РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1210/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 декември 2010 година
относно установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за употреба евро монети
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1338/2001 на Съвета от 28 юни 2001 г. за определяне на необходимите мерки за защита на еврото срещу фалшифициране (3) се изисква от кредитните институции и, в рамките на разплащателната им дейност, от доставчиците на разплащателни услуги и от всички други институции, участващи в обработката и разпространението на евро банкноти и монети, които са получили и възнамеряват да върнат в обращение, да проверят тяхната истинност и да открият фалшификатите.
(2)
С препоръка на Комисията 2005/504/ЕС от 27 май 2005 г. относно установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за обращение евро монети (4) се определят препоръчителните практики за установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за обращение евро монети. Липсата на задължителна обща рамка за установяване на истинността обаче води до различни практики сред държавите-членки и поради това не може да се осигури унифицирана защита на валутата в цялата еврозона.
(3)
За постигането на ефективно и уеднаквено установяване на истинността на евро монетите в евро зоната, следователно е необходимо да бъдат въведени правно обвързващи правила за прилагането на общи процедури за установяване на истинността на евро монетите в обращение и за прилагането на контролни механизми за тези процедури от страна на националните органи.
(4)
В процеса на установяване на истинността следва също да бъдат открити истински евро монети, които не са годни за обращение. Обращението на негодни монети затруднява тяхната употреба особено за машини, които работят с монети, и могат да объркат ползвателите по отношение на истинността на тези монети. Негодните монети следва да бъдат изтеглени от обращение. Поради това са необходими общи правно обвързващи правила за държавите-членки за обработката и възстановяването на стойността на негодни за обращение евро монети.
(5)
За координиране на прилагането на процедурите за установяване на истинността, подробните изисквания за изпитание и обучение за установяване на истинността на монетите, както и техническите параметри за проверката на негодните за обращение евро монети и други разпоредби за практическо прилагане следва допълнително да бъдат определени от Европейския технически и научен център (ЕТНЦ), създаден с Решение 2005/37/ЕО на Комисията (5), след консултация с експертната група по фалшифициране на монети, посочена в същото решение.
(6)
За да се даде възможност за постепенно адаптиране към разпоредбите на настоящия регламент на съществуващата система от правила и практики на държавите-членки, те следва да могат, за тригодишен преходен период до 31 декември 2014 г., да предоставят дерогации относно видовете машини за обработка на монети, които да се използват за установяване на истинността на евро монетите, както и за броя на тези машини, които да бъдат проверявани ежегодно.
(7)
Всеки национален орган, който обработва негодни за обращение евро монети, следв да има възможност да прилага такса за обработка съгласно настоящия регламент, с цел покриване на разходите, свързани с този процес. Таксите за обработка не следва да се прилагат при предаване на малки количества негодни за обращение евро монети. Държавите-членки следва да могат да предвидят освобождаване от такси за обработка на лица, които тясно сътрудничат на органите при изтеглянето от обращение на фалшиви или на негодни за обращение монети. Държавите-членки следва да могат да приемат торби и кутии със смесено съдържание от фалшиви и негодни монети, без да се прилага допълнителна такса, ако това е от обществен интерес,
(8)
Всяка държава-членка следва да въведе санкции, приложими при нарушения, с цел постигане на еквивалентност при установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за обращение евро монети на територията на цялата еврозона.
(9)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно ефективно и уеднаквено установяване на истинността на евро монетите в евро зоната, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради различия в техните практики и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С този регламент се определят процедури, необходими за установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за обращение евро монети.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„установяване на истинността на евро монетите“ означава процесът на проверка на истинността и годността за обращение на евро монетите;
б)
„негодни за обращение евро монети“ означава евро монети, които са истински, но са отхвърлени в процеса на установяване на истинността, или евро монети, чийто вид е значително променен;
в)
„определен национален орган“ означава Националният център за анализ на монети или друг орган, посочен от съответната държава-членка;
г)
„институции“ означава институциите, посочени в член 6, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1338/2001, с изключение на онези, посочени в третото тире от същата разпоредба;
д)
„ЕГФМ“ (експертна група по фалшифициране на монети) означава експертната група по фалшифициране на монети, посочена в Решение 2005/37/ЕО.
ГЛАВА II
УСТАНОВЯВАНЕ НА ИСТИННОСТТА НА ЕВРО МОНЕТИТЕ
Член 3
Установяване на истинността на евро монетите
1. Институциите гарантират, че евро монетите, които са получили и които възнамеряват да върнат в обращение, са обект на процедура за установяване на тяхната истинност. Те прилагат това задължение посредством:
а)
машини за обработка на монети, включени в списъка за такива машини, посочен в член 5, параграф 2; или
б)
персонал, обучен в съответствие с условията, определени от държавите-членки.
2. В резултат от установяването на истинността на всички евро монети, за които има съмнение, че са фалшиви, както и на негодните за обращение евро монети се предоставят на определения национален орган.
3. Фалшивите евро монети, предадени на компетентните държавни органи в съответствие с член 6 от Регламент (ЕО) № 1338/2001, не могат да бъдат предмет на такси за обработка или на други такси. По отношение на негодните за обращение евро монети се прилага глава III от настоящия регламент.
Член 4
Изискване за изпитване и машини за обработка на монети
1. При прилагане на член 3, параграф 1, буква а) институциите използват единствено видовете машини за обработка, които успешно са преминали изпитване за откриване на фалшификати, проведено от страна на определения национален орган или от страна на ЕТНЦ, и които при закупуването им са включени в списъка на интернет страницата, посочена в член 5, параграф 2. Институциите гарантират тези машини редовно да бъдат настройвани, така че да запазват способността си за откриване на фалшификати, като се взимат предвид промените, въведени в списъка, посочен в член 5, параграф 2. Изпитването за откриване на фалшификати се планира така, че да гарантира, че машината за обработка на монети е способна да отхвърли познатите видове фалшиви евро монети и в рамките на процеса негодните за обращение евро монети, както и всички други предмети, наподобяващи монети, които не съответстват на характеристиките на истинските евро монети.
2. В рамките на преходен период до 31 декември 2014 г., държавите-членки могат да предвидят специфични дерогации от параграф 1, първо изречение за машини за обработка на монети, които са били в употреба към 11 януари 2011 г. и които са доказали способността си за откриване на фалшифицирани евро монети, негодни за обращение евро монети и други предмети, наподобяващи монети, които не отговарят на спецификациите на истинските евро монети, дори ако тези машини не са включени в списъка, посочен в член 5, параграф 2. Тези дерогации се приемат след консултации с ЕГФМ.
Член 5
Настройване на машините за обработка на монети
1. За да могат производителите на машини за обработка на монети да получат спецификациите, необходими за настройването на техните машини за откриването на фалшиви евро монети, в съответствие с член 4 изпитването може да бъде проведено в определения национален орган, ЕТНЦ или - след двустранно споразумение - в помещенията на производителя. След успешното преминаване на изпитването на машината за обработка на монети, на производителя на машината се издава протокол от изпитването за откриване на фалшификати с копие до ЕТНЦ.
2. На своята интернет страница Комисията публикува консолидиран списък на всички машини за обработка на монети, за които ЕТНЦ е получил или изготвил положителен и валиден протокол от изпитването за откриване на фалшификати.
Член 6
Контрол от страна на държавите-членки
1. Държавите-членки въвеждат контрола, предвиден в настоящия член.
2. Държавите-членки осъществяват ежегоден контрол на място в институциите с цел да бъде проверено, посредством изпитване за откриване на фалшификати, правилното функциониране на представителен брой използвани машини за обработка на монети. Когато персоналът на институциите следва да извършва ръчна проверка на истинността на евро монетите, които да бъдат върнати в обращение, държавите-членки получават уверение от тези институции, че техният персонал е надлежно обучен за тази цел.
3. Броят на машините з обработка на монети, които ежегодно се проверяват във всяка държава-членка, се определя така, че обемът на евро монети, обработени с тези машини през въпросната година, представлява поне 25 % от общия сборен нетен обем на евро монети, емитирани от въпросната държава-членка от въвеждането на евро монетите до края на предходната година. Броят на машините за обработка на монети, които трябва да бъдат проверени, се изчислява въз основа на обема на трите евро монети с най-високи номинални стойности, предназначени за обращение. Държавите-членки полагат усилия да осигурят проверяването на машините за обработка на монети на ротационен принцип.
4. В случай че броят на машините за обработка на монети, които подлежат на ежегодна проверка в съответствие с параграф 3, е по-голям от броя на машините, функциониращи в дадена държава-членка, всички машини за обработка на монети, функциониращи в тази държава-членка, се проверяват ежегодно.
5. В рамките на преходен период до 31 декември 2014 г., държавите-членки могат да решат, след нотифициране на Комисията, броят на машините за обработка на монети, подлежащи на ежегодна проверка, да бъде такъв, че обемът на евро монети, обработени от тези машини в продължение на същата година, да представлява най-малко 10 % от общия сборен нетен обем на монетите, емитирани от въпросната държава-членка от въвеждането на евро монетите до края на предходната година.
(6) Като част от годишния контрол държавите-членки проверяват способността на институциите да удостоверят истинността на евро монетите въз основа на:
а)
наличието на писмени директиви, в които са предвидени инструкции относно използването на автоматично оборудване за обработка на монети или относно ръчното сортиране, в зависимост от случая;
б)
разпределянето на подходящи човешки ресурси;
в)
наличието на писмен план за поддръжка на машините за обработка на монети, предназначен за запазването на необходимото равнище на ефективност;
г)
наличието на писмени процедури за предаване на фалшиви евро монети, негодни за обращение евро монети и на наподобяващи монети предмети, които не отговарят на спецификациите за истински евро монети, на определения национален орган; и
д)
наличието на процедури за вътрешен контрол, в които са описани условията и периодичността на контрола, който се осъществява от институциите, за да се гарантира, че центровете им за сортиране и техният персонал спазват инструкциите, установени в настоящия параграф.
7. Когато държава-членка констатира неспазване на настоящия регламент, съответната институция взема необходимите мерки за бързо отстраняване на неспазването.
Член 7
Технически разпоредби
Комисията гарантира, че ЕТНЦ в разумен срок и след консултация с ЕГФМ определя техническите характеристики за изпитването за откриване на фалшификати и други разпоредби за прилагане на практика, като практики на обучение, срока на валидност на протокола от изпитването за откриване на фалшификати, информацията, която следва да се включи в списъка, посочен в член 5, параграф 2, насоките за контрол, проверки и одит от страна на държавите-членки, процедурните правила за отстраняване на несъответствията, както и съответните граници за приемане на истински монети.
ГЛАВА III
ОБРАБОТКА НА НЕГОДНИ ЗА ОБРАЩЕНИЕ ЕВРО МОНЕТИ
Член 8
Изтегляне и възстановяване на стойността на негодни за обращение евро монети
1. Държавите-членки изтеглят от обращение негодните за обращение евро монети.
2. Държавите-членки възстановяват стойността или заменят евро монетите, които са станали негодни поради продължителна употреба или инцидент или са били отхвърлени в процеса на установяване на истинността им. Държавите-членки могат да откажат да възстановят стойността на негодните за обращение монети, които са били умишлено изменени или изменени по начин, за който разумно може да се очаква, че ще ги измени, независимо от възстановяването на стойността на монети, събрани от благотворителност, като например тези, които са хвърлени във фонтани.
3. Държавите-членки гарантират, че след изтеглянето им негодните за обращение евро монети се унищожават посредством постоянна физическа деформация, така че тези монети да не могат да се върнат в обращение или да бъдат предадени за възстановяване на стойността им.
Член 9
Такси за обработка
1. Такса в размер на 5 % от номиналната стойност на предадените негодни за обращение евро монети може да бъде удържана от сумата за възстановяване на стойността им или от тяхната замяна. В случай че целият сак или кутия с монети е проверен по реда на член 11, параграф 2, таксата за обработка може да бъде увеличена с още 15 % от номиналната стойност на предадените евро монети.
2. Държавите-членки могат да предвидят общи или частични освобождавания от такси за обработка в случаи, когато физически или юридически лица, които предават евро монетите, сътрудничат отблизо и редовно на определения национален орган при изтеглянето от обращение на фалшиви или на негодни за обращение евро монети или когато това освобождаване служи на обществения интерес.
3. Транспортните и свързаните с тях разходи са за сметка на физическите или юридическите лица, които предават евро монетите.
4. Без да се засяга предвиденото в параграф 2 освобождаване, за всяка година максималното количество, което се освобождава от такси за обработка, е един килограм негодни за обращение монети за всяка номинална стойност, за физическо или юридическо лице, което предава евро монетите. Ако тази граница бъде превишена, може да се налага такса за всички предадени монети.
5. Когато сред предадените монети има монети, третирани с химически или други опасни вещества до степен, че може да се счита, че представляват опасност за здравето на хората, които ги обработват, към таксите, събирани в съответствие с параграф 1, се добавя допълнителна такса, равняваща се на 20 % от номиналната стойност на предадените евро монети.
Член 10
Опаковка на негодни за обращение евро монети
1. Физическото или юридическото лице, което предава евро монети за възстановяване на стойността или за замяната им, сортира монетите по номинална стойност в стандартни сакове или кутии, както следва:
а)
саковете или кутиите съдържат:
i)
по 500 монети за всяка от номиналните стойности 2 EUR и 1 EUR;
ii)
по 1 000 монети за всяка от номиналните стойности 0,50 EUR, 0,20 EUR и 0,10 EUR;
iii)
по 2 000 монети за всяка от номиналните стойности 0,05 EUR, 0,02 EUR и 0,01 EUR.
iv)
за по-малки количества по 100 монети от всяка номинална стойност;
б)
всеки сак или кутия носи информация с данни за идентифициране на физическото или юридическото лице, което ги предава, за съдържаните сума и номинална стойност на монетите, теглото, дата на опаковка и номера на сака/кутията; физическото или юридическото лице, което ги предава, осигурява опаковъчен списък с обобщена информация за предадените сакове и кутии; когато монетите са третирани с химически или други опасни вещества, стандартните опаковки са придружени от писмена декларация, уточняваща конкретните вещества, които са използвани;
в)
Когато общото количество негодни за обращение евро монети е по-малко от изискваното в точка а), евро монетите се сортират по номинална стойност и могат да бъдат предадени в нестандартни опаковки.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да запазят различните изисквания за опаковка, предвидени в националните им законодателства към 11 януари 2011 г.
Член 11
Контрол на негодни за обращение евро монети
1. Държавите-членки могат да контролират предадените негодни за обращение евро монети, както следва:
а)
обявеното количество се проверява чрез претегляне на всеки сак или кутия;
б)
истинността и външния вид се контролират въз основа на минимум 10 %-на извадка от предадените монети.
2. В случай че бъдат открити аномалии, вследствие на контрола, посочен в параграф 1, или бъдат установени отклонения от член 10, се проверява целият сак или кутия.
3. Когато приемането или обработката на евро монети представлява риск за здравето на лицата, които ги обработват, или предадените монети не отговарят на стандартите по отношение на опаковката и етикетирането, държавите-членки могат да откажат да приемат такива монети,.
Държавите-членки могат да предвидят приемането на мерки по отношение на физическите или юридическите лица, които са предали монетите, посочени в първа алинея.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Отчитане, обмен на информация и оценка
1. Държавите-членки ежегодно предават на Комисията доклади за своята дейност по установяване на истинността на евро монетите. Предадената информация включва броя на извършените съгласно член 6, параграф 2 проверки и броя на проверените машини за обработка на монети, резултатите от изпитанията, обема на обработените от тези машини монети, броя на анализираните евро монети, за които има съмнение, че са фалшиви, и броя на негодните за обращение евро монети, чиято стойност е възстановена, както и подробни условия за всички дерогации, предвидени съгласно член 4, параграф 2 или член 6, параграф 5.
2. За да могат държавите-членки да следят за изпълнението на настоящия регламент от институциите, последните предоставят най-малко веднъж годишно на държавите-членки, ако това бъде поискано, най-малко следната информация:
а)
видовете и броят на използваните машини за обработка на монети;
б)
местонахождението на всяка машина обработка на монети; и
в)
обемът на обработваните монети за всяка машина за обработка на монети за съответната година и съответната номинална стойност, най-малко за трите евро монети с най-високи номинални стойности.
3. Държавите-членки гарантират, че информацията относно органите, определени за възстановяването на стойността или за замяната на евро монетите, и относно специфичните условия като изискванията за опаковка и таксите се предоставя на подходящите интернет страници и посредством подходящи публикации.
4. След анализ на получените доклади на държавите-членки, Комисията представя годишен доклад на Икономическия и финансов комитет относно развитието и резултатите във връзка с процеса на установяване на истинността на евро монетите, както и за тези, които са негодни за обращение.
5. До 30 юни 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за функционирането и резултатите от настоящия регламент. При необходимост докладът може да бъде придружен от законодателни предложения за по-детайлно прилагане или за изменение на настоящия регламент, по-специално по отношение на членове 6 и 8.
Член 13
Санкции
Държавите-членки определят правилата относно санкциите, които се налагат за нарушения на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2012 г., с изключение на Глава III, която се прилага от деня на влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки, в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 15 декември 2010 година.
32010R1210
L 339/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1210/2010 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 15. prosinca 2010.
o provjeri autentičnosti eurokovanica i postupanju s eurokovanicama neprikladnim za optjecaj
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 133.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1338/2001 od 28. lipnja o utvrđivanju mjera potrebnih za zaštitu eura od krivotvorenja (3) zahtijeva se od kreditnih institucija i, u granicama njihove aktivnosti plaćanja, od drugih pružatelja usluga plaćanja te od svih drugih institucija uključenih u obradu i raspodjelu javnosti novčanica i kovanica da osiguraju provjeru autentičnosti kovanica i euronovčanica koje su primili i koje namjeravaju vratiti u optjecaj te da osiguraju otkrivanje krivotvorenih kovanica i novčanica.
(2)
U Preporuci Komisije 2005/504/EZ od 27. svibnja 2005. o autentičnosti eurokovanica i postupanju s eurokovanicama neprikladnim za optjecaj (4) predviđene su preporučene prakse u pogledu autentičnosti eurokovanica i postupanja s eurokovanicama neprikladnim za optjecaj. Međutim, nedostatak obveznog zajedničkog okvira za provjeru autentičnosti kovanica za posljedicu ima različite prakse među državama članicama pa se, stoga, ne može osigurati jedinstvena zaštita valute diljem eurozone.
(3)
Kako bi se postigla učinkovita i jedinstvena provjera eurokovanica diljem eurozone, potrebno je stoga uvesti obvezujuća pravila za provedbu zajedničkih postupaka provjere autentičnosti eurokovanica u optjecaju i za provedbu mehanizama nadzora tih postupaka, koje provode državna tijela.
(4)
Tijekom postupka provjere autentičnosti također trebalo bi također identificirati autentične eurokovanice koje nisu prikladne za optjecaj. Ako su u optjecaju neprikladne kovanice, teže se koriste, posebno u automatima koji rade na kovanice, i može stvoriti zabunu za korisnike u pogledu njihove autentičnosti. Neprikladne kovanice bi trebalo ukloniti iz optjecaja. Zajednička obvezujuća pravila stoga su potrebna za postupanje s eurokovanicama neprikladnim za optjecaj i za njihovu naknadu.
(5)
Kako bi se uskladila provedba postupaka provjere autentičnosti, Europski tehnički i znanstveni centar (ETSC), osnovan Odlukom Komisije 2005/37/EZ (5), nakon savjetovanja sa skupinom stručnjaka za krivotvorene kovanice iz te Odluke trebao bi odrediti daljnje pojedinosti zahtjeva u pogledu ispitivanja i osposobljavanja za provjeru autentičnosti kovanica, specifikacije za provjeru eurokovanica neprikladnih za optjecaj i druge praktične provedbene odredbe.
(6)
Kako bi omogućile postupnu prilagodbu svog trenutačnog sustava pravila i praksi odredbama ove Uredbe, države članice bi tijekom prijelaznog razdoblja do 31. prosinca 2014. trebale moći predvidjeti odstupanja u pogledu vrsta strojeva za obradu kovanica koji se koriste za provjeru autentičnosti eurokovanice i broj tih strojeva koji se trebaju godišnje pregledavati.
(7)
Svako državno tijelo koje postupa s eurokovanicama neprikladnim za optjecaj trebalo bi moći primjenjivati naknadu za obradu u skladu s ovom Uredbom za pokrivanje troškova postupka. Naknade za obradu ne bi se trebale primjenjivati na podnošenje manjih količina eurokovanica neprikladnih za optjecaj. Države članice bi trebale moći predvidjeti izuzeća od naknada za obradu za osobe koje blisko surađuju s tijelima pri uklanjanju krivotvorenih ili neprikladnih kovanica iz optjecaja. Države članice bi trebale moći prihvatiti vreće ili kutije miješanih krivotvorenih ili neprikladnih kovanica, ne primjenjujući pritom dodatnu naknadu ako je to u javnom interesu.
(8)
Kako bi se postigla jednaka provjera autentičnosti eurokovanica i jednako postupanje s eurokovanicama neprikladnim za optjecaj diljem eurozone, na svakoj je državi članici da uvede primjenjive sankcije za povrede.
(9)
Budući da cilj ove Uredbe, to jest učinkovitu i jedinstvenu provjeru autentičnosti eurokovanica diljem europodručja, ne mogu dostatno ostvariti države članice zbog razlika u nacionalnim praksama, nego ih se može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju postupci potrebni za provjeru autentičnosti eurokovanica i postupanje s eurokovanicama neprikladnim za optjecaj.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„provjera autentičnosti eurokovanica” znači postupak provjere jesu li eurokovanice autentične i prikladne za optjecaj;
(b)
„eurokovanice neprikladne za optjecaj” znači eurokovanice koje su ispravne, ali su odbijene u postupku provjere autentičnosti ili eurokovanice čiji je izgled značajno promijenjen;
(c)
„određeno državno tijelo” znači državni analitički centar za kovanice ili neko drugo tijelo koje je odredila dotična država članica;
(d)
„institucije” znači institucije iz prvog podstavka članka 6. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1338/2001, isključujući one iz njegove treće alineje;
(e)
„CCEG” (skupina stručnjaka za krivotvorene kovanice) znači stručnjaci za krivotvorene kovanice iz Odluke 2005/37/EZ.
POGLAVLJE II.
PROVJERA AUTENTIČNOSTI EUROKOVANICA
Članak 3.
Provjera autentičnosti eurokovanica
1. Institucije osiguravaju da eurokovanice koje su primili i koje namjeravaju vratiti u optjecaj podliježu postupku provjere autentičnosti. One tu obvezu provode pomoću:
(a)
strojeva za obradu kovanica, uključenih u popis strojeva za obradu kovanica iz članka 5. stavka 2.; ili
(b)
osoblja osposobljenog u skladu s načinima koje definiraju države članice.
2. Nakon provjere autentičnosti sve kovanice i eurokovanice za koje se sumnja da su krivotvorene dostavljaju se određenom državnom tijelu.
3. Krivotvorene eurokovanice predane nadležnim državnim tijelima u skladu s člankom 6. Uredbe (EZ) br. 1338/2001 ne podliježu naknadama za obradu ili drugim naknadama. Što se tiče eurokovanica neprikladnih za optjecaj, primjenjuje se poglavlje III. ove Uredbe.
Članak 4.
Uvjet testiranja i strojevi za obradu kovanica
1. Institucije pri provedbi članka 3. stavka 1. točke (a) koriste samo one vrste strojeva za obradu kovanica koje su uspješno prošle test otkrivanja koji je provelo određeno državno tijelo ili ETSC i koje su u trenutku kupnje bile uvrštene na popis na internetskoj stranici iz članka 5. stavka 2. Institucije osiguravaju redovitu prilagodbu tih strojeva kako bi se održala njihova sposobnost otkrivanja, uzimajući u obzir izmjene uvedene na popisu iz članka 5. stavka 2. Cilj testa otkrivanja je osigurati da su strojevi za obradu kovanica sposobni odbiti poznate vrste krivotvorenih eurokovanica, a time i eurokovanice neprikladne za optjecaj i sve druge predmete slične kovanicama koji ne ispunjavaju specifikacije za ispravne eurokovanice.
2. Države članice u prijelaznom razdoblju do 31. prosinca 2014. mogu predvidjeti posebna odstupanja od prve rečenice stavka 1. za strojeve za obradu kovanica koji su se koristili 11. siječnja 2011. i koji su se dokazali sposobnima za otkrivanje krivotvorenih eurokovanica, eurokovanica neprikladnih za optjecaj i drugih predmeta sličnih kovanicama koji ne ispunjavaju specifikacije ispravnih eurokovanica, čak i ako ti strojevi nisu uključeni na popis iz članka 5. stavka 2. Takva se odstupanja usvajaju nakon savjetovanja s CCEG-om.
Članak 5.
Prilagodba strojeva za obradu kovanica
1. Kako bi se proizvođačima strojeva za obradu kovanica omogućilo ishođenje specifikacija potrebnih za prilagodbu njihovih strojeva kako bi mogli otkriti krivotvorene eurokovanice, testiranje u skladu s člankom 4. može se provesti u određenom državnom tijelu, ETSC-u ili, nakon bilateralnog sporazuma, u prostorijama proizvođača. Nakon uspješnog testiranja stroja za obradu kovanica proizvođaču stroja izdaje se sažetak izvješća o testu otkrivanja, a njegov preslik šalje se ETSC-u.
2. Komisija na svojoj internetskoj stranici objavljuje pročišćeni popis svih strojeva za obradu kovanica, za koje je ETSC primio ili pripremio pozitivan i valjan sažetak izvješća o testu otkrivanja.
Članak 6.
Kontrole koje provode države članice
1. Države članice uvode kontrole predviđene ovim člankom.
2. Države članice provode godišnje kontrole u prostorijama institucija kako bi pomoću testova otkrivanja provjerile ispravno funkcioniranje reprezentativnog broja korištenih strojeva za obradu kovanica. Kada se od osoblja institucija očekuje da ručno provjere autentičnost eurokovanica koje se trebaju vratiti u optjecaj, države članice od institucija dobivaju jamstvo da je njihovo osoblje valjano osposobljeno za tu svrhu.
3. Broj strojeva za obradu kovanica koji se trebaju godišnje provjeriti u svakoj državi članici takav je da količina eurokovanica koje ti strojevi obrade tijekom te godine predstavlja najmanje 25 % ukupne neto kumulirane količine kovanice koje je ta država članica izdala od uvođenja eurokovanica do kraja prethodne godine. Broj strojeva za obradu eurokovanica koji se trebaju provjeriti izračunava se na temelju količine tri najveće vrijednosti eurokovanica namijenjenih za optjecaj. Države članice nastoje osigurati da se strojevi za obradu kovanica provjeravaju izmjenično.
4. U slučaju da je broj strojeva za obradu kovanica koji se trebaju godišnje provjeriti u skladu sa stavkom 3. veći od broja strojeva koji djeluju u određenoj državi članici, svi strojevi za obradu kovanica koji djeluju u toj državi članici provjeravaju se godišnje.
5. Države članice u prijelaznom razdoblju do 31. prosinca 2014. mogu, nakon što su obavijestile Komisiju, odlučiti da je broj strojeva za obradu kovanica koji se trebaju godišnje provjeriti takav da količina eurokovanica koje ti strojevi obrade tijekom te godine predstavlja najmanje 10 % ukupne neto kumulirane količine kovanice koje je ta država članica izdala od uvođenja eurokovanica do kraja prethodne godine.
6. Kao dio godišnjih kontrola, države članice nadziru sposobnost institucija da provjeravaju autentičnost eurokovanica na temelju:
(a)
postojanja pisanih pravila kojima se osiguravaju upute u pogledu korištenja opreme za automatsku obradu kovanica ili ručnog razvrstavanja, prema potrebi;
(b)
raspoređivanja odgovarajućih ljudskih potencijala;
(c)
postojanja pisanog plana održavanja čiji je cilj održati odgovarajuću razinu učinkovitosti strojeva za obradu kovanica;
(d)
postojanja pisanih postupaka za podnošenje određenom državnom tijelu krivotvorenih eurokovanica, eurokovanica neprikladnih za optjecaj i drugih predmeta sličnih kovanicama koji ne ispunjavaju specifikacije ispravnih eurokovanica; i
(e)
postojanja postupaka unutarnje kontrole kojima se opisuju načini i učestalost kontrola koje trebaju provoditi institucije kako bi osigurale da njihovi centri za razvrstavanje i njihovo osoblje slijedi upute određene ovim stavkom.
7. Kada država članica otkrije nepoštovanje ove Uredbe, dotična institucija poduzima mjere za osiguranje pravovremenog ispravljanja nepoštovanja.
Članak 7.
Tehničke odredbe
Komisija osigurava da ETSC u opravdanom vremenskom roku i nakon savjetovanja s CCEG-om definira tehničke specifikacije za test otkrivanja i druge praktične provedbene odredbe, kao što su prakse osposobljavanja, razdoblje valjanosti sažetka izvješća o testu otkrivanja, informacije koje se trebaju uključiti u popis iz članka 5. stavka 2., smjernice koje se odnose na kontrole, provjere i revizije koje provode države članice, pravila za ispravljanje nepoštovanja i odgovarajući pragovi za prihvaćanje ispravnih kovanica.
POGLAVLJE III.
POSTUPANJE S EUROKOVANICAMA NEPRIKLADNIM ZA OPTJECAJ
Članak 8.
Povlačenje i naknađivanje eurokovanica neprikladnih za optjecaj
1. Države članice povlače iz optjecaja eurokovanice neprikladne za optjecaj.
2. Države članice naknađuju ili zamjenjuju eurokovanice koje su postale neprikladne zbog dugotrajnog optjecaja ili nezgode ili koje su zbog bilo kojeg drugog razloga odbijene tijekom postupka provjere autentičnosti. Države članice mogu odbiti naknaditi eurokovanice neprikladne za optjecaj koje su izmijenjene ili namjerno ili u postupku za koji se opravdano može očekivati da će ih izmijeniti, neovisno o naknađivanju kovanica prikupljenih u dobrotvorne svrhe, kao što su kovanice bačene u fontane.
3. Države članice nakon povlačenja osiguravaju uništenje eurokovanica neprikladnih za optjecaj, fizičkom ili trajnom deformacijom, tako da se te kovanice ne mogu vratiti u optjecaj ili dostaviti za naknadu.
Članak 9.
Naknade za obradu
1. Naknada za obradu od 5 % nominalne vrijednosti dostavljenih eurokovanica neprikladnih za optjecaj može se odbiti od naknađivanja ili zamjene tih eurokovanica. Ako se provjerava čitava vreća ili kutija eurokovanica u skladu s člankom 11. stavkom 2., naknada za obradu može se uvećati za dodatnih 15 % nominalne vrijednosti dostavljenih eurokovanica.
2. Države članice mogu predvidjeti opća ili djelomična izuzeća od naknada za obradu u slučajevima kada fizičke ili pravne osobe koje dostavljaju eurokovanice blisko i redovito surađuju s određenim državnim tijelom pri povlačenju krivotvorenih eurokovanica ili eurokovanica neprikladnih za optjecaj ili ako su takva izuzeća u javnom interesu.
3. Troškove prijevoza i povezane troškove snosi fizička ili pravna osoba koja dostavlja eurokovanice.
4. Ne dovodeći u pitanje izuzeće predviđeno stavkom 2., svaka fizička ili pravna osoba koja dostavlja eurokovanice svake godine može biti izuzeta od plaćanja naknade za obradu za količinu kovanica koja nije veća od jednog kilograma eurokovanica neprikladnih za optjecaj za vrijednost jedinice. Ako se ta granica premaši, sve dostavljene kovanice mogu podlijegati naknadi.
5. Kada pojedinačno dostavljanje kovanica uključuje kovanice tretirane kemijskim ili drugim opasnim tvarima do te mjere da ih se može smatrati opasnim po zdravlje osoba koje njima rukuju, davanja obračunata u skladu sa stavkom 1. uvećavaju se za dodatnu naknadu u iznosu od 20 % nominalne vrijednosti dostavljenih eurokovanica.
Članak 10.
Pakiranje eurokovanica neprikladnih za optjecaj
1. Fizičke ili pravne osobe koje dostavljaju eurokovanice za povrat ili zamjenu prema vrijednosti ih razvrstavaju u standardizirane vreće ili kutije, kako slijedi:
(a)
vreće ili kutije sastoje se od:
i.
po 500 kovanica za vrijednosti od 2 EUR i 1 EUR;
ii.
po 1 000 kovanica za vrijednosti od 0,50 EUR, 0,20 EUR i 0,10 EUR;
iii.
po 2 000 kovanica za vrijednosti od 0,05 EUR, 0,02 EUR i 0,01 EUR;
iv.
kod manjih količina, po 100 kovanica za svaku vrijednost;
(b)
svaka vreća ili kutija nosi identifikacijske podatke fizičke ili pravne osobe koja ju dostavlja, vrijednost i sadržanu vrijednost po kovanicama, težinu, datum pakiranja i broj vreće ili kutije; fizička ili pravna osoba koja dostavlja vreću ili kutiju osigurava popis pakiranja s pregledom dostavljenih vreća ili kutija; kada su kovanice tretirane kemijskim ili drugim opasnim tvarima, standardnim pakirnim jedinicama prilaže se pisana izjava u kojoj se točno navode korištene tvari;
(c)
kada je ukupna količina eurokovanica neprikladnih za optjecaj manja od zahtjevâ iz točke (a), te se eurokovanice razvrstavaju prema vrijednosti i mogu se dostaviti u nestandardnom pakiranju.
2. Odstupajući od stavka 1., države članice na dan 11. siječnja 2011. mogu zadržati različite zahtjeve pakiranja kako je predviđeno njihovim nacionalnim pravilima.
Članak 11.
Provjere eurokovanica neprikladnih za optjecaj
1. Države članice mogu provjeriti jesu li dostavljene eurokovanice neprikladne za optjecaj, kako slijedi:
(a)
prijavljena količina provjerava se vaganjem svake vreće ili kutije;
(b)
autentičnost i vizualni izgled provjeravaju se na temelju uzorka od najmanje 10 % dostavljenih kovanica.
2. U slučaju da se provjerama iz stavka 1. utvrde nepravilnosti ili odstupanja od članka 10., provjerava se čitava vreća ili kutija.
3. Kada prihvaćanje ili obrada eurokovanica predstavlja rizik za zdravlje osoba koje rukuju kovanicama ili kada dostavljene kovanice ne ispunjavaju standarde pakiranja ili označavanja, države članice mogu odbiti prihvatiti takve kovanice.
Države članice mogu predvidjeti mjere koje se trebaju donijeti u pogledu fizičkih ili pravnih osoba koje su dostavile kovanice iz prvog podstavka.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 12.
Izvješćivanje, komunikacija i ocjenjivanje
1. Države članice dostavljaju godišnja izvješća Komisiji o svojim aktivnostima u pogledu provjere autentičnosti eurokovanica. Dostavljene informacije uključuju broj kontrola provedenih u skladu s člankom 6. stavkom 2. i broj provjerenih strojeva za obradu kovanica, rezultate testiranja, količinu kovanica koje su ti strojevi obradili, broj analiziranih kovanica za koje se sumnja da su krivotvorene i broj naknađenih eurokovanica neprikladnih za optjecaj te pojedinosti o svim odstupanjima predviđenim na temelju članka 4. stavka 2. ili članka 6. stavka 5.
2. Kako bi se državama članicama omogućio nadzor nad poštivanjem ove Uredbe od strane institucija, institucije, ako se to od njih zatraži, barem jednom godišnje dostavljaju državama članicama najmanje sljedeće informacije:
(a)
vrste i broj korištenih strojeva za obradu kovanica;
(b)
lokaciju svakog stroja za obradu kovanica; i
(c)
količinu obrađenih kovanica po stroju za obradu kovanica, po godini i po vrijednosti, za najmanje tri najveće vrijednosti.
3. Države članice osiguravaju da se informacije u pogledu tijela određenih za naknađivanje ili zamjenu eurokovanica i posebnih načina, kao što su zahtjevi pakiranja i naknade, stave na raspolaganje na odgovarajućim internetskim stranicama i putem odgovarajućih objava.
4. Nakon što je analizirala izvješća dobivena od država članica, Komisija Gospodarskom i financijskom odboru podnosi godišnje izvješće o razvojima i rezultatima u pogledu provjere autentičnosti eurokovanica i eurokovanica neprikladnih za optjecaj.
5. Komisija do 30. lipnja 2014. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o djelovanju i učincima ove Uredbe. Tom se izvješću prema potrebi prilažu zakonodavni prijedlozi o podrobnijoj daljnjoj provedbi ili o izmjeni ove Uredbe, posebno s obzirom na članke 6. i 8.
Članak 13.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na povrede ove Uredbe te poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovo provođenje. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
Članak 14.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2012., osim poglavlja III., koje se primjenjuje od datuma stupanja na snagu ove Uredbe.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 15. prosinca 2010.