РЕШЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
от 13 октомври 2011 година
относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция
(текст от значение за ЕИП)
(2011/695/ЕС)
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство,
като взе предвид Процедурния правилник на Комисията (1), и по-специално член 22 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно системата за правоприлагане в областта на конкуренцията, установена по силата на Договора за функционирането на Европейския съюз (по-долу „Договора“), Комисията разследва и решава дела чрез административни решения, които подлежат на съдебния контрол, упражняван от Съда на Европейския съюз (по-долу „Съда“).
(2)
Комисията трябва да води своите производства по конкуренция по справедлив, безпристрастен и обективен начин и да направи необходимото процесуалните права на засегнатите страни да бъдат спазени, както е определено в Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (2), Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламента за сливанията) (3), Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 г. относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (4) и Регламент (ЕО) № 802/2004 на Комисията от 7 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета за контрола върху концентрациите между предприятията (5), както и в съответната съдебна практика на Съда. По-специално правото на засегнатите страни да бъдат изслушани преди вземането на индивидуално решение, което ги засяга неблагоприятно, представлява основно право в законодателството на Европейския съюз, признато в Хартата на основните права, и по-специално член 41 от нея (6).
(3)
За да бъде гарантирано ефективното упражняване на процесуалните права на засегнатите страни, на другите засегнати страни по смисъла на член 11, буква б) от Регламент (ЕО) № 802/2004 („други засегнати страни“), на жалбоподателите по смисъла на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 („жалбоподатели“) и на лица, различни от посочените в членове 5 и 11 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и трети лица по смисъла на член 11 от Регламент (ЕО) № 802/2004 („трети лица“), участващи в производства по конкуренция, отговорността за това тези права да бъдат зачитани следва да бъде възложена на независимо лице с опит по въпросите на конкуренцията, което притежава необходимата почтеност, за да допринесе за обективността, прозрачността и ефективността на тези производства.
(4)
За тази цел през 1982 г. Комисията създаде функцията на служител по изслушването и я преразгледа в Решение 94/810/ЕОВС на Комисията, ЕО от 12 декември 1994 г. относно мандата на служителите по изслушването в производства по конкуренция пред Комисията (7) и в Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС на Комисията от 23 май 2001 г. относно мандата на служителите по изслушването в някои производства по конкуренция (8). Вече е необходимо ролята на служителя по изслушването да бъде пояснена и допълнително засилена и да се адаптира мандатът на служителя по изслушването с оглед на развитието на правото по конкуренция на Съюза.
(5)
Функцията на служителя по изслушването се възприема най-общо като важен принос към производствата по конкуренция пред Комисията благодарение на независимостта и експертните познания, които служителите по изслушването внасят в тези производства. С цел да се гарантира постоянната независимост на служителя по изслушването спрямо Генерална дирекция „Конкуренция“ той следва да бъде прикрепен по административни съображения към члена на Комисията, който отговаря конкретно за конкуренцията.
(6)
Служителят по изслушването следва да бъде назначен в съответствие с правилата, определени в Правилника за длъжностните лица и условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Съгласно тези правила е възможно да бъдат взети предвид и кандидати, които не са длъжностни лица на Комисията. Следва да се гарантира прозрачност по отношение на назначаването, неговото прекратяване и прехвърлянето на служителите по изслушването.
(7)
Комисията може да назначи един или повече служители по изслушването и следва да осигури помощен персонал за тях. Когато служителят по изслушването счита, че съществува конфликт на интереси при изпълнението на неговите или нейните функции, служителят по изслушването следва да спре работата си по съответното дело. Ако служителят по изслушването е възпрепятстван, неговата или нейната роля следва да се изпълнява от друг служител по изслушването.
(8)
Служителят по изслушването следва да действа като независим арбитър, който се стреми да решава въпросите, засягащи ефективното упражняване на процесуалните права на засегнатите страни, на другите засегнати страни, жалбоподателите или заинтересованите трети лица, когато такива въпроси не могат да бъдат решени чрез предварителни контакти със службите на Комисията, които отговарят за провеждането на производства по конкуренция, при които трябва да се спазват тези процесуални права.
(9)
Мандатът на служителя по изслушването в производства по конкуренция следва да бъде определен по такъв начин, че да гарантира ефективното упражняване на процесуалните права в рамките на производства пред Комисията по членове 101 и 102 от Договора и Регламент (ЕО) № 139/2004, и по-специално на правото на изслушване.
(10)
За да бъде засилена неговата роля, на служителя по изслушването следва да бъде възложена функцията да гарантира ефективното упражняване на процесуалните права на предприятията и на сдруженията на предприятия в контекста на правомощията за разследване, дадени на Комисията съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003, както и съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 139/2004, който оправомощава Комисията да налага глоби на предприятията и на сдруженията на предприятия. Освен това на служителя по изслушването следва да бъдат възложени специфични функции по време на фазата на разследване по отношение на: претенциите за поверителност на отношенията между адвокати и клиенти, принципа за забрана на самоуличаването, крайните срокове за отговор на решения, чрез които се изисква информация съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003, както и по отношение на правото на предприятията и на сдруженията на предприятия, предмет на мярка за разследване от страна на Комисията съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003, да бъдат информирани за техния процесуален статут, а именно дали подлежат на разследване и, ако е така, за предмета и целта на това разследване. При оценяването на претенции, свързани с принципа за забрана на самоуличаването, служителят по изслушването може да прецени дали претенциите на предприятията за защита са явно неоснователни и направени единствено с цел забавяне.
(11)
Служителят по изслушването следва да е в състояние да улесни вземането на решения относно твърдения, че даден документ се ползва със защита на поверителността на отношенията между адвокати и клиенти. За тази цел, ако предприятието или сдружението на предприятия, което претендира за поверителност, даде съгласието си, служителят по изслушването ще бъде допуснат да разгледа съответния документ и да направи подходяща препоръка, като се позове на приложимата съдебна практика на Съда.
(12)
Служителят по изслушването следва да отговаря за вземането на решението дали трето лице доказва достатъчен интерес, за да бъде изслушано. По принцип следва да се счита, че сдруженията на потребители, които подават заявления за изслушване, имат достатъчен интерес, когато производството засяга продукти или услуги, използвани от крайните потребители, или продукти или услуги, които пряко се влагат в такива продукти или услуги.
(13)
Служителят по изслушването следва да реши дали да допусне жалбоподателите и заинтересованите трети лица до устно изслушване, като взема предвид приноса, който те могат да направят за изясняването на съответните факти по делото.
(14)
Правото на изслушване на засегнатите страни преди да бъде взето окончателно решение, което засяга неблагоприятно техните интереси, е гарантирано чрез правото им да отговорят писмено на предварителната позиция на Комисията, както е определено в изложението на възраженията, и правото им да изложат своите аргументи, ако поискат това, по време на устното изслушване. С цел ефективно упражняване на тези права, страните, до които е адресирано изложението на възраженията, имат право на достъп до преписката по разследването на Комисията.
(15)
За да бъде гарантирано ефективното упражняване на правата на защита на страните, до които е адресирано изложение на възражения, служителят по изслушването следва да гарантира разрешаването на споровете относно достъпа до преписката или относно защитата на търговските тайни и друга поверителна информация между тези страни и Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията. При извънредни обстоятелства служителят по изслушването може да спре отчитането на срока, в който адресатът на изложението на възражения следва да отговори на това изложение, докато бъде разрешен спорът относно достъпа до преписката, при условие че адресатът не е в състояние да отговори в предоставения му срок и удължаването на този срок няма да представлява адекватно решение към този момент.
(16)
За да бъде гарантирано ефективното упражняване на процесуалните права, като същевременно се спазват законните интереси по отношение на поверителността, служителят по изслушването следва, когато е уместно, да може да разпореди специални мерки за предоставяне на достъп до преписката на Комисията. По-специално служителят по изслушването следва да разполага с правомощието да реши части от преписката да бъдат достъпни по ограничен начин за страната, която иска достъп, например като бъде ограничен броят или категорията на лицата с достъп и като бъде ограничено използването на информацията, до която се получава достъп.
(17)
Служителят по изслушването следва да бъде отговорен за вземане на решения по искания за удължаване на срокове, определени за отговор на изложение на възражения, на допълнително изложение на възражения или на писмо с изложение на фактите, или за удължаване на сроковете, в рамките на които другите засегнати страни, жалбоподателите или заинтересованите лица могат да правят коментари в случай на несъгласие между някое от тези лица и Генерална дирекция „Конкуренция“.
(18)
Служителят по изслушването следва да насърчава ефективността на устното изслушване, inter alia като взема всички подходящи подготвителни мерки своевременно преди изслушването, включително разпространението на неокончателен списък с участниците и предварителен дневен ред.
(19)
Устното изслушване позволява на страните, до които Комисията е адресирала изложение на възражения, и на другите засегнати страни да продължат да упражняват своето право на изслушване, като представят устно своите аргументи пред Комисията, която следва да бъде представлявана от Генерална дирекция „Конкуренция“, както и от други служби, допринасящи за изготвянето на решението на Комисията. То следва да осигурява допълнителна възможност да се гарантира, че всички релевантни факти са изяснени в максимална степен, независимо дали са благоприятни или не за засегнатите страни, включително фактическите елементи, свързани с тежестта и продължителността на предполагаемото нарушение. Устното изслушване следва също да позволи на страните да представят своите аргументи по въпроси, които могат да имат значение за евентуалното налагане на глоби.
(20)
За да гарантира ефективността на устните изслушвания, служителят по изслушването може да позволи на страните, до които е адресирано изложение на възражения, на другите засегнати страни, жалбоподателите, другите лица, поканени на изслушването, службите на Комисията и органите на държавите-членки да задават въпроси по време на изслушването. Устното изслушване не следва да бъде публично, за да се гарантира, че всички участници могат да се изказват свободно. Поради това информацията, разкрита по време на изслушването, следва да се използва единствено за целите на съдебни и/или административни производства за прилагане на членове 101 и 102 от Договора. Когато това се оправдава с цел защита на търговски тайни и друга поверителна информация, служителят по изслушването следва да може да изслуша лица на заседание при закрити врати.
(21)
Страните по производството, които предлагат да поемат ангажименти съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 1/2003, както и страните, които участват в процедури за постигане на споразумение при дела за картели съгласно член 10а от Регламент (ЕО) № 773/2004, следва да могат да се свържат със служителя по изслушването във връзка с ефективното упражняване на своите процесуални права.
(22)
Служителят по изслушването следва да докладва за спазването на ефективното упражняване на процесуалните права през цялата продължителност на производствата по конкуренция. Освен това и независимо от неговата функция да докладва, служителят по изслушването следва също така да е в състояние да представи констатациите си относно напредъка и обективността на производството и по този начин да допринесе за това, производствата по конкуренция да приключват въз основа на разумна оценка на всички релевантни факти.
(23)
Когато разкрива информация за физически лица, служителят по изслушването следва да обърне внимание, по-специално, на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (9).
(24)
Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС следва да бъде отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
РОЛЯ, НАЗНАЧАВАНЕ И ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА СЛУЖИТЕЛЯ ПО ИЗСЛУШВАНЕТО
Член 1
Служител по изслушването
1. В производствата по конкуренция се назначават един или повече служители по изслушването, чиито правомощия и функции са определени в настоящото решение.
2. Служителят по изслушването гарантира ефективното упражняване на процесуалните права през цялата продължителност на производствата по конкуренция пред Комисията за целите на прилагането на членове 101 и 102 от Договора и съгласно Регламент (ЕО) № 139/2004(по-долу „производства по конкуренция“).
Член 2
Назначаване, прекратяване на назначението и заместване
1. Комисията назначава служителя по изслушването. Назначаването се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. Всяко прекъсване, прекратяване на назначение или прехвърляне на служител по изслушването подлежи на мотивирано решение на Комисията. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Служителят по изслушването се прикрепя по административни съображения към члена на Комисията, отговарящ конкретно за конкуренцията (по-долу „компетентния член на Комисията“).
3. Когато служителят по изслушването не е в състояние да изпълнява задълженията си, неговата роля се поема от друг служител по изслушването. Ако нито един служител по изслушването не е в състояние да изпълни задълженията си, когато е уместно и след консултация със служителя по изслушването, компетентният член на Комисията определя друг компетентен служител на Комисията, който не е свързан със съответното дело, за да изпълни задълженията на служителя по изслушването.
4. В случай на действителен или потенциален конфликт на интереси служителят по изслушването се въздържа от предприемане на действия по дадено дело. Прилага се параграф 3.
Член 3
Начин на функциониране
1. При изпълнение на своите функции служителят по изслушването действа по независим начин.
2. При изпълнение на своите функции служителят по изслушването взема предвид необходимостта от ефективно прилагане на правилата в областта на конкуренцията в съответствие с действащото законодателство на Съюза и с принципите, установени от Съда.
3. При изпълнение на своите функции служителят по изслушването има достъп до всички преписки, свързани с производствата по конкуренция пред Комисията съгласно членове 101 и 102 от Договора и съгласно Регламент (ЕО) № 139/2004.
4. Служителят по изслушването трябва да бъде информиран от директора, отговарящ за разследването на делото в Генерална дирекция „Конкуренция“ (по-долу „отговорния директор“) относно развитието на процедурата.
5. Служителят по изслушването може да представи констатациите си на компетентния член на Комисията по всеки въпрос, възникнал при всяко производство по конкуренция на Комисията.
6. Ако служителят по изслушването даде обосновани препоръки на компетентния член на Комисията или вземе решения, както е предвидено в настоящото решение, служителят по изслушването предоставя копие от тези документи на отговорния директор и на правната служба на Комисията.
7. Всеки въпрос, свързан с ефективното упражняване на процесуалните права на засегнатите страни, другите засегнати страни по смисъла на член 11, буква б) от Регламент (ЕО) № 802/2004 (по-долу „други засегнати страни“), жалбоподателите по смисъла на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (по-долу „жалбоподатели“) и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 от настоящото решение, участващи в такова производство, първо се повдига пред Генерална дирекция „Конкуренция“ от тези лица. Ако въпросът не бъде решен, той може да бъде отнесен до служителя по изслушването, за да бъде направена независима оценка. Исканията, свързани с мярка, за която е предвиден краен срок, трябва да се правят своевременно в рамките на първоначалния срок.
ГЛАВА 2
РАЗСЛЕДВАНЕ
Член 4
Процесуални права във фазата на разследване
1. Служителят по изслушването гарантира ефективното упражняване на процесуалните права, които възникват в контекста на упражняването на правомощията на Комисията за разследване съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003 и по време на производството, което може да доведе до налагане на глоби съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 139/2004.
2. По-специално служителят по изслушването има следните функции, при спазване на член 3, параграф 7:
а)
Предприятията или сдруженията на предприятия могат да поискат от служителя по изслушването да разгледа твърдения, че документ, изискан от Комисията в изпълнение на правомощията, които са ѝ предоставени съгласно член 18, член 20 или член 21 от Регламент (ЕО) № 1/2003, при проверките съгласно член 13 от Регламент (ЕО) № 139/2004 или в контекста на мерки за разследване в производство, което може да доведе до налагане на глоби съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 139/2004 и чието съдържание не е разкрито на Комисията, се ползва със защита на поверителността на отношенията между адвокати и клиенти по смисъла на съдебната практика на Съда. Служителят по изслушването може да разгледа въпроса единствено ако предприятието или сдружението на предприятия, което прави такова твърдение, се съгласи служителят по изслушването да прегледа информацията, за която се твърди, че се ползва със защита на поверителността на отношенията между адвокати и клиенти, както и свързани с нея документи, които са необходими според служителя по изслушването за въпросния преглед. Без да разкрива потенциалното поверително съдържание на информацията, служителят по изслушването съобщава своето предварително мнение на отговорния директор и на засегнатото предприятие или сдружение на предприятия и може да предприеме подходящите мерки, за да насърчи постигането на взаимно приемливо решение. Ако не бъде постигнато решение, служителят по изслушването може да изготви обоснована препоръка до компетентния член на Комисията, без да разкрива потенциалното поверително съдържание на документа. Страната, която претендира за поверителност, получава копие от тази препоръка.
б)
Когато адресатът на искане за предоставяне на информация по силата на член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 откаже да отговори на въпрос, поставен в такова искане, като се позове на принципа за забрана на самоуличаването, както е определено от съдебната практика на Съда, той може своевременно да отнесе въпроса до служителя по изслушването, след като искането е получено. В съответните случаи и предвид необходимостта да се избегне ненужно забавяне на производството служителят по изслушването може да направи обоснована препоръка относно това дали е приложим принципът за забрана на самоуличаването и да информира отговорния директор за направените заключения, които трябва да бъдат взети предвид в случай на взето впоследствие решение по силата на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003. Адресатът на искането получава копие от обоснованата препоръка.
в)
Когато адресатът на решение за предоставяне на информация, отправено по силата на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003, счита, че определеният срок за отговор е твърде кратък, той може своевременно да отнесе въпроса до служителя по изслушването преди изтичането на първоначално определения срок. Служителят по изслушването решава дали срокът следва да бъде удължен, като взема предвид продължителността и сложността на искането за предоставяне на информация и нуждите на разследването.
г)
Предприятията или сдруженията на предприятия, предмет на мярка за разследване от страна на Комисията съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003, имат право да бъдат информирани за своя процесуален статут, а именно дали подлежат на разследване и, ако това е така, да се запознаят с предмета и целта на това разследване. Ако предприятие или сдружение на предприятия счита, че не е било правилно информирано от Генерална дирекция „Конкуренция“ за своя процесуален статут, то може да отнесе въпроса до служителя по изслушването с цел вземане на решение. Служителят по изслушването взема решение Генерална дирекция „Конкуренция“ да информира предприятието или сдружението на предприятия, отправило искането, относно техния процесуален статут. Това решение се съобщава на предприятието или сдружението на предприятия, отправило искането.
ГЛАВА 3
ЗАЯВЛЕНИЯ ЗА ИЗСЛУШВАНЕ
Член 5
Заинтересовани трети лица
1. Заявленията за изслушване от трети лица, различни от посочените в членове 5 и 11 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и трети лица по смисъла на член 11 от Регламент (ЕО) № 802/2004 („трети лица“), се подават в съответствие с член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и член 16 от Регламент (ЕО) № 802/2004. Заявленията се подават в писмен вид и в тях се уточнява интереса на заявителя от изхода на процедурата.
2. След консултация с отговорния директор служителят по изслушването решава дали трети лица да бъдат изслушани. Когато извършва оценка дали трето лице доказва достатъчен интерес, служителят по изслушването взема предвид дали и до каква степен заявителят е достатъчно засегнат от поведението, обект на производството по конкуренция, или дали заявителят отговаря на изискванията на член 18, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 139/2004.
3. Когато служителят по изслушването счита, че даден заявител не е доказал достатъчен интерес да бъде изслушан, той информира заявителя писмено за своите основания. На заявителя се определя срок, в който да изложи своето становище в писмен вид. Ако заявителят изложи своето становище в писмен вид в рамките на срока, определен от служителя по изслушването, и то не доведе до различна оценка, тази констатация се отбелязва в мотивирано решение, което се съобщава на заявителя.
4. Служителят по изслушването съобщава на страните по производството по конкуренция идентичността на заинтересованите трети лица, които ще бъдат изслушани, от момента на откриването на производството съгласно член 11, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1/2003 или член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004, освен ако такова разкриване би навредило значително на физическо лице или предприятие.
Член 6
Право на устно изслушване, участие на жалбоподатели и трети лица в устното изслушване
1. По искане на страните, до които Комисията е адресирала изложение на възражения или други засегнати страни, служителят по изслушването провежда устно изслушване, така че тези страни да могат да доразвият своите аргументи, представени в писмените бележки.
2. Когато е уместно и след консултация с отговорния директор, служителят по изслушването може да реши да предостави възможност на жалбоподателите и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 да изразят своите становища на устното изслушване на страните, за които е издадено изложение на възражения, при условие че са заявили това в своите писмени коментари. Служителят по изслушването може да покани и представители на органите по конкуренция от трети държави да присъстват на устното изслушване като наблюдатели в съответствие със споразуменията, сключени между Съюза и трети държави.
ГЛАВА 4
ДОСТЪП ДО ПРЕПИСКАТА, ПОВЕРИТЕЛНОСТ И ТЪРГОВСКИ ТАЙНИ
Член 7
Достъп до преписката и достъп до документи и информация
1. Когато страна, която е упражнила своето право на достъп до преписката, има основание да счита, че Комисията разполага с документи, които не са били разкрити пред нея и че тези документи са необходими за правилното упражняване на правото на изслушване, тя може да подаде обосновано искане за достъп до тези документи до служителя по изслушването, при спазване на член 3, параграф 7.
2. При спазване на член 3, параграф 7 другите засегнати страни, жалбоподателите и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 могат да подадат обосновано искане до служителя по изслушването при посочените по-долу обстоятелства:
а)
Други засегнати страни, които имат основание да считат, че не са били информирани за възраженията, адресирани до нотифициращите страни в съответствие с член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 802/2004.
б)
Жалбоподател, който е бил информиран от Комисията за намерението ѝ да отхвърли жалба по силата на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и който има основание да счита, че Комисията разполага с документи, които не са били разкрити пред него, и че тези документи са необходими за правилното упражняване на неговите права в съответствие с член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004.
в)
Жалбоподател, който счита, че не е получил копие от неповерителната версия на изложението на възраженията в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 или че неповерителната версия на изложението на възраженията не е изготвена по начин, който му позволява да упражнява ефективно своите права с изключение на случаите, в които се прилага процедурата за постигане на споразумение.
г)
Заинтересовано трето лице по смисъла на член 5 от настоящото решение, което има основание да счита, че не е било информирано относно естеството и предмета на процедура в съответствие с член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004 и член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 802/2004. Същото се отнася за жалбоподател в случаите, в които се прилага процедурата за постигане на споразумение, който има основание да счита, че не е бил информиран относно естеството и предмета на процедурата в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 773/2004.
3. Служителят по изслушването взема мотивирано решение по всяко искане, адресирано до него съгласно параграф 1 или параграф 2, и съобщава това решение на лицето, което е направило искането и на всяко друго лице, засегнато от процедурата.
Член 8
Търговски тайни и друга поверителна информация
1. Когато Комисията възнамерява да разкрие информация, която може да представлява търговска тайна или друга поверителна информация, притежавана от дадено предприятие или лице, Генерална дирекция „Конкуренция“ информира последното в писмен вид относно това намерение и основанията за него. Определя се краен срок, в рамките на който засегнатото предприятие или лице може да представи писмени коментари.
2. Когато засегнатото предприятие или лице възрази срещу разкриването на информацията, то може да отнесе въпроса до служителя по изслушването. Ако служителят по изслушването установи, че информацията може да бъде разкрита, тъй като не представлява търговска тайна или друга поверителна информация или тъй като е налице първостепенен интерес от нейното разкриване, това следва да бъде изложено в мотивирано решение, което се съобщава на засегнатото предприятие или лице. В решението се определя датата, след която информацията ще бъде разкрита. Тази дата не може да бъде по-рано от една седмица, считано от датата на уведомлението.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis към разкриването на информация чрез публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
4. Когато е уместно, с цел балансиране на ефективното упражняване на правата на защита на страната и законните интереси по отношение на поверителността, служителят по изслушването може да разреши на страната, която иска достъп, да бъдат предоставени ограничени части от преписката, които са абсолютно необходими за упражняването на правата на защита на страната, като подробностите се определят от служителя по изслушването.
ГЛАВА 5
УДЪЛЖАВАНЕ НА СРОКОВЕ
Член 9
Искане за удължаване на срокове
1. Ако адресат на изложение на възражения счита, че определеният срок за отговор на изложението на възражения е твърде кратък, той може да поиска удължаване на този срок посредством обосновано искане, адресирано до отговорния директор. Такова искане трябва да бъде направено своевременно преди изтичането на първоначалния срок при производствата съгласно членове 101 и 102 от Договора и най-малко пет работни дни преди изтичането на първоначалния срок при производствата съгласно Регламент (ЕО) № 139/2004. Ако такова искане не бъде удовлетворено или адресатът на изложението на възражения, който прави искането, не е съгласен с предоставеното удължаване, той може да отнесе въпроса за преразглеждане от служителя по изслушването преди изтичането на първоначалния срок. След като изслуша отговорния директор, служителят по изслушването решава дали е необходимо удължаване на срока, за да бъде позволено на адресата на изложението на възражения да упражни ефективно своето право на изслушване, като взема предвид и необходимостта да се избегне ненужно забавяне на производството. При производствата съгласно членове 101 и 102 от Договора служителят по изслушването взема предвид, наред с останалото, следните елементи:
а)
обема и сложността на преписката;
б)
дали адресатът на изложението на възражения, който прави искането, е имал предварителен достъп до информация;
в)
други обективни пречки, с които може да се сблъска адресатът на изложението на възражения, който прави искането, когато представя своите констатации.
За целите на оценката по буква а) от първа алинея, могат да бъдат взети предвид броят на нарушенията, предполагаемата продължителност на нарушението(ята), обемът и броят на документите, и обемът и сложността на експертните проучвания.
2. Ако другите засегнати страни, жалбоподателят или заинтересовано трето лице по смисъла на член 5 считат, че срокът за излагане на техните становища е твърде кратък, те могат да поискат удължаване на този срок посредством обосновано искане, адресирано до отговорния директор своевременно преди изтичането на първоначалния срок. Ако такова искане не бъде удовлетворено или другата засегната страна, жалбоподателят или заинтересованото трето лице не са съгласни с това решение, те могат да отнесат въпроса за преразглеждане от служителя по изслушването. След като изслуша отговорния директор, служителят по изслушването решава дали следва да бъде разрешено удължаване на срока.
ГЛАВА 6
УСТНО ИЗСЛУШВАНЕ
Член 10
Организация и функция
1. Служителят по изслушването организира и провежда изслушванията, предвидени в разпоредбите за прилагане на членове 101 и 102 от Договора и Регламент (ЕО) № 139/2004.
2. Устното изслушване се провежда от служителя по изслушването в условията на пълна независимост.
3. Служителят по изслушването гарантира, че изслушването е правилно проведено и допринася за обективността на самото изслушване и на всяко решение, взето впоследствие.
4. Служителят по изслушването гарантира, че устното изслушване предоставя достатъчна възможност на адресатите на изложение на възражения, другите засегнати страни, както и на жалбоподателите и заинтересованите трети лица по смисъла на член 5, които са допуснати до устното изслушване, да изложат своите становища по отношение на предварителните констатации на Комисията.
Член 11
Подготовка за устно изслушване
1. Служителят по изслушването е отговорен за подготовката на устното изслушване и взема всички подходящи мерки в това отношение. С цел да гарантира правилната подготовка на устното изслушване служителят по изслушването може, след консултация с отговорния директор, да предостави предварително на поканените на изслушването лица списък с въпросите, по които те се приканват да изложат становищата си. Освен това служителят по изслушването може да съобщи на лицата, поканени на изслушването, основните въпроси за разглеждане, като по-специално се вземат предвид фактите и въпросите, които адресатите на изложението на възражения, поискали устно изслушване, желаят да повдигнат.
2. За тази цел след консултация с отговорния директор служителят по изслушването може да проведе среща с лицата, поканени на изслушването, и, когато е уместно, със службите на Комисията с цел да подготви самото изслушване.
3. Служителят по изслушването може също така да поиска от лицата, поканени на изслушването, да го уведомят предварително в писмен вид относно основното съдържание на изявленията, които се очаква да направят.
4. Служителят по изслушването може да определи срок, в рамките на който всички лица, поканени на устното изслушване, трябва да представят списък на участниците, които ще присъстват от тяхно име. Служителят по изслушването предоставя този списък на всички лица, поканени на устното изслушване, своевременно преди датата на изслушването.
Член 12
Определяне на дата и час и провеждане
1. След консултация с отговорния директор служителят по изслушването определя датата, продължителността и мястото на провеждане на изслушването. Когато бъде поискано отлагане, служителят по изслушването решава дали да го разреши или не.
2. Служителят по изслушването решава дали да бъдат допуснати нови документи по време на изслушването и кои лица да бъдат изслушани от името на дадена страна.
3. Служителят по изслушването може да позволи на страните, до които е адресирано изложение на възражения, на другите засегнати страни, жалбоподателите, другите лица, поканени на изслушването, службите на Комисията и органите на държавите-членки да задават въпроси по време на изслушването. Служителят по изслушването може да позволи отговорът на даден въпрос да бъде даден в писмен вид в рамките на определен срок, доколкото на този въпрос по изключение не може да бъде отговорено цялостно или частично на устното изслушване. Такъв писмен отговор се разпространява до всички участници в устното изслушване, освен ако служителят по изслушването не реши друго с цел да защити правата на защита на адресата на изложение на възражения или търговските тайни или друга поверителна информация на дадено лице.
4. Когато необходимостта да се гарантира правото на изслушване го изисква, служителят по изслушването може, след консултация с отговорния директор, да предостави на засегнатите страни, другите засегнати страни, жалбоподателите или заинтересованите трети лица по смисъла на член 5 възможността да представят допълнителни писмени коментари след устното изслушване. Служителят по изслушването определя дата, до която може да се представя такава информация. Комисията не е длъжна да вземе предвид писмени коментари, получени след тази дата.
Член 13
Защита на търговските тайни и поверителност на устното изслушване
По принцип всяко лице се изслушва в присъствието на всички останали лица, поканени да присъстват на устното изслушване. Служителят по изслушването може също да реши да изслуша лицата отделно на заседание при закрити врати, като вземе под внимание техните законни интереси за защита на техните търговски тайни и друга поверителна информация.
ГЛАВА 7
МЕЖДИНЕН ДОКЛАД И ПРАВО ДА СЕ ПРАВЯТ КОНСТАТАЦИИ
Член 14
Междинен доклад и констатации
1. Служителят по изслушването предава междинен доклад на компетентния член на Комисията относно изслушването и заключенията, направени от него по отношение на ефективното упражняване на процесуалните права. Констатациите, съдържащи се в този доклад, се отнасят до процесуални въпроси, включително следното:
а)
оповестяването на документи и достъп до преписката;
б)
срокове за предоставяне на отговори на изложение на възражения;
в)
спазване на правото на изслушване;
г)
правилното провеждане на устното изслушване.
Копие от доклада се дава на генералния директор на Генерална дирекция „Конкуренция“, на отговорния директор и на другите компетентни служби на Комисията.
2. В допълнение към доклада, посочен в параграф 1, и отделно от него, служителят по изслушването може да изложи своите констатации по отношение на напредъка и безпристрастността на производството. По този начин служителят по изслушването се стреми да гарантира по-специално, че при подготовката на проекти за решения на Комисията надлежно се вземат предвид всички релевантни факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни, включително фактическите елементи, релевантни за тежестта и продължителността на всяко нарушение. Такива констатации може да бъдат свързани, inter alia, с необходимостта от допълнителна информация, оттеглянето на определени възражения, формулирането на допълнителни възражения или предлагането на допълнителни мерки за разследване по силата на глава V от Регламент (ЕО) № 1/2003.
Генералният директор на Генерална дирекция „Конкуренция“, отговорният директор и правната служба се информират за тези констатации.
ГЛАВА 8
АНГАЖИМЕНТИ И СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 15
Ангажименти и споразумения
1. Страните по производството, които предлагат да поемат ангажименти, за да преодолеят загрижеността, която Комисията е изразила по отношение на тях в своята предварителна оценка съгласно член 9 Регламент (ЕО) № 1/2003, могат да се свържат със служителя по изслушването на всеки етап от процедурата съгласно член 9, за да се гарантира ефективното упражняване на техните процесуални права.
2. За да се гарантира ефективното упражняване на техните процесуални права, страните по производството в дела за картели, които започват разговори за постигане на споразумение съгласно член 10а от Регламент (ЕО) № 773/2004, могат да се свържат със служителя по изслушването на всеки етап от процедурата за постигане на споразумение.
ГЛАВА 9
ОКОНЧАТЕЛЕН ДОКЛАД
Член 16
Съдържание и предаване на доклада преди приемането на решение
1. Въз основа на проект на решение, който трябва да бъде представен на Консултативния комитет, служителят по изслушването изготвя окончателен писмен доклад относно зачитането на ефективното упражняване на процесуалните права, както е посочено в член 14, параграф 1, на всеки етап от процедурата. В този доклад се разглежда също въпросът дали в проекта на решението се вземат под внимание единствено възраженията, по отношение на които на страните е била предоставена възможността да изложат становищата си.
2. Окончателният доклад се представя на компетентния член на Комисията, на генералния директор на Генерална дирекция „Конкуренция“, на отговорния директор и на другите компетентни служби на Комисията. Той се съобщава на отговорните органи в държавите-членки и в съответствие с разпоредбите за сътрудничество, съдържащи се в Протокол № 23 и Протокол № 24 от Споразумението за ЕИП, на Надзорния орган на Европейската асоциация за свободна търговия.
Член 17
Представяне на доклада пред Комисията и публикуване на доклада
1. Окончателният доклад на служителя по изслушването се предава на Комисията заедно с проекта на решението, което ѝ е представено, с цел да се гарантира, че при вземането на решение по конкретен случай Комисията разполага с цялата релевантна информация относно хода на процедурата и че ефективното упражняване на процесуалните права е спазено през цялата продължителност на производството.
2. Окончателният доклад може да бъде изменен от служителя по изслушването в зависимост от измененията на проекта на решението, преди Комисията да го е приела.
3. Комисията изпраща на адресатите на решението доклада на служителя по изслушването заедно с решението. Тя публикува в Официален вестник на Европейския съюз окончателния доклад на служителя по изслушването заедно с решението, като взема предвид законните интереси на предприятията за защита на техните търговски тайни.
ГЛАВА 10
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Отмяна и преходна разпоредба
1. Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС се отменя.
2. Процесуалните мерки, които вече са взети съгласно Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС, остават в сила. По отношение на мерките за разследване, които са взети преди настоящото решение да влезе в сила, служителят по изслушването може да откаже да упражни своите правомощия съгласно член 4.
В случаите, в които откриването на производство по член 11, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1/2003 или откриването на производство по член 6, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 се е състояло, преди настоящото решение да влезе в сила, междинният доклад съгласно член 14 от настоящото решение и окончателният доклад съгласно член 16 не обхващат фазата на разследване, освен ако служителят по изслушването не реши друго.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 октомври 2011 година.
32011D0695
L 275/29
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.10.2011.
ODLUKA PREDSJEDNIKA EUROPSKE KOMISIJE
od 13. listopada 2011.
o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja
(Tekst značajan za EGP)
(2011/695/EU)
PREDSJEDNIK EUROPSKE KOMISIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru,
uzimajući u obzir Poslovnik Komisije (1), a posebno njegov članak 22.,
budući da:
(1)
U sustavu provedbe prava tržišnog natjecanja, koji je uspostavljen Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu „Ugovor”), Komisija istražuje i odlučuje o predmetima administrativnom odlukom koja podliježe sudskoj kontroli Suda Europske unije (dalje u tekstu „Sud”).
(2)
Komisija svoje postupke tržišnog natjecanja mora voditi pošteno, nepristrano i objektivno, te mora osigurati poštivanje postupovnih prava predmetnih stranaka, kao što je navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (2), Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ-a o koncentracijama) (3), Uredbi Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (4), te u Uredbi Komisije (EZ) br. 802/2004 od 7. travnja 2004. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika (5), kao i u odgovarajućoj praksi Suda. Osobito, pravo predmetnih stranaka na usmeno očitovanje prije donošenja pojedinačne odluke koja na njih negativno utječe, je temeljno pravo koje je priznato Poveljom o temeljnim pravima, a posebno njezinim člankom 41 (6).
(3)
Kako bi se osiguralo djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. stavka (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i osoba koje se razlikuju od osoba navedenih u člancima 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004, te trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”), uključenih u postupke tržišnog natjecanja, odgovornost za jamčenje poštivanja takvih prava trebalo bi povjeriti neovisnoj osobi s iskustvom u pitanjima zaštite tržišnog natjecanja, koja posjeduje čestitost neophodnu za povećanje objektivnosti, transparentnosti i učinkovitosti tih postupaka.
(4)
Komisija je u tu svrhu uspostavila 1982. godine funkciju službenika za usmene rasprave, te je izmijenila Odlukom Komisije 94/810/EZUČ, EZ od 12. prosinca 1994. o opisu posla službenika za usmene rasprave u postupcima pred Komisijom u području zaštite tržišnog natjecanja (7), te Odlukom Komisije 2001/462/EZ, EZUČ od 23. svibnja 2001. o opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja (8). Sad je potrebno pojasniti i dalje ojačati ulogu službenika za usmene rasprave, te prilagoditi opis posla službenika za usmene rasprave u svijetlu razvoja prava tržišnog natjecanja Unije.
(5)
Funkcija službenika za usmene rasprave općenito se doživljava kao bitan doprinos postupcima Komisije u području tržišnog natjecanja, zbog neovisnosti i stručnosti koju su službenici za usmene rasprave unijeli u te postupke. Kako bi se osigurala trajna neovisnost službenika za usmene rasprave od Glavne uprave za tržišno natjecanje, on ili ona u administrativne bi svrhe trebali biti pridruženi članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje.
(6)
Službenik za usmene rasprave trebao bi biti imenovan u skladu s pravilima utvrđenima u Pravilniku o osoblju za dužnosnike i uvjetima zapošljavanja ostalih službenika Europske unije. U skladu s tim pravilima, mogu se razmotriti i kandidati koji nisu službenici Komisije. Potrebno je osigurati transparentnost imenovanja, prestanka obnašanja funkcije i premještaja službenika za usmene rasprave.
(7)
Komisija može imenovati jednog ili više službenika za usmene rasprave, te mu treba osigurati pomoćno osoblje. Ako službenik za usmene rasprave sluti sukob interesa u obnašanju svojih funkcija, treba prestati postupati u predmetu. Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu treba obaviti drugi službenik za usmene rasprave.
(8)
Službenik za usmene rasprave treba djelovati kao neovisni arbitar koji nastoji riješiti pitanja što utječu na djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana, podnositelja pritužbe, odnosno zainteresiranih trećih strana, ako takva pitanja nisu mogla biti riješena kroz prethodne kontakte sa službama Komisije koje su zadužene za vođenje postupaka tržišnog natjecanja i koje moraju poštivati ta postupovna prava.
(9)
Opis posla službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja treba biti osmišljen tako da jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog postupka Komisije sukladno člancima 101. i 102. Ugovora i Uredbi 139/2004, a posebno prava na usmeno očitovanje.
(10)
Radi jačanja te uloge, službeniku za usmene rasprave treba dati funkciju jamčenja djelotvornog ostvarenja postupovnih prava poduzetnika i udruženja poduzetnika u kontekstu istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004 koja Komisiji daje ovlast izricanja kazni poduzetnicima i udruženjima poduzetnika. Službeniku za usmene rasprave također treba dati posebne funkcije tijekom istražne faze, u vezi sa zahtjevima za zaštitu povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom, s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, s rokovima za odgovore na odluke kojima se traže informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i s obzirom na pravo poduzetnika i udruženja poduzetnika, podvrgnutih istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, da budu informirani o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. U ocjeni zahtjeva u vezi s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, službenik za usmene rasprave može razmotriti jesu li poduzetnici podnijeli očito neutemeljene zahtjeve, tek kao dio taktike odugovlačenja postupka.
(11)
Službenik za usmene rasprave trebao bi moći olakšati rješavanje zahtjeva kojim se traži da dokument bude obuhvaćen zaštitom povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom. U tom smislu, ako je postignuta suglasnost s poduzetnikom ili udruženjem poduzetnika koje podnosi zahtjev, službeniku za usmene rasprave bit će dopušteno da ispita predmetni dokument i donese odgovarajuću preporuku pozivajući se na primjenljivu praksu Suda.
(12)
Službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za odlučivanje o tome pokazuje li treća strana dostatan interes za davanje usmenog očitovanja. Za potrošačke udruge koje se prijave za usmeno očitovanje općenito treba smatrati da imaju dostatan interes ako se postupak tiče proizvoda ili usluga koje koriste krajnji potrošači, odnosno proizvoda ili usluga koji čine izravan input u takve proizvode ili usluge.
(13)
Službenik za usmene rasprave treba odlučiti hoće li podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama dopustiti dolazak na usmenu raspravu uzimajući u obzir doprinos koji oni mogu dati razjašnjenju mjerodavnih činjenica u predmetu.
(14)
Pravo predmetnih stranaka da se usmeno očituju prije donošenja konačne odluke koja negativno utječe na njihove interese, zajamčeno je kroz njihovo pravo da daju pisani odgovor na preliminarno stajalište Komisije, kako je navedeno u obavijesti o utvrđenim činjenicama, te kroz pravo da svoje argumente, ako to zahtijevaju, iznesu na usmenoj raspravi. Kako bi ta prava ostvarile na djelotvoran način, stranke kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama imaju pravo pristupa istražnom spisu Komisije.
(15)
Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje prava na obranu stranaka kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za osiguravanje rješavanja sporova o pristupu spisu, odnosno o zaštiti poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija između tih stranaka i Glavne uprave za tržišno natjecanje Europske komisije. U iznimnim okolnostima, službenik za usmene rasprave može zaustaviti protek vremenskog razdoblja, u kojem primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama treba odgovoriti na obavijest, dok spor o pristupu spisu bude riješen, ako primatelj ne bi bio u mogućnosti odgovoriti u danom roku, a produljenje ne bi bilo odgovarajuće rješenje u tom trenutku.
(16)
Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje postupovnih prava istodobno poštujući legitiman interes vezan uz povjerljivost, službenik za usmene rasprave bi prema potrebi trebao moći naložiti posebne mjere za pristup spisu Komisije. Osobito, službenik za usmene rasprave bi trebao biti ovlašten donijeti odluku da dijelovi spisa budu u ograničenoj mjeri raspoloživi strani koja traži pristup, primjerice ograničavanjem broja ili kategorija osoba koje imaju pristup, ili pak ograničavanjem uporabe informacija kojima je omogućen pristup.
(17)
Službenik za usmene rasprave bi trebao biti odgovoran za odlučivanje o zahtjevima za produljenje vremenskih rokova koji su određeni za odgovor na obavijest o utvrđenim činjenicama, na dodatnu obavijest o utvrđenim činjenicama ili dopis o činjenicama u predmetu, odnosno vremenskih rokova unutar kojih ostale uključene strane, podnositelji pritužbe odnosno zainteresirane treće strane mogu dati očitovanja, u slučaju neslaganja između tih osoba i Glavne uprave za tržišno natjecanje.
(18)
Službenik za usmene rasprave bi trebao promicati djelotvornost usmene rasprave kroz, između ostalog, poduzimanje svih odgovarajućih pripremnih mjera, uključujući pravovremeno slanje nacrta popisa sudionika i dnevnog reda prije rasprave.
(19)
Usmena rasprava omogućuje strankama kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama i ostalim uključenim stranama daljnje ostvarenje njihova prava na očitovanje usmenim davanjem argumenata pred Komisijom, koju bi trebao predstavljati ravnatelj Glavne uprave za tržišno natjecanje, kao i druge službe koje pridonose daljnjoj pripremi odluke koju će donijeti Komisija. Rasprava bi trebala dati dodatnu priliku da se osigura da sve mjerodavne činjenice, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje navodne povrede, budu razjašnjenje u najvećoj mogućoj mjeri. Usmena rasprava također treba omogućiti strankama da iznesu svoje argumente o pitanjima koja mogu biti od važnosti kod možebitnog izricanja kazni.
(20)
Radi osiguranja djelotvornosti usmenih rasprava, službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, drugim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članica, da postavljaju pitanja tijekom usmene rasprave. Usmena rasprava ne bi trebala biti javna radi jamčenja slobodnog izražavanja svih sudionika. Iz tog razloga, informacije iznesene tijekom usmene rasprave ne bi trebale biti korištene u druge svrhe osim sudskih i/ili upravnih postupaka primjene članaka 101. i 102. Ugovora. Tamo gdje to opravdava cilj zaštite poslovnih tajni i drugih povjerljivih informacija, službenik za usmene rasprave trebao bi moći saslušati osobe na zatvorenom sastanku.
(21)
Stranke u postupku koje ponude preuzimanje obveza sukladno članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i stranke koje su uključene u postupke nagodbe u predmetima kartela sukladno članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, trebale bi moći obratiti se službeniku za usmene rasprave u vezi s djelotvornim ostvarenjem svojih postupovnih prava.
(22)
Službenik za usmene rasprave treba izvještavati o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava tijekom čitavog postupka tržišnog natjecanja. Povrh toga, službenik za usmene rasprave bi, odvojeno od funkcije izvještavanja, trebao moći dati svoje napomene o daljnjem tijeku i objektivnosti postupka, te tako doprinijeti nastojanjima da postupci tržišnog natjecanja budu okončani na temelju vjerodostojne ocjene svih mjerodavnih činjenica.
(23)
Prilikom iznošenja informacija o fizičkim osobama službenik za usmene rasprave posebno treba voditi računa o Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (9).
(24)
Odluku 2001/462/EZ, EZUČ je potrebno staviti zvan snage,
ODLUČIO JE KAKO SLIJEDI:
POGLAVLJE 1.
ULOGA, IMENOVANJE I DUŽNOSTI SLUŽBENIKA ZA USMENE RASPRAVE
Članak 1.
Službenik za usmene rasprave
1. Postoji jedan ili više službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja, čije su ovlasti i funkcije utvrđene ovom odlukom.
2. Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog Komisijinog postupka tržišnog natjecanja kojim se primjenjuju članci 101. i 102. Ugovora, odnosno Uredba (EZ) br. 139/2004 (dalje u tekstu „postupci tržišnog natjecanja”).
Članak 2.
Imenovanje, prestanak obnašanja funkcije i zamjenjivanje
1. Komisija imenuje službenika za usmene rasprave. Imenovanje se objavljuje u Službenom listu Europske unije. Svaki prekid ili prestanak funkcije, odnosno premještaj službenika za usmene rasprave, podliježe obrazloženoj odluci Komisije. Ta se odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
2. Službenik za usmene rasprave u administrativne je svrhe pridružen članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje (dalje u tekstu „nadležni član Komisije”).
3. Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu obavlja drugi službenik za usmene rasprave. Ako ni jedan službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, nadležni član Komisije će, prema potrebi, nakon savjetovanja sa službenikom za usmene rasprave, odrediti drugog nadležnog službenika Komisije, koji nije uključen u dotični predmet, da obnaša dužnosti službenika za usmene rasprave.
4. U slučaju stvarnog ili mogućeg sukoba interesa službenik za usmene rasprave se suzdržava od postupanja u predmetu. Primjenjuje se stavak 3.
Članak 3.
Metoda rada
1. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave postupa neovisno.
2. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave vodi računa o potrebi djelotvorne primjene pravila o tržišnom natjecanju u skladu sa zakonodavstvom Unije koje je na snazi, te načelima koje je utvrdio Sud.
3. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave ima pristup svim spisima vezanima uz postupke tržišnog natjecanja.
4. Direktor koji je u Glavnoj upravi za tržišno natjecanje zadužen za istražne radnje u predmetu (dalje u tekstu „nadležni direktor”) obavješćuje službenika za usmene rasprave o radnjama u predmetu.
5. Službenik za usmene rasprave može nadležnom članu Komisije iznijeti mišljenja o svakom pitanju proizašlom iz bilo kojeg postupka koji Komisija vodi u području tržišnog natjecanja.
6. Ako nadležnom članu Komisije daje obrazložene preporuke ili donosi odluke kako je predviđeno ovom odlukom, službenik za usmene rasprave presliku tih dokumenata daje nadležnom direktoru i Pravnoj službi Komisije.
7. Svako pitanje koje se tiče djelotvornog ostvarenja postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. točke (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i zainteresiranih trećih strana u smislu članka 5. ove Odluke koje su uključene u takve postupke, najprije te osobe postavljaju Glavnoj upravi za tržišno natjecanje. Ako pitanje ne bude riješeno, može se uputiti službeniku za usmene rasprave na neovisno preispitivanje. Zahtjevi vezani uz mjeru na koju se primjenjuje vremenski rok, moraju se podnijeti pravovremeno, unutar izvornog vremenskog roka.
POGLAVLJE 2.
ISTRAGA
Članak 4.
Postupovna prava u istražnoj fazi
1. Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava koja se pojavljuju u kontekstu izvršenja istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
2. Osobito, službenik za usmene rasprave ima sljedeće funkcije, podložne članku 3. stavku 7:
(a)
Poduzetnici ili udruženja poduzetnika mogu tražiti službenika za usmene rasprave da ispita zahtjeve prema kojima je dokument koji zahtijeva Komisija u izvršenju svojih ovlasti koje su joj dane sukladno člancima 18., 20. ili 21. Uredbe (EZ) 1/2003, u očevidima sukladno članku 13. Uredbe (EZ) br. 139/2004, odnosno u kontekstu istražnih mjera u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni sukladno članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004, a koji nije predan Komisiji, obuhvaćen odvjetničkom tajnom u smislu prakse Suda. Službenik za usmene rasprave može preispitati stvar samo ako poduzetnik odnosno udruženje poduzetnika koje podnosi takav zahtjev pristane na to da službenik za usmene rasprave vidi informacije za koje se tvrdi da su pod takvom zaštitom, kao i vezane dokumente koje službenik smatra nužnima za svoje preispitivanje. Bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja informacija, službenik za usmene rasprave priopćuje nadležnom direktoru i predmetnom poduzetniku odnosno udruženju poduzetnika svoje preliminarno mišljenje, te može poduzeti odgovarajuće korake radi zagovaranja obostrano prihvatljivog rješenja. Ako se ne dođe do rješenja, službenik za usmene rasprave može sastaviti obrazloženu preporuku nadležnom članu Komisije, bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja dokumenta. Stranka koja je podnijela zahtjev prima presliku te preporuke.
(b)
Ako primatelj zahtjeva za dostavom informacija sukladno članku 18. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odbije odgovoriti na pitanje iz tog zahtjeva, pozivajući se na pravo na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, kako je utvrđeno praksom Suda, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravodobno nakon primitka zahtjeva. U odgovarajućim slučajevima, te uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja nepotrebnih kašnjenja u postupku, službenik za usmene rasprave može dati obrazloženu preporuku o tome primjenjuje li se pravo na nedavanje informacija, te obavijestiti nadležnog direktora o donesenim zaključcima koji se trebaju uzeti u obzir u slučaju da se naknadno donosi odluka sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003. Primatelj zahtjeva prima presliku obrazložene preporuke.
(c)
Ako primatelj odluke kojom se zahtijevaju informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, smatra da je rok određen za njegov odgovor prekratak, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravovremeno prije isteka izvorno određenog roka. Službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka uzimajući u obzir duljinu i složenost zahtjeva za dostavom informacija, te potrebe istrage.
(d)
Poduzetnici ili udruženja poduzetnika podvrgnuta istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003 imaju pravo na informacije o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. Ako takav poduzetnik, odnosno udruženje poduzetnika smatra da ga Glavna uprava za tržišno natjecanje nije uredno izvijestila o njegovom postupovnom statusu, pitanje može uputiti na rješavanje službeniku za usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave donosi odluku da je Glavna uprava za tržišno natjecanje dužna izvijestiti poduzetnika ili udruženje poduzetnika, koje je uputilo zahtjev, o njegovom postupovnom statusu. Odluka se priopćuje poduzetniku ili udruženju poduzetnika koje je uputilo zahtjev.
POGLAVLJE 3.
MOLBE ZA USMENO OČITOVANJE
Članak 5.
Zainteresirane treće strane
1. Molbe za usmeno očitovanje osoba različitih od osoba iz članaka 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”) sastavljaju se u skladu sa člankom 13. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i člankom 16. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Molbe se podnose pisanim putem i pojašnjavaju interes podnositelja molbe za ishod postupka.
2. Službenik za usmene rasprave odlučuje nakon savjetovanja s nadležnim direktorom hoće li treće strane biti saslušane. Pri ocjenjivanju dostatnog interesa treće strane službenik za usmene rasprave vodi računa o tome je li i u kojoj mjeri podnositelj molbe dostatno pogođen postupanjem koje je predmet postupka tržišnog natjecanja, te ispunjava li podnositelj molbe uvjete članka 18. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
3. Ako službenik za usmene rasprave smatra da podnositelj molbe nije iskazao dostatan interes da bude saslušan, pisanim putem izvještava podnositelja molbe o razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojeg podnositelj molbe može pisanim putem iznijeti svoja stajališta. Ako podnositelj molbe iznese svoja stajališta pisanim putem unutar roka koji je odredio službenik za usmene rasprave, te pisano očitovanje ne dovede do drukčije ocjene, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se šalje podnositelju molbe.
4. S pokretanjem postupka sukladno članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno članku 6. stavku 1. točki c) Uredbe (EZ) br. 139/2004, službenik za usmene rasprave obavješćuje stranke u postupku tržišnog natjecanja o identitetu zainteresiranih trećih strana koje će dati usmeno očitovanje, osim ako bi takva objava znatno naštetila osobi ili poduzetniku.
Članak 6.
Pravo na usmenu raspravu; sudjelovanje podnositelja pritužbe i trećih osoba na usmenoj raspravi
1. Na zahtjev stranaka kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama, odnosno ostalih uključenih strana, službenik za usmene rasprave vodi usmenu raspravu, kako bi stranke mogle dalje razraditi svoja pisana očitovanja.
2. Službenik za usmene rasprave može, ako je to primjereno te nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, odlučiti dati priliku podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da izraze svoja stajališta na usmenoj raspravi sa strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, pod uvjetom da su one to zatražile u svojim pisanim očitovanjima. Službenik za usmene rasprave može također pozvati predstavnike tijela trećih zemalja nadležnih za tržišno natjecanje da usmenoj raspravi prisustvuju kao promatrači u skladu sa sporazumima zaključenima između Unije i trećih zemalja.
POGLAVLJE 4.
PRISTUP SPISU, POVJERLJIVOST I POSLOVNE TAJNE
Članak 7.
Pristup spisu i pristup dokumentima i informacijama
1. Ako stranka koja je ostvarila svoje pravo pristupa spisu ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji joj nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje prava na usmeno očitovanje, može službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev za pristup tim dokumentima, podložno članku 3. stavku 7.
2. Podložno članku 3. stavku 7., ostale uključene strane, podnositelji pritužbe i zainteresirane treće strane u smislu članka 5. mogu službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev u sljedećim okolnostima:
(a)
Ostale uključene strane koje imaju razloga vjerovati da nisu obaviještene o preliminarno utvrđenim činjenicama koje su upućene podnositeljima prijave koncentracije u skladu sa člankom 13. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 802/2004.
(b)
Podnositelj pritužbe kojeg je Komisija izvijestila o svojoj namjeri da odbije njegovu pritužbu sukladno članku 7. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, a ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji mu nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje njegovih prava sukladno članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.
(c)
Podnositelj pritužbe koji smatra da nije primio primjerak obavijesti o utvrđenim činjenicama s uklonjenim povjerljivim informacijama sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, odnosno da takva verzija obavijesti nije sastavljena na način koji mu omogućuje djelotvorno ostvarenje njegovih prava, s iznimkom predmeta u kojima se primjenjuje postupak nagodbe.
(d)
Zainteresirana treća strana u smislu članka 5. ove Odluke koja ima razloga vjerovati da nije obaviještena o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 13. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i članku 16. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Isto vrijedi i za podnositelja pritužbe u predmetu gdje se primjenjuje postupak nagodbe, koji ima razloga vjerovati da nije obaviješten o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.
3. Službenik za usmene rasprave donosi obrazloženu odluku o zahtjevu koji mu/joj je upućen prema stavku 1. ili 2., te priopćava takvu odluku osobi koja je podnijela zahtjev i svim drugim osoba kojih se postupak tiče.
Članak 8.
Poslovne tajne i ostale povjerljive informacije
1. Ako Komisija namjerava objaviti informacije koje mogu predstavljati poslovnu tajnu, odnosno druge povjerljive informacije o nekom poduzetniku ili osobi, potonji primaju pismenu obavijest Glavne uprave za tržišno natjecanje o toj namjeri i razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojega predmetni poduzetnik ili osoba mogu podnijeti pisana očitovanja.
2. Ako se predmetni poduzetnik ili osoba protivi objavi informacija, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave. Ako službenik za usmene rasprave ustanovi da informacije mogu biti objavljene jer ne predstavljaju poslovnu tajnu ili povjerljivu informaciju, odnosno zato što prevladava argument za njihovu objavu, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se dostavlja predmetnom poduzetniku odnosno osobi. U odluci se navodi datum, nakon kojega će informacije biti objavljene. Taj datum nije raniji od jednog tjedna nakon datuma dostave.
3. Stavci 1. i 2. se mutatis mutandi primjenjuju na objavu informacija objavom u Službenom listu Europske unije.
4. Ako je to primjereno cilju uspostave ravnoteže između djelotvornog ostvarenja prava stranaka na obranu i legitimnih interesa povjerljivosti, službenik za usmene rasprave može odlučiti da će dijelovi spisa koji su neophodni za ostvarenje prava stranaka na obranu biti dostupni stranci koja zahtijeva pristup, na ograničen način čije detalje utvrđuje službenik za usmene rasprave.
POGLAVLJE 5.
PRODULJENJE ROKOVA
Članak 9.
Zahtjevi za produljenje rokova
1. Ako primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama smatra da je rok, određen za njegov odgovor na obavijest, prekratak, može u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru zatražiti produljenje toga roka. Takav zahtjev mora biti podnesen pravovremeno prije isteka izvornog roka u postupku sukladno člancima 101. i 102. Ugovora, a najmanje 5 radnih dana prije isteka izvornog roka u postupku prema Uredbi (EZ) br. 139/2004. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji podnosi zahtjev ne slaže s odobrenim produljenjem, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja prije isteka izvornog roka. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom službenik za usmene rasprave odlučuje je li produljenje roka nužno kako bi se primatelju obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama omogućilo djelotvorno ostvarenje njegovog prava na usmeno očitovanje, istodobno uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja neopravdanih kašnjenja u postupku. U postupcima prema člancima 101. i 102. Ugovora službenik za usmene rasprave uzima u obzir, između ostalih, sljedeće elemente:
(a)
veličinu i složenost spisa;
(b)
je li primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, prethodno imao pristup informacijama;
(c)
sve druge objektivne prepreke s kojima se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, može suočiti prilikom iznošenja svojih primjedbi.
U svrhu ocjene točke (a) prvog podstavka, u razmatranje se mogu uzeti broj povreda, navodno trajanje povrede odnosno povreda, veličina i broj dokumenata, te veličina i složenost stručnih studija.
2. Ako ostale uključene strane, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana u smislu članka 5. smatra da je vremenski rok za iznošenje mišljenja prekratak, može zatražiti produljenje toga roka u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru, pravodobno prije isteka izvornog roka. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se druga uključena strana, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana ne slaže s odlukom, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka.
POGLAVLJE 6.
USMENA RASPRAVA
Članak 10.
Organizacija i funkcija
1. Službenik za usmene rasprave organizira i vodi usmene rasprave predviđene odredbama o primjeni članaka 101. i 102. Ugovora i Uredbe (EZ) br. 139/2004.
2. Usmenu raspravu vodi službenik za usmene rasprave potpuno neovisno.
3. Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava bude uredno vođena, te pridonosi objektivnosti same rasprave i svake naknadno donesene odluke.
4. Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava daje odgovarajuću priliku primateljima obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, kao i podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. kojima je odobren pristup usmenoj raspravi, da iznesu svoja stajališta o preliminarnim nalazima Komisije.
Članak 11.
Priprema usmene rasprave
1. Službenik za usmene rasprave odgovoran je za pripremu usmene rasprave, te u tom smislu poduzima sve odgovarajuće mjere. Kako bi osigurao urednu pripremu usmene rasprave, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom osobama pozvanima na raspravu unaprijed dostaviti popis pitanja na koja se pozivaju iznijeti svoja stajališta. Službenik za usmene rasprave također može osobama pozvanima na raspravu dati naznaku ključnih područja o kojima će biti riječ, posebno uzimajući u obzir činjenice i pitanja što ih žele postaviti primatelji obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji su zahtijevali usmenu raspravu.
2. U tu svrhu, nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave može održati sastanak s osobama pozvanima na raspravu, te, ako je primjereno, sa službama Komisije, kako bi pripremio samu raspravu.
3. Službenik za usmene rasprave također može zatražiti prethodnu pisanu obavijest o ključnom sadržaju izjava koje namjeravaju dati osobe pozvane na raspravu.
4. Službenik za usmene rasprave može svim osobama pozvanima na raspravu odrediti vremenski rok za dostavu popisa sudionika koji će biti nazočni u njihovo ime. Službenik za usmene rasprave taj popis dostavlja svim osobama pozvanima na raspravu pravodobno prije datuma njezinog održavanja.
Članak 12.
Vrijeme i vođenje
1. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave određuje datum, trajanje i mjesto održavanja rasprave. Ako je zatražena odgoda, službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li je dopustiti.
2. Službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li dopustiti nove dokumente na raspravi, te koje osobe će se usmeno očitovati u ime stranke.
3. Službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, ostalim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članicama, da postavljaju pitanja tijekom rasprave. U mjeri u kojoj, iznimno, na pitanje ne može u cijelosti ili djelomice biti odgovoreno na usmenoj raspravi, službenik za usmene rasprave može dopustiti dostavu pisanog odgovora unutar određenog vremenskog roka. Takav pisani odgovor treba biti dostavljen svim sudionicima usmene rasprave, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije kako bi zaštitio pravo na obranu primatelja obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, odnosno radi zaštite poslovnih tajni ili drugih povjerljivih informacija o nekoj osobi.
4. Ako postoji potreba da se osigura pravo na usmeno očitovanje, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom dati priliku predmetnim strankama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe ili zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da podnesu daljnja pisana očitovanja nakon usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave utvrđuje datum do kojega takva očitovanja mogu biti podnesena. Komisija nije dužna uzeti u obzir pisana očitovanja primljena nakon toga datuma.
Članak 13.
Zaštita poslovnih tajni i povjerljivosti na usmenoj raspravi
Uobičajeno je da svaka osoba daje usmeno očitovanje u prisutnosti svih ostalih osoba pozvanih na usmenu raspravu. Službenik za usmene rasprave također može odlučiti saslušati osobe odvojeno na zatvorenom sastanku, uzimajući u obzir njihov legitiman interes za zaštitu poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija.
POGLAVLJE 7.
PRIVREMENO IZVJEŠĆE I PRAVO NA IZNOŠENJE NAPOMENA
Članak 14.
Privremeno izvješće i napomene
1. Službenik za usmene rasprave nadležnom članu Komisije podnosi privremeno izvješće o raspravi i zaključcima koje je donio s obzirom na jamčenje djelotvornog ostvarenja postupovnih prava. Napomene u tom izvješću tiču se postupovnih pitanja, uključujući sljedeće:
(a)
objava dokumenata i pristup spisu;
(b)
vremenski rokovi za odgovaranje na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama;
(c)
napomena o pravu na usmeno očitovanje;
(d)
uredno vođenje usmene rasprave.
Primjerak izvješća daje se direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije.
2. Osim izvješća iz stavka 1., službenik za usmene rasprave može odvojeno od toga izvješća dati napomene o daljnjem tijeku i nepristranosti postupka. Na taj način službenik za usmene rasprave nastoji posebno osigurati da se prilikom izrade nacrta odluke Komisije vodi računa o svim mjerodavnim činjenicama, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje povrede. Takve se napomene mogu odnositi na, između ostalog, potrebu za daljnjim informacijama, povlačenje određenih preliminarno utvrđenih činjenica, utvrđivanje novih činjenica ili prijedloge daljnjih istražnih mjera sukladno poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003.
Direktor Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležni direktor i Pravna služba obavješćuju se o takvim napomenama.
POGLAVLJE 8.
PREUZIMANJE OBVEZA I NAGODBE
Članak 15.
Preuzimanje obveza i nagodbe
1. Stranke u postupku koje ponude preuzimanje mjera kako bi otklonile zabrinutost koju im je Komisija izrazila u svojoj preliminarnoj ocjeni prema članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka sukladno članku 9. radi osiguranja djelotvornog ostvarenja svojih postupovnih prava.
2. Stranke u postupku u predmetima kartela, koje su uključene u razgovore o nagodbi prema članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka nagodbe kako bi osigurale djelotvorno ostvarenje svojih postupovnih prava.
POGLAVLJE 9.
ZAVRŠNO IZVJEŠĆE
Članak 16.
Sadržaj i dostava prije donošenja odluke
1. Temeljem nacrta odluke koja se u odnosnom predmetu podnosi Nadzornom odboru, službenik za usmene rasprave priprema konačno pisano izvješće o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava, kako je navedeno u članku 14. stavku 1., u svakoj fazi postupka. To izvješće također razmatra pitanje bavi li se nacrt odluke samo činjenicama u odnosu na koje je strankama dana prilika za iznošenje njihovih stajališta.
2. Završno izvješće podnosi se nadležnom članu Komisije, direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije. Dostavlja se nadležnim tijelima država članica i, u skladu s odredbama o suradnji utvrđenima u protokolima 23. i 24. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, Nadzornom tijelu EFTA-e.
Članak 17.
Podnošenje Komisiji i objava
1. Završno izvješće službenika za usmene rasprave predstavlja se Komisiji zajedno s nacrtom odluke koji joj je podnesen, kako bi se osiguralo da pri donošenju odluke u pojedinom slučaju Komisija bude u potpunosti obaviještena o svim potrebnim informacijama o tijeku postupka i o tome da je kroz čitav postupak jamčeno djelotvorno ostvarenje postupovnih prava.
2. Službenik za usmene rasprave može izmijeniti završno izvješće u svjetlu promjena koje je Komisija unijela u nacrt odluke prije njezina donošenja.
3. Zajedno s odlukom Komisija primateljima odluke dostavlja i završno izvješće službenika za usmene rasprave. U Službenom listu Europske unije ona zajedno s odlukom objavljuje završno izvješće službenika za usmene rasprave vodeći računa o legitimnom interesu poduzetnika za zaštitu njihovih poslovnih tajni.
POGLAVLJE 10.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 18.
Stavljanje izvan snage i prijelazne odredbe
1. Odluka 2001/462/EZ, EZUČ stavlja se izvan snage.
2. Postupovni koraci koji su već poduzeti prema Odluci 2001/462/EZ, EZUČ i dalje su na snazi. U vezi s istražnim mjerama poduzetima prije stupanja na snagu ove Odluke, službenik za usmene rasprave može odbiti izvršiti svoje ovlasti sukladno članku 4.
U slučajevima u kojima su postupci prema članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno prema članku 6. stavku 1. točki (c) Uredbe (EZ) br. 139/2004 pokrenuti prije stupanja na snagu ove Odluke, privremeno izvješće prema članku 14. ove Odluke i završno izvješće prema članku 16. ne obuhvaćaju istražnu fazu, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije.
Članak 19.
Stupanje na snagu
1. Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. listopada 2011.