания попадат в обхвата на доброволното сертифициране на изпълнителя. Ако такова сертифициране липсва, структурата, която отговаря за поддръжката, доказва на сертифициращия орган защо тя изпълнява всички изисквания, посочени в приложение III, по отношение на функциите, които решава да възложи на външен изпълнител.
2. Сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, се издават от сертифициращи органи при спазване на същите процедури, посочени в членове 6-7 и член 10, параграф 3, адаптирани към специфичния случай на заявителя. Те са валидни на територията на целия Европейски съюз.
При оценката на заявленията за сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, сертифициращите органи прилагат принципите, посочени в приложение I.
Член 9
Роля на режима за надзор
Ако национален орган по безопасността има основателна причина да счита, че дадена структурата, която отговаря за поддръжката, не спазва изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране от настоящия регламент, той незабавно взема необходимото решение и уведомява Комисията, Агенцията, други компетентни органи, сертифициращия орган и други заинтересовани страни за своето решение.
Член 10
Предоставяне на информация на Комисията и Агенцията
1. Не по-късно от 30 ноември 2011 г. държавите-членки уведомяват Комисията дали сертифициращите органи са акредитирани органи, признати органи или национални органи по безопасността. Те също така уведомяват Комисията за всяка промяна в това положение в срок от един месец от промяната.
2. Не по-късно от 31 май 2012 г. държавите-членки уведомяват Агенцията за признатите сертифициращи органи. Както е предвидено в Регламент (ЕО) № 765/2008, органите за акредитация уведомяват Агенцията за акредитираните сертифициращи органи. Всяка промяна също се съобщава на Агенцията в срок от един месец от промяната.
3. Сертифициращите органи уведомяват Агенцията за всички издадени, изменени, подновени или отнети сертификати на СОП или сертификати за специфични функции съгласно член 4, параграф 1 в срок от една седмица от решението си, като използват формулярите от приложение V.
4. Агенцията поддържа досие на цялата информация, за която е уведомена съгласно параграфи 2 и 3, и осигурява публичен достъп до нея.
Член 11
Изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
Приложение I към Регламент (ЕО) № 653/2007 се заменя с текста, който се съдържа в приложение VI към настоящия регламент.
Член 12
Преходни разпоредби
1. Прилагат се следните преходни разпоредби, без да се засягат разпоредбите на член 9.
2. Считано от 31 май 2012 г. всеки сертификат на СОП се издава в съответствие с настоящия регламент на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, без да се засяга член 14а, параграф 8 от Директива 2004/49/ЕО.
3. Сертификати, издадени от сертифициращ орган не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на принципи и критерии, еквивалентни на съдържащите се в Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
4. Сертификати, издадени от сертифициращ орган, на структури, които отговорят за поддръжката, не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, по-специално членове 6-7 и приложения I и III, се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
5. Сертификати, издадени на работилници за поддръжка не по-късно от 31 май 2014 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, се признават за еквивалентни на сертификатите за работилници за поддръжка, които поемат функцията по извършване на поддръжка, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2017 г.
6. Без да се засягат параграфи 3-5, структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, вписани в националния регистър на возилата не по-късно от 31 май 2012 г., се сертифицират съгласно настоящия регламент най-късно до 31 май 2013 г. През този период декларациите за съответствие на структурите, които отговорят за поддръжката, със съответните изисквания на настоящия регламент или на Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент.
7. Железопътните предприятия и операторите на инфраструктура, които вече са сертифицирани съгласно членове 10 и 11 от Директива 2004/49/ЕО не по-късно от 31 май 2012 г., не трябва да подават заявление за сертификат на СОП за първоначалния срок на действие на техните сертификати за поддръжка на вагоните, за които те носят отговорност като структура, която отговоря за поддръжката.
Член 13
Дата на влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 май 2011 година.
32011R0445
L 122/22
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 445/2011
od 10. svibnja 2011.
o sustavu izdavanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 653/2007
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice o izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola željezničkim prijevoznicima i Direktive 2011/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (1), a posebno njezin članak 14.a,
uzimajući u obzir preporuku Europske agencije za željeznice od 8. srpnja 2010. o sustavu dodjele ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje,
budući da:
(1)
Cilj je Direktive 2004/49/EZ poboljšati pristup tržištu za sve usluge željezničkog prijevoza definiranjem zajedničkih načela upravljanja, reguliranja i nadzora nad sigurnošću željeznice. Direktivom 2004/49/EZ također se predviđa okvir koji je potrebno uspostaviti kako bi se svim subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona osigurali jednaki uvjeti primjenom jednakih zahtjeva vezanih za davanje ovlaštenja u cijeloj Uniji.
(2)
Svrha je sustava za davanje ovlaštenja osigurati okvir za usklađivanje zahtjeva i metoda za ocjenu sposobnosti subjekata nadležnih za održavanje u cijeloj Uniji.
(3)
Ne dovodeći u pitanje odgovornost željezničkih prijevoznika i upravitelja infrastrukture za sigurno prometovanje vlakova, subjekt nadležan za održavanje trebao bi putem sustava održavanja osigurati da su teretni vagoni u njegovoj nadležnosti u stanju sigurnom za vožnju. Uzimajući u obzir veliku raznolikost metoda projektiranja i održavanja, ovaj bi sustav održavanja trebao biti sustav orijentiran na proces.
(4)
Upravitelji infrastrukture moraju koristiti teretne vagone radi prijevoza građevinskih materijala ili djelatnosti održavanja infrastrukture. Kada koriste teretne vagone u tu svrhu, upravitelji infrastrukture to čine u svojstvu željezničkog prijevoznika. Ocjena sposobnosti upravitelja infrastrukture za upravljanje teretnim vagonima u tu svrhu trebala bi biti dijelom njegove ocjene za dobivanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom na temelju članka 11. Direktive 2004/49/EZ.
(5)
Kontrolni pregledi i praćenja koja se provode prije polaska vlaka ili za vrijeme vožnje uglavnom provodi operativno osoblje željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, pri čemu slijede postupak opisan u njihovom sustavu upravljanja sigurnošću u skladu s člankom 4. stavkom 3. Direktive 2004/49/EZ.
(6)
Željeznički prijevoznici ili upravitelji infrastrukture trebali bi putem svog sustava upravljanja sigurnošću osigurati kontrolu nad svim rizicima povezanim s njihovom djelatnošću, uključujući nad korištenjem izvoditelja radova. U tu svrhu željeznički bi se prijevoznik trebao oslanjati na ugovorne aranžmane koji uključuju subjekte nadležne za održavanje svih vagona koje koristi. To može biti ugovor između željezničkog prijevoznika i subjekta nadležnog za održavanje ili lanac ugovora u koji su uključene i druge strane, poput posjednika. Ti bi ugovori trebali biti u skladu s postupcima navedenim u sustavima upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, uključujući i postupke koji se odnose na razmjenu informacija.
(7)
U skladu s Direktivom 2004/49/EZ, ovlaštenje subjekta nadležnog za održavanje (ovlaštenje ECM) valjano je u cijeloj Uniji. Ovlaštenja koja izdaju tijela u trećim zemljama, a koja su imenovana po jednakim kriterijima i ispunjavaju zahtjeve jednake onima koji su sadržani u ovoj Uredbi, trebala bi se normalno prihvaćati kao jednakovrijedne ovlaštenjima ECM izdanim u Uniji.
(8)
Ocjena zahtjeva za davanjem ovlaštenja ECM koju provodi tijelo nadležno za davanje ovlaštenja je ocjena sposobnosti podnositelja zahtjeva za upravljanje djelatnostima održavanja i obavljanja operativnih funkcija održavanja, bilo da to čini sam ili putem ugovora s drugim subjektima poput radionica za održavanje, zaduženima za obavljanje tih funkcija ili dijelova tih funkcija.
(9)
Sustav akreditacije trebao bi osigurati sredstvo za upravljanje rizicima, pri čemu je potrebno zajamčiti sposobnost akreditiranih tijela za izvođenje posla koji poduzimaju. Pored toga, akreditacija se smatra sredstvom zajamčivanja nacionalnog i međunarodnog priznavanja ovlaštenja ECM, koje izdaju akreditirana tijela.
(10)
Kako bi se uspostavio sustav kojim bi se tijelima nadležnim za davanje ovlaštenja omogućilo provođenje provjera ovlaštenih subjekata nadležnih za održavanje u cijeloj Uniji, važno je da sva tijela nadležna za davanje ovlaštenja bilo kojem subjektu nadležnom za održavanje („tijela nadležna za davanje ovlaštenja”) međusobno surađuju kako bi uskladila svoje pristupe davanja ovlaštenja. Potrebno je izraditi posebne zahtjeve za akreditaciju te ih odobriti u skladu s odredbama Uredbe (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (2).
(11)
Za procjenu procesa izdavanja ovlaštenja utvrđenog u ovoj Uredbi važno je da Europska agencija za željeznice (Agencija) nadgleda razvoj sustava davanja ovlaštenja. Kako bi mogla obavljati tu funkciju, Agencija mora prikupiti informacije o prirodi tijela nadležnih za davanje ovlaštenja koja djeluju na tom području, kao i o broju izdanih ovlaštenja tijelima nadležnim za održavanje. Pored toga, Agencija bi morala olakšati koordinirano djelovanje među tijelima nadležnim za davanje ovlaštenja.
(12)
Uredbom Komisije (EZ) br. 653/2007 od 13. lipnja 2007. o uporabi jedinstvenog europskog obrasca rješenja o sigurnosti i dokumentaciji za izdavanje rješenja o sigurnosti u skladu s člankom 10. Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i o valjanosti rješenja o sigurnosti, izdanih na temelju Direktive 2001/14/EZ (3) utvrđuje se standardni obrazac rješenja o sigurnosti. Taj je obrazac potrebno ažurirati kako bi se uključile dodatne informacije o subjektima nadležnim za održavanje. Stoga je potrebno izmijeniti Uredbu (EZ) br. 653/2007.
(13)
Do pune primjene sustava davanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje, kako je utvrđeno u ovoj Uredbi, u prijelaznom je razdoblju potrebno priznati valjanost postojećih praksi ovlašćivanja subjekata nadležnih za održavanje i radionica za održavanje kako bi se osiguralo neprekinuto pružanje usluga teretnog željezničkog prijevoza, posebno na međunarodnoj razini. U tom bi razdoblju nacionalna tijela nadležna za sigurnost trebala obratiti posebnu pozornost istovrijednosti i sukladnosti različitih praksi izdavanja ovlaštenja.
(14)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog na temelju članka 27. Direktive 2004/49/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Svrha
1. Ovom se Uredbom utvrđuje sustav davanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona iz članka 14.a Direktive 2004/49/EZ.
2. Svrha je sustava davanja ovlaštenja osigurati dokaze da je subjekt nadležan za održavanje uspostavio svoj sustav održavanja i da je sposoban ispunjavati zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi, kako bi zajamčio da je svaki teretni vagon, za čije je održavanje nadležan, u stanju za sigurnu vožnju.
Članak 2.
Područje primjene
1. Sustav davanja ovlaštenja primjenjuje se na sve subjekte nadležne za održavanje to teretnih vagona koji će se koristiti na željezničkoj mreži unutar Unije.
2. Radionice za održavanje ili druge organizacije koje preuzmu dio funkcija iz članka 4. mogu dobrovoljno primijeniti sustav davanja ovlaštenja na temelju načela utvrđenih u članku 8. i Prilogu I.
3. Podrazumijeva se da se upućivanja na upravitelja infrastrukture u člancima 5., 7. i 12. odnose na njegove djelatnosti s teretnim vagonima za prijevoz građevinskog materijala ili materijala za djelatnosti održavanja infrastrukture. Kada upravitelj infrastrukture koristi teretne vagone u tu svrhu, smatra se da to čini u svojstvu željezničkog prijevoznika.
Članak 3.
Definicije
1. U smislu ove Direktive primjenjuju se definicije utvrđene u članku 3. Direktive 2004/49/EZ.
2. Pored toga, primjenjuju se i sljedeće definicije:
(a)
„akreditacija” znači akreditacija kako je definirana u članku 2. stavku 10. Uredbi (EZ) br. 765/2008;
(b)
„ECM ovlaštenje” znači ovlaštenje koje je izdano tijelu nadležnom za održavanje u svrhe iz članka 14.a stavka 4. Direktive 2004/49/EZ;
(c)
„tijelo nadležno za davanje ovlaštenja” znači tijelo imenovano u skladu s člankom 10. i odgovorno za davanje ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje, na temelju kriterija iz Priloga II.;
(d)
„teretni vagon” znači vozilo bez vlastitog pogona koje je namijenjeno prijevozu tereta ili drugog materijala koji se koristi za djelatnosti poput gradnje ili održavanja infrastrukture;
(e)
„radionica za održavanje” znači pokretna ili nepokretna jedinica koju čine osoblje, uključujući ono koje je odgovorno za upravljanje, alati i radni prostori organizirani za izvođenje održavanja vozila, dijelova, sastavnica ili podsklopova vozila;
(f)
„puštanje u uporabu” znači jamstvo koje subjekt koji izvodi održavanje daje upravitelju održavanja voznog parka, da je održavanje obavljeno u skladu s nalozima za održavanje;
(g)
„vraćanje u promet” znači jamstvo koje subjekt nadležan za održavanje na temelju puštanja u uporabu daje korisniku poput željezničkog prijevoznika ili posjednika, da su obavljeni svi odgovarajući radovi na održavanju te da je vagon, koji je prethodno bio uklonjen iz prometa, u takvom stanju da se može sigurno koristiti, eventualno uz privremena ograničenja uporabe.
Članak 4.
Sustav održavanja
1. Sustav održavanja sastoji se od sljedećih funkcija:
(a)
funkcije nositelja upravljanja, koji vrši nadzor i usklađuje funkcije održavanja iz točaka (b) do (d) i osigurava da je teretni vagon u željezničkom sustavu u sigurnom stanju;
(b)
funkcije nositelja razvoja održavanja, koji je odgovoran za upravljanje dokumentacijom o održavanju, uključujući upravljanje konfiguracijom, na temelju projektnih i operativnih podataka, kao i učinkovitosti i razmjeni iskustva;
(c)
funkcije nositelja upravljanja održavanja voznog parka, koji upravlja uklanjanjem iz prometa teretnog vagona radi održavanja i njegovim vraćanjem u promet nakon održavanja; i
(d)
funkcije nositelja provođenja održavanja, koji izvodi potrebno tehničko održavanje teretnog vagona ili njegovih dijelova, uključujući dokumentaciju o puštanju u uporabu.
2. Subjekt nadležan za održavanje osigurava da su funkcije iz stavka 1. u skladu sa zahtjevima i kriterijima ocjene utvrđene u Prilogu III.
3. Subjekt nadležan za održavanje samostalno obavlja funkciju nositelja upravljanja, a djelatnosti upravljanja iz točaka (b) do (d) stavka 1., ili njihove dijelove, može ustupiti drugim ugovornim stranama u skladu s odredbama iz članka 8. Kada se odluči na ustupanje drugim stranama, subjekt nadležan za održavanje mora osigurati primjenu načela utvrđenih u Prilogu I.
4. Bez obzira na ustupanje djelatnosti, subjekt nadležan za održavanje odgovoran je za ishod djelatnosti održavanja kojima upravlja, te uspostavlja sustav praćenja provođenja tih djelatnosti.
Članak 5.
Odnosi između strana uključenih u postupak održavanja
1. Svaki željeznički prijevoznik ili upravitelj infrastrukture mora osigurati da za teretne vagone koje upotrebljava prije polaska postoji subjekt nadležan za održavanje kojemu je izdano ovlaštenje te da je upotreba vagona u skladu s ovlaštenjem.
2. Sve strane koje su uključene u postupak održavanja moraju razmjenjivati relevantne informacije o održavanju u skladu s kriterijima navedenim u odjeljcima I.7. i I.8. Priloga III.
3. U skladu s dogovorima utvrđenim u ugovoru, željeznički prijevoznik može za operativne svrhe zatražiti informacije o održavanju teretnog vagona. Subjekt nadležan za održavanje teretnog vagona na takav zahtjev odgovara izravno ili putem drugih ugovornih strana.
4. U skladu s dogovorima utvrđenim u ugovoru, subjekt nadležan za održavanje može zatražiti informacije o radu teretnog vagona. Željeznički prijevoznik ili upravitelj infrastrukture na takav zahtjev odgovaraju izravno ili putem drugih ugovornih strana.
5. Sve ugovorne strane razmjenjuju informacije o nepravilnostima koji utječu na sigurnost, o nesrećama, poremećajima, izbjegnutim nesrećama i ostalim opasnim situacijama, kao i o eventualnim ograničenjima uporabe teretnih vagona.
6. Ovlaštenja subjekata nadležnih za održavanje prihvaćaju se kao dokaz sposobnosti željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture za ispunjavanje zahtjeva kojima se uređuje održavanje i nadzor ugovaratelja i dobavljača iz točaka B.1., B.2., B.3. i C.1. Priloga II. Uredbi Komisije (EU) br. 1158/2010 od 9. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga željezničkog prijevoza (4) i Uredbe Komisije (EU) br. 1169/2010 od 10. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom (5), osim ako nacionalno tijelo nadležno za sigurnost može pokazati postojanje značajnog rizika po sigurnost.
7. Ako ugovorna strana, a posebno željeznički prijevoznik, ima utemeljen razlog za sumnju da određeni subjekt nadležan za održavanje ne ispunjava zahtjeve iz članka 14.a stavka 3. Direktive 2004/49/EZ ili zahtjeve o izdavanju ovlaštenja iz ove Uredbe, ono o tome odmah obavješćuje tijelo nadležno za davanje ovlaštenja. Tijelo nadležno za davanje ovlaštenja poduzima potrebne korake za provjeru opravdanosti tvrdnji o neispunjavanju zahtjeva i obavješćuje uključene strane (uključujući prema potrebi nacionalno tijelo nadležno za sigurnost) o rezultatima svoje istrage.
8. Kada dođe do promjene subjekta nadležnog za održavanje, vlasnik registracije iz članka 33. stavka 3. Direktive 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) pravovremeno o tome obavješćuje subjekt za registraciju, kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. Odluke Komisije 2007/756/EZ (7), kako bi potonji mogao ažurirati nacionalni registar vozila.
Prijašnji subjekt nadležan za održavanje predaje dokumentaciju o održavanju vlasniku registracije ili novom subjektu nadležnom za održavanje.
Prijašnji subjekt nadležan za održavanje razrješava se svojih odgovornosti po brisanju iz nacionalnog registra vozila. Ako na datum odjave prijašnjeg subjekta nadležnog za održavanje novi subjekt nije potvrdio svoj status subjekta nadležnog za održavanje, registracija vozila se privremeno stavlja izvan snage.
Članak 6.
Tijela nadležna za davanje ovlaštenja
1. ECM ovlaštenja dodjeljuje bilo koje tijelo nadležno za davanje ovlaštenja koje je odabrao subjekt nadležan za održavanje koji podnosi zahtjev.
2. Države članice osiguravaju da tijela nadležna za davanje ovlaštenja ispunjavaju opće kriterije i načela utvrđena u Prilogu II., kao i sve naknadne sektorske akreditacijske sheme.
3. Države članice poduzimaju potrebne mjere kojima se osigurava da odluke koje donose tijela nadležna za davanje ovlaštenja podliježu sudskom nadzoru.
4. Kako bi uskladili pristupe ocjeni zahtjeva, tijela nadležna za davanje ovlaštenja međusobno surađuju unutar država članica i po cijeloj Uniji.
5. Agencija organizira i olakšava suradnju među tijelima nadležnim za davanje ovlaštenja.
Članak 7.
Sustav davanja ovlaštenja za subjekte nadležne za održavanje
1. Izdavanje ovlaštenja temelji se na ocjeni sposobnosti subjekta nadležnog za održavanje za ispunjavanje mjerodavnih zahtjeva iz Priloga III. te njihovu dosljednu primjenu. Ono uključuje sustav nadzora kojim se osigurava dosljedno ispunjavanje propisanih zahtjeva nakon dodjele ECM ovlaštenja subjektu nadležnom za održavanje.
2. Subjekti nadležni za održavanje podnose zahtjev za izdavanje ovlaštenja, pri čemu koriste odgovarajući obrazac iz Priloga IV. i dostavljaju dokumentirane dokaze o postupcima utvrđenim u Prilogu III. Oni odmah podnose sve dodatne informacije na zahtjev tijela nadležnog za davanje ovlaštenja. Pri ocjeni zahtjeva, tijela nadležna za davanje ovlaštenja primjenjuju zahtjeve i kriterije ocjene utvrđene u Prilogu III.
3. Tijelo nadležno za davanje ovlaštenja donosi odluku najkasnije 4 mjeseca nakon što mu je subjekt nadležan za održavanje koji je podnio zahtjev dostavio sve potrebne informacije i sve eventualne dodatne informacije. Prije nego što dodijeli ovlaštenje, tijelo nadležno za davanje ovlaštenja poduzima potrebnu ocjenu u prostoru ili prostorima subjekta nadležnog za održavanje. Subjekt nadležan za održavanje obavješćuje se o odluci o dodjeli ovlaštenja na odgovarajućem obrascu iz Priloga V.
4. ECM ovlaštenje vrijedi za razdoblje do pet godina. Nositelj ovlaštenja bez odlaganja obavješćuje tijelo nadležno za davanje ovlaštenja o svim značajnim promjenama okolnosti koje su postojale u trenutku dodjele prvobitnog ovlaštenja, kako bi tijelu nadležnom za davanje ovlaštenja omogućio donijeti odluku o izmjeni, obnavljanju ili oduzimanju ovlaštenja.
5. Tijelo nadležno za davanje ovlaštenja detaljno navodi razloge na kojima temelji svaku svoju odluku. Tijelo nadležno za davanje ovlaštenja obavješćuje subjekt nadležan za održavanje o svojoj odluci i razlozima, te navodi postupak, rok za podnošenje žalbe i podatke o žalbenom tijelu.
6. Tijelo nadležno za davanje ovlaštenja najmanje jednom godišnje provodi nadzor na odabranim prostorima, koji su u zemljopisnom i funkcionalnom smislu reprezentativni za sve djelatnosti subjekata nadležnih za održavanje kojima je dano ovlaštenje, kako bi se uvjerilo da ti subjekti još uvijek ispunjavaju kriterije utvrđene u Prilogu III.
7. Ako tijelo nadležno za davanje ovlaštenja utvrdi da subjekt nadležan za održavanje više ne ispunjava zahtjeve na temelju kojih je izdalo ECM ovlaštenje, ono sa subjektom nadležnim za održavanje dogovara plan poboljšanja ili ograničava područje primjene ovlaštenja, odnosno privremeno stavlja ovlaštenje izvan snage, ovisno o stupnju neispunjavanja zahtjeva.
U slučaju kontinuiranog neispunjavanja zahtjeva u vezi s izdavanjem ovlaštenja ili eventualnog plana poboljšanja, tijelo nadležno za davanje ovlaštenja ograničava područje primjene ovlaštenja ili ga oduzima, pri čemu navodi razloge za svoju odluku, te postupak, rok za podnošenje žalbe i podatke o žalbenom tijelu.
8. Kada željeznički prijevoznik podnosi zahtjev za izdavanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga željezničkog prijevoza ili upravitelj infrastrukture podnosi zahtjev za izdavanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, primjenjuje se sljedeće u vezi s teretnim vagonima koje koristi:
(a)
ako teretne vagone održava podnositelj zahtjeva, on mora kao dio svog zahtjeva priložiti važeće ECM ovlaštenje, ako je raspoloživo, ili se u okviru zahtjeva za izdavanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga željezničkog prijevoza ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom ocjenjuje njegova sposobnost kao subjekta nadležnog za održavanje;
(b)
ako teretne vagone ne održava podnositelj zahtjeva, već netko drugi, tada podnositelj zahtjeva putem svog sustava upravljanja sigurnošću osigurava nadzor nad svim rizicima povezanim s njegovom djelatnošću, uključujući uporabu takvih vagona, pri čemu se posebno primjenjuju odredbe članka 5.
Tijela nadležna za davanje ovlaštenja i nacionalna tijela nadležna za sigurnost aktivno razmjenjuju svoja stajališta u svim okolnostima, kako bi se izbjeglo udvostručavanje ocjenjivanja.
Članak 8.
Sustav davanja ovlaštenja u slučaju ustupanja funkcija održavanja vanjskim izvođačima
1. Kada subjekt nadležan za održavanje odluči ustupiti jednu ili više funkcija iz članka 4. stavka 1. točaka (c) i (d) ili dijelove tih funkcija vanjskim izvođačima, dobrovoljno ovlašćivanje ugovaratelja prema sustavu davanja ovlaštenja iz ove Uredbe za subjekt nadležan za održavanje čini pretpostavku o sukladnosti s mjerodavnim zahtjevima utvrđenim u Prilogu III., ako su ti zahtjevi obuhvaćeni dobrovoljnim ovlašćivanjem ugovaratelja. U nedostatku takvog ovlaštenja, subjekt nadležan za održavanje mora tijelu nadležnom za davanje ovlaštenja dokazati na koji način ispunjava sve uvjete utvrđene u Prilogu III. u pogledu funkcija koje je odlučio ustupiti vanjskim izvođačima.
2. Ovlaštenje koje se odnosi na funkcije održavanja koje su ustupljene vanjskim izvođačima ili na dijelove tih funkcija izdaju tijela nadležna za davanje ovlaštenja, pri čemu slijede iste postupke iz članaka 6., 7. i 10. stavka 3., koji su prilagođeni slučaju specifičnom za podnositelja zahtjeva. Ona su valjana u cijeloj Uniji.
Pri ocjeni zahtjeva za davanje ovlaštenja koja se odnose na funkcije održavanja koje su ustupljene vanjskim izvođačima, ili na dijelove tih djelatnosti, tijela nadležna za davanje ovlaštenja slijede postupke utvrđene u Prilogu I.
Članak 9.
Uloga nadzornog režima
Ako nacionalno tijelo nadležno za sigurnost iz opravdanih razloga smatra da određeni subjekt nadležan za održavanje ne ispunjava zahtjeve iz članka 14.a stavka 3. Direktive 2004/49/EZ ili zahtjeve u pogledu davanja ovlaštenja iz ove Uredbe, ono odmah donosi potrebnu odluku i o njoj obavješćuje Komisiju, Agenciju, druga nadležna tijela, tijelo nadležno za davanje ovlaštenja i druge zainteresirane strane.
Članak 10.
Dostavljanje informacija Komisiji i Agenciji
1. Države članice najkasnije do 30. studenoga 2011. obavješćuju Komisiju jesu li tijela nadležna za davanje ovlaštenja akreditirana tijela, priznata tijela ili nacionalna tijela nadležna za sigurnost. One također obavješćuju Komisiju o svim promjenama tih okolnosti u roku od mjesec dana od tih promjena.
2. Države članice najkasnije do 31. svibnja 2012. obavješćuju Agenciju o priznatim tijelima nadležnim za davanje ovlaštenja. Akreditacijska tijela, kako su utvrđena u Uredbi (EZ) br. 765/2008 obavješćuju Agenciju o akreditiranim tijelima nadležnim za davanje ovlaštenja. O svakoj se promjeni također mora obavijestiti Agenciju u roku od mjesec dana od promjene.
3. Tijela nadležna za davanje ovlaštenja obavješćuju Agenciju o svim izdanim, izmijenjenim, obnovljenim ili opozvanim ECM ovlaštenjima ili ovlaštenjima za posebne funkcije u skladu s člankom 4. stavkom 1. u roku od tjedan dana nakon svoje odluke, pri čemu koriste obrasce iz Priloga V.
4. Agencija vodi evidenciju o svim informacijama sukladno stavcima 2. i 3. te ih objavljuje.
Članak 11.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 653/2007
Prilog I. Uredbi (EZ) br. 653/2007 zamjenjuje se tekstom utvrđenim u Prilogu VI. ovoj Uredbi.
Članak 12.
Prijelazne odredbe
1. Ne dovodeći u pitanje članak 9. primjenjuju se sljedeće prijelazne odredbe.
2. Počevši od 31. svibnja 2012., sva se ECM ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona izdaju u skladu s ovom Uredbom, ne dovodeći u pitanje članak 14.a stavak 8. Direktive 2004/49/EZ.
3. Ovlaštenja koja tijelo nadležno za davanje ovlaštenja izda najkasnije do 31. svibnja 2012. na temelju načela i kriterija jednakim onima iz Memoranduma o razumijevanju, u kojem su utvrđena temeljna načela zajedničkog sustava davanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona, a koji su države članice potpisale 14. svibnja 2009., priznaju se istovrijednima ECM ovlaštenjima izdanim u skladu s ovom Uredbom za prvotno razdoblje valjanosti, a najkasnije do 31. svibnja 2015.
4. Ovlaštenja koja tijelo nadležno za davanje ovlaštenja izda subjektima nadležnim za održavanje najkasnije do 31. svibnja 2012. na temelju nacionalnog prava koje je na snazi prije stupanja na snagu ove Uredbe i koje je jednakovrijedno ovoj Uredbi, posebno člancima 6. i 7. i prilozima I. i III. priznaju se istovrijednima ECM ovlaštenjima izdanim u skladu s ovom Uredbom za prvotno razdoblje valjanosti, a najkasnije do 31. svibnja 2015.
5. Ovlaštenja koja su izdana radionicama za održavanje najkasnije do 31. svibnja 2014. na temelju nacionalnog prava koje je na snazi prije stupanja na snagu ove Uredbe i koje je jednakovrijedno ovoj Uredbi priznaju se istovrijednima ovlaštenjima za radionice za održavanje koje preuzimaju funkciju obavljanja održavanja izdanim u skladu s ovom Uredbom za prvotno razdoblje valjanosti, a najkasnije do 31. svibnja 2017.
6. Ne dovodeći u pitanje stavke 3. do 5. subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona, upisanima u nacionalni registar vozila najkasnije do 31. svibnja 2012. izdaje se ovlaštenje u skladu s ovom Uredbom, najkasnije do 31. svibnja 2013. Tijekom tog razdoblja samovoljne izjave o sukladnosti subjekata nadležnih za održavanje s mjerodavnim zahtjevima ove Uredbe ili Memoranduma o razumijevanju, kojim se utvrđuju temeljna načela zajedničkog sustava davanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona, a koji su 14. svibnja 2009. potpisale države članice, priznaju se istovrijednima ECM ovlaštenjima izdanim u skladu s ovom Uredbom.
7. Željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture kojima su već izdana rješenja u skladu s člancima 10. i 11. Direktive 2004/49/EZ najkasnije do 31. svibnja 2012. ne moraju podnositi zahtjev za izdavanje ECM ovlaštenja za prvotno razdoblje valjanosti svojih ovlaštenja za održavanje vagona za koje su odgovorni kao subjekti nadležni za održavanje.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 10. svibnja 2011.