РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/322 НА СЪВЕТА
от 2 март 2015 година
относно изпълнението на 11-ия европейски фонд за развитие
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, с последните му изменения (1) („Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС“),
като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите - членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз по линия на многогодишната финансова рамка за периода 2014 - 2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и относно разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („Вътрешното споразумение“), и по-специално член 10, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейската инвестиционна банка,
като има предвид, че:
(1)
С Решение № 1/2013 на Съвета на министрите АКТБ - ЕС (3) се определя многогодишната финансова рамка за сътрудничеството с държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ) за периода 2014 - 2020 г., като се добавя ново приложение Iв към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
(2)
С Вътрешното споразумение се определят различните финансови пакети на 11-ия европейски фонд за развитие ЕФР), алгоритъмът за вноските и вноските към 11-ия ЕФР, създават се Комитетът за ЕФР и Комитетът за Инвестиционния инструмент („Комитетът за ИИ“) и се определят тежестта на гласовете и правилото за квалифицирано мнозинство в рамките на посочените комитети.
(3)
Освен това с Вътрешното споразумение се определя общият размер на помощта от Съюза за групата държави от АКТБ („държавите от АКТБ“) (с изключение на Република Южна Африка) и за отвъдморските страни и територии (ОСТ) на 30 506 млн. евро от вноски на държавите членки за седемгодишния период 2014 - 2020 г. От тази сума 29 089 млн. евро се заделят за държавите от АКТБ, както е определено в многогодишната финансова рамка за периода 2014 - 2020 г., посочена в приложение Iв към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, 364,5 млн. евро - за ОСТ, и 1 052,5 млн. евро - за Комисията за разходи за подкрепа, свързани с програмирането и изпълнението на ЕФР от Комисията, от които най-малко 76,3 млн. евро трябва да се заделят за мерки на Комисията, насочени към подобряване на въздействието на програмите по ЕФР, както е посочено в член 6, параграф 3 от Вътрешното споразумение.
(4)
Средствата от 11-ия ЕФР, заделени за ОСТ, се уреждат от Решение 2013/755/ЕС на Съвета (4) и от разпоредбите за неговото прилагане и всички техни последващи изменения.
(5)
Мерките, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (5) и отговарящи на определените в него условия за финансиране, следва да бъдат финансирани от 11-ия ЕФР само при изключителни обстоятелства, когато такава помощ е необходима, за да се осигури непрекъснатост на сътрудничеството при преход от криза към стабилни условия за развитие, и не може да бъде финансирана от общия бюджет на Съюза.
(6)
На 11 април 2006 г. Съветът прие принципите за финансиране от ЕФР на Механизма за подкрепа на мира в Африка и договори бъдещите условия и форми на механизма.
(7)
Държавите от АКТБ също така ще могат да получават помощ от Съюза по линия на тематични програми съгласно Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7), Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8) и Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9). Тези програми следва да добавят стойност към програмите, финансирани по линия на 11-ия ЕФР, да са съгласувани с тях и да ги допълват.
(8)
Както се посочва в съображение 8 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), с цел насърчаване на международното измерение на висшето образование могат да се предоставят средства от Европейския фонд за развитие, в съответствие с приложимите за това процедури, за действия за мобилност с учебна цел към държави извън ЕС или от тях и за сътрудничество и диалог по въпросите на политиката с органи, институции и организации от тези държави. Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1288/2013 ще се прилагат за използването на тези финансови средства.
(9)
Регионалното сътрудничество между държавите от АКТБ, ОСТ и най-отдалечените региони на Съюза следва да бъде допълнително насърчавано. В съответствие с член 10, параграф 1 от Вътрешното споразумение регламентът за изпълнение следва да съдържа подходящи мерки, които позволяват постигане на съответствие между финансирането на кредити от 11-ия ЕФР и Европейския фонд за регионално развитие за финансиране на проекти за сътрудничество между най-отдалечените региони на ЕС и държавите от АКТБ, както и ОСТ в Карибите, Западна Африка и Индийския океан, по-специално опростени механизми за съвместно управление на такива проекти.
(10)
За да се изпълни 11-ият ЕФР, следва да се установи процедурата за програмиране, разглеждане и одобряване на помощта, както и да се определят подробните правила за контрол върху нейното използване.
(11)
Европейският консенсус за развитие от 22 декември 2005 г. и заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ следва да осигурят общата рамка на политиката за насочване на програмирането и изпълнението на 11-ия ЕФР, включително договорените на международно равнище принципи за ефективност на помощта, като принципите, съдържащи се в Парижката декларация относно ефективността на помощта (2005 г.), Кодекса за поведение на ЕС относно разделението на труда в областта на политиката за развитие (2007 г.), Насоките на ЕС за Програмата за действие от Акра (2008 г.), общата позиция на ЕС, в т.ч. относно гаранцията на ЕС за прозрачност и други аспекти на прозрачността и отчетността, за Четвъртия форум на високо равнище относно ефективността на помощта в Пусан, довел, наред с другото, до заключителния документ от Пусан (2011 г.), Плана за действие относно половете във външната дейност (2010 г.) и Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, по която Съюзът е страна.
(12)
На 14 май 2012 г. Съветът прие заключения, озаглавени „Бъдещият подход към бюджетната подкрепа от ЕС за трети държави“. В тези заключения Съветът заяви своя ангажимент за ефективно използване на бюджетната подкрепа с цел подпомагане на намаляването на бедността и използване на системите на държавите, по-голяма предвидимост на помощта и укрепване на поетата от партньорските държави отговорност за политиките за развитие и реформите в съответствие с Европейския консенсус за развитие, Програмата за промяна, както и с програмата за ефективност на международната помощ.
(13)
Съюзът следва да насърчи цялостен подход в отговор на кризи и бедствия, както и в ситуации на конфликти и нестабилност, включително ситуации на преход. Като основа на този подход следва по-специално да се използват заключенията на Съвета относно сигурността и развитието, относно отговора на Съюзa за справяне със ситуации на несигурност, относно предотвратяването на конфликти, както и всички други уместни последващи заключения. Съюзът следва да използва подхода и принципите на „Новия път за поемане на ангажименти в нестабилните държави“. Това следва да спомогне за постигането на подходящ баланс между подходи в областта на сигурността, дипломацията, развитието и хуманитарната помощ и за съчетаването на краткосрочния отговор с дългосрочна институционална подкрепа.
(14)
В заключенията си от 12 декември 2013 г. относно доклада на Комисията относно подкрепата на ЕС за демократичното управление с акцент върху инициативата за управление Съветът отбеляза, че независимо от потребностите на държавата партньор и от ангажимента на Съюзa да предоставя предвидимо финансиране, при изготвянето на програмите елементите на основан на стимули подход могат да насърчат напредъка и резултатите в демократичното управление и следва да отговарят по динамичен начин на равнището на ангажимента и напредъка по отношение на правата на човека, демокрацията, върховенството на закона и доброто управление. Съветът отбеляза също, че макар финансовите стимули да не са достатъчни, за да предизвикат демократични реформи, основаният на стимули подход е най-ефективен, когато при финансирането е налице критична маса, която да доведе до значимо въздействие и резултати, и когато разпределените средства са част от по-широка стратегия за ангажимент от страна на Съюзa. При основания на стимули подход следва да се вземат предвид предишният опит и извлечените поуки от основани на резултатите механизми, като инициативата за управление на 10-ия ЕФР.
(15)
През 2013 г. Комитетът за ЕФР, създаден по силата на Вътрешното споразумение за 10-ия ЕФР (11), проведе на няколко пъти първоначален обмен на мнения относно метода за определяне на многогодишното индикативно разпределение на ресурсите от 11-ия ЕФР. Тези обсъждания създадоха основата за окончателното одобрение на националните индикативни разпределения на средствата.
(16)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизирането на въздействието на външната му дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите за външна дейност на Съюза, както и чрез използването по целесъобразност на финансови инструменти с ефект на ливъридж. При формулирането на своята политика за сътрудничество за развитие и при свързаното с нея стратегическо планиране, програмиране и прилагане на мерките Съюзът следва да цели и осигуряването на съгласуваност с другите области на своята външна дейност.
(17)
Борбата с изменението на климата и опазването на околната среда са сред големите предизвикателства, пред които е изправен Съюзът и при които има спешна нужда от международни действия. В съответствие с намерението, заявено в съобщението на Комисията, озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““ от 29 юни 2011 г., в което се подчертава ангажиментът на Съюза да насърчава интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж в своите вътрешни и външни политики чрез обединяването на три стълба: икономически, социален и екологичен, настоящият регламент следва да допринесе в максимална степен за постигането на целта за насочване на най-малко 20 % от общото финансиране от Съюза към цели, отнасящи се до действия в областта на климата, като същевременно се зачита принципът на партньорство с държавите от АКТБ, заложен в Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Действията за създаване на нисковъглеродно и устойчиво на измененията на климата общество следва, винаги когато това е възможно, да се подкрепят взаимно с цел засилване на тяхното въздействие.
(18)
Съюзът и държавите членки следва да подобрят съгласуваността и взаимното допълване на съответните си политики в областта на сътрудничеството за развитие, по-специално като отговорят на приоритетите на партньорските държави и региони на национално и регионално равнище. За да се гарантира, че политиката на Съюза за сътрудничество за развитие и тези на държавите членки се допълват и подсилват взаимно, е целесъобразно да се работи в посока на съвместно многогодишно програмиране и неговите последователни етапи на местно равнище, по-специално съвместен анализ, съвместен отговор, разделение на труда, индикативно разпределение на финансовите средства и когато е подходящо - съвместна рамка за резултатите.
(19)
На срещата на върха ЕС - Африка през декември 2007 г. беше прието Стратегическото партньорство Африка - ЕС, което беше потвърдено на срещата на върха ЕС - Африка през ноември 2010 г. На 19 ноември 2012 г. Съветът също така прие заключения относно съвместната стратегия за партньорство между Карибския регион и ЕС, които заменят заключенията на Съвета относно партньорството между ЕС и Карибския регион от 11 април 2006 г. Що се отнася до Тихоокеанския регион, на 14 май 2012 г. Съветът прие заключения относно подновено партньорство за развитие, с което се актуализира и допълва стратегията, приета през 2006 г. (заключения на Съвета от 17 юли 2006 г.).
(20)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават чрез пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, включително посредством предотвратяване, констатиране и разследване на нередностите, възстановяване на изгубените, погрешно изплатените или неправомерно използваните средства и в случаите, когато е необходимо, налагане на санкции. Тези мерки следва да се осъществяват в съответствие с приложимите споразумения, сключени с международни организации и трети държави.
(21)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (12),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Цели и критерии за допустимост
1. Географското сътрудничество с държавите и регионите от АКТБ в контекста на 11-ия ЕФР се основава на целите, основните принципи и ценностите, заложени в общите разпоредби на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
2. По-конкретно и в рамките на принципите и целите на външната дейност на Съюза, както и на Европейския консенсус за развитие и на Програмата за промяна и последващите изменения и допълнения към тях:
а)
основната цел на сътрудничеството съгласно настоящия регламент е намаляване и в дългосрочен план премахване на бедността;
б)
сътрудничеството съгласно настоящия регламент също така ще допринесе за:
i)
насърчаването на устойчиво и приобщаващо икономическо, социално и екологично развитие;
ii)
консолидирането и подпомагането на демокрацията, върховенството на закона, доброто управление, правата на човека и съответните принципи на международното право; както и
iii)
прилагането на основан на правата подход, обхващащ целия спектър на правата на човека.
Постигането на целите, посочени в първа алинея, се измерва чрез съответните показатели, включително показателите за човешко развитие, по-специално Цел на хилядолетието за развитие (ЦХР) 1 за буква а) от същата алинея и ЦХР 1 - 8 за буква б) от същата алинея, а след 2015 г. и с други показатели, договорени на международно равнище от Съюза и неговите държавите членки.
3. Програмирането се извършва така, че да изпълни в максимална степен критериите за официална помощ за развитие (ОПР), определени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо развитие и сътрудничество (ОИСР/КПР), като се отчита целта на Съюза да гарантира за периода 2014 - 2020 г., че най-малко 90 % от предоставяната от него външна помощ, взета като цяло, се счита за ОПР.
4. Действията, които попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 1257/96 и които отговарят на критериите за финансиране съгласно този регламент, по принцип не се финансират по линия на настоящия регламент, освен ако не е налице необходимост да се осигури непрекъснатост на сътрудничеството при преход от криза към стабилни условия за развитие. В тези случаи специално внимание се обръща на осигуряването на ефективна връзка между хуманитарната помощ, възстановяването и помощта за развитие, което да допринася за намаляването на риска от бедствия и за устойчивостта на бедствия.
Член 2
Общи принципи
1. При прилагането на настоящия регламент се гарантират съгласуваност с другите области на външна дейност на Съюза и с другите имащи отношение политики на Съюза, както и съгласуваност на политиките с цел развитие, в съответствие с член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). За тази цел мерките, финансирани съгласно настоящия регламент, включително тези, които се управляват от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), се основават на политиките за сътрудничество, определени в документи, като договорености, декларации и планове за действие между Съюза и съответните трети държави и региони, както и на решенията, конкретните интереси, политическите приоритети и стратегиите на Съюза.
2. Съюзът и държавите членки работят в посока на съвместно многогодишно програмиране въз основа на стратегиите на държавите партньори за намаляване на бедността или еквивалентни стратегии за развитие. Те могат да предприемат съвместни действия, включително съвместен анализ и съвместен отговор на тези стратегии, като определят приоритетните сектори за намеса и разделението на труда в съответната държава, чрез съвместни мисии на донорите и чрез използването на договорености за съфинансиране и делегирано сътрудничество.
3. Съюзът насърчава многостранен подход към глобалните предизвикателства и си сътрудничи с държавите членки и държавите партньори в това отношение. Когато е уместно, той насърчава сътрудничеството с международни организации и органи и с други двустранни донори.
4. Отношенията между Съюза и неговите държави членки и държавите партньори се основават на споделени ценности, като правата на човека, демокрацията и върховенството на закона, както и на принципите на ангажираност и взаимна отчетност, и ще утвърждават тези ценности и принципи. Подкрепата за партньорите ще бъде адаптирана към тяхната ситуация, свързана с развитието, ангажираността им и постигнатия от тях напредък по отношение на правата на човека, демокрацията, върховенството на закона и доброто управление.
Освен това в отношенията с държавите партньори се вземат предвид техният ангажимент и постигнатите от тях резултати в прилагането на международните споразумения и договорните отношения със Съюза, включително в областта на миграцията, както е определено в Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
5. Съюзът насърчава ефективното сътрудничество с партньорските държави и региони в съответствие с най-добрите международни практики. Той съгласува подкрепата си с националните и регионалните стратегии за развитие на партньорите, с техните политики за реформи и процедури винаги когато това е възможно, и подпомага демократичната ангажираност, както и вътрешната и взаимната отчетност. За тази цел той насърчава:
а)
процес на развитие, който е прозрачен, който се ръководи от партньорската държава или регион и с който партньорската държава или регион са се ангажирали, в това число насърчаването на местния експертен опит;
б)
подход, основан на зачитане на правата и обхващащ всички права на човека, независимо дали става въпрос за граждански и политически, икономически, социални и културни права, за да се включат принципите на правата на човека в процеса на прилагане на настоящия регламент, с оглед подпомагане на партньорските държави в изпълнението на международните им задължения по отношение на правата на човека, както и подпомагане на притежателите на права, с акцент върху бедните и уязвимите групи, да предявяват своите права;
в)
предоставянето на права и възможности на населението на държавите партньори, възприемането на приобщаващи и отворени за участие подходи към развитието и широко участие на всички сегменти на обществото в процеса на развитие и в диалога на национално и регионално равнище, включително политическия диалог. Особено внимание се отделя на ролята на парламентите, местните органи и гражданското общество, включително по отношение на участието, надзора и отчетността;
г)
ефективни методи и инструменти за сътрудничество в съответствие с най-добрите практики на ОИСР/КПР, в това число използването на новаторски инструменти като съчетаване на безвъзмездни средства и заеми и други механизми за поделяне на риска в избрани сектори и държави и привличане на частния сектор, като се отделя надлежно внимание на въпросите, засягащи устойчивостта на обслужването на дълга, броя на подобни механизми и изискването за систематична оценка на въздействието в съответствие с целите на настоящия регламент, по-специално намаляването на бедността, както и специфични механизми за бюджетна подкрепа, като например договори за държавно изграждане. Всички програми, интервенции и методи и инструменти на сътрудничество се адаптират към конкретните обстоятелства във всяка партньорска държава или регион, като акцентът се поставя върху основаните на програми подходи, предоставянето на предсказуемо финансиране на помощта, мобилизирането на частни ресурси, включително от местния частен сектор, всеобщия и недискриминационен достъп до основни услуги, както и разработването и използването на национални системи;
д)
мобилизирането на национални приходи и укрепването на фискалната политика на държавите партньори с цел намаляване на бедността и на зависимостта от помощи;
е)
подобряване на въздействието на политиките и програмирането чрез координация, съгласуваност и хармонизация между донорите с цел да се създадат полезни взаимодействия и да се избегнат припокриване и дублиране, да се увеличи степента на взаимно допълване и да се подкрепят инициативите, в които участват всички донори, и чрез координация в партньорските държави и региони, като се използват съгласувани насоки и принципи на добрата практика относно координацията и ефективността на помощта;
ж)
ориентирани към резултатите подходи към развитието, включително чрез прозрачни и определяни от държавите рамки за резултатите, които се основават, там, където това е уместно, на договорени на международно равнище цели и съпоставими и подлежащи на обобщение показатели, като например тези на ЦХР, с цел оценяване и съобщаване на резултатите, в това число крайните продукти, последиците и въздействието от помощта за развитие.
6. Съюзът подкрепя, когато това е целесъобразно, осъществяването на двустранно, регионално и многостранно сътрудничество и диалог, свързаното с развитието измерение на споразуменията за партньорство и тристранното сътрудничество. Съюзът насърчава сътрудничеството Юг - Юг.
7. В дейностите си в областта на сътрудничеството за развитие Съюзът използва и споделя, когато това е уместно, опита на държавите членки, придобит при провеждането на реформи и извършването на преход, както и извлечените поуки.
8. Съюзът се стреми към редовен обмен на информация със страните по партньорството в съответствие с член 4 от Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 3
Обща рамка за разпределяне на средствата
1. Комисията определя многогодишното индикативно разпределение на средствата за всяка държава и регион от АКТБ и за сътрудничеството в рамките на АКТБ въз основа на критериите, предвидени в членове 3, 9 и 12в от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, във финансовите рамки, определени в член 2 от Вътрешното споразумение.
2. При определянето на индикативното разпределение на средствата за държавите се прилага диференциран подход с цел да се гарантира, че на държавите партньори се предоставя специално и конкретно адаптирано за тях сътрудничество въз основа на:
а)
техните нужди;
б)
капацитета им за генериране на финансови ресурси и достъп до тях и капацитета им за тяхното усвояване;
в)
поетите от тях ангажименти и постигнатите резултати; както и
г)
потенциалното въздействие на помощта, предоставяна от Съюза.
В процеса на разпределяне на средствата се дава приоритет на най-нуждаещите се държави, по-специално най-слабо развитите държави, държавите с ниски доходи и държавите в кризисни и следкризисни ситуации, нестабилните държави и тези в уязвимо положение.
Съюзът ще адаптира помощта си чрез динамични и ориентирани към резултати мерки по държави, както се посочва в член 7, параграф 2, съобразно положението на държавата и ангажираността ѝ и постигнатия напредък по отношение на въпроси, като доброто управление, правата на човека, демокрацията, върховенството на закона и способността ѝ да провежда реформи и да отговори на исканията и нуждите на своя народ.
3. Комитетът на ЕФР провежда обмен на мнения относно метода за определяне на многогодишното индикативно разпределение на средствата, посочено в параграф 1.
Член 4
Обща рамка за програмиране
1. Програмирането на помощта за държавите и регионите от АКТБ съгласно Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС се извършва в съответствие с общите принципи, посочени в членове 1 - 14 от приложение IV към същото споразумение и в членове 1 и 2 от настоящия регламент.
2. Освен в случаите, предвидени в параграф 3, програмирането ще се извършва съвместно със съответната партньорска държава или регион и ще се съгласува във все по-голяма степен със стратегиите на партньорската държава или регион за намаляване на бедността или еквивалентни стратегии.
Съюзът и държавите членки се консултират помежду си на ранен етап и по време на целия процес на програмиране, за да се насърчат последователността, взаимното допълване и съгласуваността на дейностите им за сътрудничество. Консултациите могат да доведат до съвместно програмиране с държавите членки, представени на място. Съвместното програмиране следва да се основава на относителните предимства на донорите от Съюза. Останалите държави членки се приканват да допринесат за целта за подсилване на съвместната външна дейност на Съюза.
Операциите за финансиране от ЕИБ допринасят за общите принципи на Съюза, по-специално определените в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), и целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, като намаляването на бедността чрез приобщаващ и устойчив растеж и икономическо, екологично и социално развитие. ЕИБ и Комисията следва да се стремят към максимално полезно взаимодействие в процеса на програмиране на 11-ия ЕФР, по целесъобразност. С ЕИБ се осъществяват на ранен етап консултации по въпросите, свързани с нейния експертен опит и операции, с цел по-голяма съгласуваност на външното действие на Съюза.
Осъществяват се консултации и с други донори и участници в процеса на развитие, в това число представители на гражданското общество и регионални и местни органи.
3. При обстоятелства като тези, посочени в член 3, параграф 3 и член 4, параграф 5 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, Комисията може да определи специални разпоредби за програмиране и осъществяване на помощта за развитие чрез управление от самата Комисия на средствата, разпределени на въпросната държава, съгласно съответните политики на Съюза.
4. По принцип Съюзът ще съсредоточава двустранната помощ, която предоставя, в най-много три сектора, които се договарят с държавите партньори.
Член 5
Документи за програмиране
1. Стратегическите документи са документи, които Съюзът и съответната партньорска държава или регион изготвят с цел осигуряване на съгласувана рамка на политиката за сътрудничество за развитие, която отговаря на общото предназначение и обхват, на целите и общите принципи на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и съответства на принципите, определени в членове 2, 8 и 12а от приложение IV към посоченото споразумение.
При подготовката и изпълнението на стратегическите документи се спазват принципите на ефективност на помощта: национална ангажираност, партньорство, координация, хармонизация, съответствие със системите на държавата или региона бенефициер, прозрачност, взаимна отчетност и насоченост към резултатите съгласно посоченото в член 2 от настоящия регламент. По принцип периодът на програмиране трябва да се синхронизира с циклите на стратегията на държавата партньор.
2. При съгласие от страна на съответната партньорска държава или регион стратегически документ няма да се изисква за:
а)
държавите или регионите, които разполагат със стратегия за развитие под формата на план за развитие или подобен документ за развитие, приет от Комисията като основа за съответната многогодишна индикативна програма при приемането на последния документ;
б)
държавите или регионите, за които е договорен съвместен документ за многогодишно програмиране между Съюза и държавите членки;
в)
държавите или регионите, за които вече съществува съвместен рамков документ (СРД), с който се осигурява всеобхватен подход на Съюза към отношенията със съответната партньорска държава или регион, включително политиката на Съюза за развитие;
г)
регионите, които разполагат със стратегия, съвместно договорена със Съюза;
д)
държавите, в които Съюзът възнамерява да синхронизира стратегията си с нов национален цикъл, започващ преди 1 януари 2017 г.; в тези случаи в многогодишната индикативна програма за междинния период между 2014 г. и началото на новия национален цикъл ще се съдържа отговорът на Съюза за тази държава.
3. Не се изискват стратегически документи за държавите или регионите, които получават първоначално разпределение на финансови средства от Съюза по силата на настоящия регламент в размер, който не надхвърля 50 млн. евро за периода 2014 - 2020 г. В тези случаи в многогодишните индикативни програми ще се съдържа отговорът на Съюза за тези държави или региони.
Ако посочените в параграфи 2 и 3 варианти не са приемливи за партньорската държава или регион, се изготвя стратегически документ.
4. Освен в обстоятелствата, посочени в член 4, параграф 3, многогодишните индикативни програми се основават на диалог с партньорската държава или регион и се изготвят въз основа на стратегическите документи или подобните на тях документи, посочени в настоящия член, и за тях ще се постигне договореност със съответната държава или регион.
За целите на настоящия регламент съвместният документ за многогодишно програмиране, предвиден в параграф 2, буква б) от настоящия член и отговарящ на принципите и условията, установени в този параграф, включително индикативно разпределение на средствата, може да бъде считан за многогодишната индикативна програма съгласно процедурата, определена в член 14, със съгласието на партньорската държава или регион.
5. В многогодишните индикативни програми се излагат приоритетните сектори, избрани за финансиране от Съюза, конкретните цели, очакваните резултати, показателите за резултатите и индикативното разпределение на финансовите средства както общо, така и по приоритетни области. В тях ще се посочва и как предлаганите програми ще допринесат за цялостната стратегия на страната, спомената в настоящия член, и как ще допринесат за изпълнението на Програмата за промяна.
В съответствие с принципите за ефективност на помощта стратегията в рамките на АКТБ избягва фрагментирането и гарантира допълване и реална добавена стойност по отношение на националните и регионалните програми.
6. В допълнение към документите за програмиране за държавите и регионите Комисията и АКТБ чрез секретариата на АКТБ съвместно изготвят стратегически документ в рамките на АКТБ и свързана с него многогодишна индикативна програма, в съответствие с принципите, установени в членове 12 - 14 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
7. Специалните разпоредби, посочени в член 4, параграф 3, могат да са под формата на специални програми за подкрепа, като се отчитат специалните съображения, посочени в член 6, параграф 1.
Член 6
Програмиране за държавите и регионите в кризисни или следкризисни ситуации или ситуации на нестабилност
1. При изготвянето на документите за програмиране за държавите и регионите в кризисни или следкризисни ситуации, или ситуации на нестабилност, или предразположени към природни бедствия, надлежно се вземат предвид уязвимостта, специалните нужди и обстоятелствата на съответното население, съответните държави или региони.
Съюзът продължава да е твърдо ангажиран с изпълнението на Новия курс за поемане на ангажименти в нестабилни държави и неговите принципи, в т.ч. чрез съсредоточаване върху петте цели за укрепване на мира и държавността, гарантиране на поемане на отговорност на местно равнище и чрез тясно съгласуване с националните планове, разработени като част от изпълнението на Новия курс.
Надлежно внимание ще се обръща на мерките за предотвратяване и разрешаване на конфликти, изграждане на държавността и укрепване на мира, помиряване след конфликти и възстановяване, със специален акцент върху приобщаващата и законна политика, сигурността, правосъдието, икономическите основи и изграждането на капацитет за отговорно и справедливо предоставяне на услуги. Специално внимание ще се отделя на ролята на жените и перспективата за децата в тези процеси.
Когато партньорските държави или региони пряко участват или са засегнати от кризисни и следкризисни ситуации или ситуации на нестабилност, специално внимание се обръща на засилването на координацията между помощта, възстановяването и развитието сред всички имащи отношение участници, включително за политическите инициативи, за да се подпомогне преходът от извънредна ситуация към фазата на развитие. В програмирането за нестабилните държави и региони или държавите и регионите, които често биват засегнати от природни бедствия, се предвиждат превенция и готовност при бедствия и справяне с последиците от такива бедствия, търсят се решения за уязвимостта от сътресения и се укрепва устойчивостта.
2. За държавите или регионите в кризисни или следкризисни ситуации или ситуации на нестабилност може да се извършва преглед ad hoc на стратегията за сътрудничество на съответната държава или регион. В рамките на тези прегледи може да бъде предложена специална и адаптирана стратегия, за да се гарантира преходът към дълготрайно сътрудничество и развитие, като се насърчават по-добра координация и преход между хуманитарните инструменти и инструментите на политиката за развитие.
Член 7
Одобряване и изменяне на документите за програмиране
1. Документите за програмиране, включително съдържащото се в тях индикативно разпределение на средства, се одобряват от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 14.
Едновременно с предаването на документите за програмиране на Комитета за ЕФР Комисията ги предава също и на Съвместната парламентарна асамблея за информация при пълно спазване на процедурата за вземане на решение в съответствие с дял IV от настоящия регламент.
След това документите за програмиране се одобряват от съответната държава или регион от АКТБ, както е предвидено в приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Държавите или регионите, които не разполагат с подписан документ за програмиране, продължават да отговарят на изискванията за финансиране съгласно условията, определени в член 4, параграф 3 от настоящия регламент.
2. Стратегическите документи и многогодишните индикативни програми, включително съдържащото се в тях индикативно разпределение на средства, могат да бъдат адаптирани, като се взимат предвид прегледите, както е предвидено в членове 5, 11 и 14 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
В съответствие с разпоредбите на член 2, параграф 4 и член 3, параграф 2 от настоящия регламент и въз основа на предходни ЕФР и друг придобит опит относно стимулирането, включително извлечените поуки, индикативното разпределение на средства по държави може да бъде допълвано наред с другото чрез механизми, основани на резултатите. В това отношение е редно да се отчита, че нестабилните и уязвими държави трябва да получат специално третиране, за да се гарантира, че техните конкретни нужди се вземат надлежно предвид, а същевременно трябва да се предоставят средства, по възможност в размер до обема на транша за стимулиране на управлението по 10-ия ЕФР, за да се осигурят стимули за ориентирани към резултатите реформи в съответствие с Програмата за промяна и за изпълнение на ангажиментите, установени със Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Комитетът за ЕФР провежда обмен на мнения по основания на резултатите механизъм в съответствие с член 14, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Процедурата, посочена в член 14, се прилага и за съществените изменения, с които значително се изменят стратегията, документите за програмиране към нея и/или разпределените средства, подлежащи на програмиране. Когато е приложимо, съответните допълнения към документите за програмиране впоследствие се одобряват от съответната държава или регион от АКТБ.
4. По надлежно обосновани съображения за спешност, като например кризи или непосредствена заплаха за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека и основните свободи, включително случаите, посочени в член 6, параграф 2, процедурата, посочена в член 14, параграф 4, може да се използва, за да се изменят документите за програмиране, посочени в член 5.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 8
Обща рамка за изпълнение
Изпълнението на помощта, предоставяна на държавите и регионите от АКТБ, което се управлява от Комисията и ЕИБ съгласно Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, се извършва в съответствие с Финансовия регламент, посочен в член 10, параграф 2 от Вътрешното споразумение („Финансовият регламент за ЕФР“).
Член 9
Приемане на програми за действие, индивидуални и специални мерки
1. Комисията приема годишни програми за действие въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в член 5.
При повтарящи се действия тя също така може да приеме многогодишни програми за действие за период до три години.
При необходимост и надлежна обосновка дадено действие може да бъде прието като индивидуална мярка преди или след приемането на годишните или многогодишните програми за действие.
2. Програмите за действие и индивидуалните мерки се подготвят от Комисията заедно с партньорската държава или регион, като в процеса се включват представените на място държави членки и, където е уместно, се осъществява координация с други донори, по-специално в случаите на съвместно програмиране, както и с ЕИБ. Държавите членки, които нямат местно представителство, ще бъдат информирани за дейностите на място.
Програмите за действие съдържат конкретно описание на всяка предвидена операция. В това описание ще се посочват преследваните цели, очакваните резултати и основните дейности.
В описанието очакваните резултати се определят по отношение на крайните продукти, последиците и въздействието, с количествено или качествено измерими цели, и ще се разясняват връзките помежду им и с целите по многогодишната индикативна програма. Крайните продукти и по принцип последиците трябва да са свързани с конкретни, измерими и реалистични показатели и включват основни линии и референтни показатели, обвързани със срокове, като са съгласувани със собствените цели и референтни показатели на страната или региона във възможно най-голяма степен. Където е уместно, ще се извършва анализ на разходите и ползите.
В описанието се посочват рисковете, заедно с предложения за тяхното смекчаване по целесъобразност, излага се анализът на контекста в специфичния сектор и на ключовите участници, описват се методите на изпълнение, бюджетът и ориентировъчният график, а в случай на бюджетна подкрепа - критериите за плащанията, включително евентуални променливи траншове. Посочват се и евентуалните свързани мерки за подкрепа, както и механизмите за мониторинг, одит и оценка.
Ако е приложимо, в описанието се отбелязва допълването с текущи или планирани дейности на ЕИБ в партньорската държава или регион.
3. В случаите, посочени в член 4, параграф 3, и в случаите на непредвидени и надлежно обосновани нужди или при извънредни обстоятелства Комисията може да приеме специални мерки, включително мерки за улесняване на прехода от спешна помощ към дългосрочни операции или мерки в областта на развитието за по-добро подготвяне на хората да се справят с повтарящи се кризи.
4. Програмите за действие и индивидуалните мерки, предвидени в параграф 1, за които финансовата помощ от Съюза надхвърля 5 млн. евро, и специалните мерки, за които финансова помощ от Съюза надхвърля 10 млн. евро, се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 14 от настоящия регламент. Тази процедура не се изисква за програмите за действие и мерките, които са под посочените прагове, както и за несъществени изменения в тях. Несъществените изменения са технически корекции, като например удължаване на периода на изпълнение, пренасочване на средства в рамките на прогнозния бюджет или увеличаване или намаляване на размера на бюджета с по-малко от 20 % от първоначалния бюджет, но без да се надхвърля границата от 10 млн. евро, при условие че тези изменения не засягат съществено целите на първоначалната програма за действие или мярка. В такива случаи програмите за действие и мерките и несъществените изменения в тях се приемат от Комисията, която уведомява Комитета за ЕФР в срок от един месец от приемането им.
Всяка държава членка може да поиска оттеглянето на проект или програма от програма за действие, представена на Комитета за ЕФР, в съответствие с процедурата, определена в член 14 от настоящия регламент. Ако такова искане се подкрепя от блокиращото малцинство държави членки, както е определено в член 8, параграф 3 във връзка с член 8, параграф 2 от Вътрешното споразумение, програмата за действие се приема от Комисията без съответния проект или програма. Освен в случаите, когато в съответствие със становищата на държавите членки в Комитета за ЕФР Комисията не желае да продължава оттегления проект или програма, оттегленият проект или програма се предлага отново на по-късен етап пред Комитета за ЕФР извън програмата за действие под формата на отделна мярка, която тогава се приема от Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 14 от настоящия регламент.
По надлежно обосновани съображения за спешност, като например кризи, природни или предизвикани от човека бедствия или непосредствена заплаха за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека или основните свободи, Комисията може да приеме индивидуални или специални мерки или изменения в съществуващите програми за действие и мерки в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 4 от настоящия регламент.
5. Комисията приема специални програми за действие за разходите за подкрепа, посочени в член 6 от Вътрешното споразумение, в съответствие с процедурата, определена в член 14 от настоящия регламент. Евентуалните промени в програмите за действие за разходи за подкрепа се приемат в съответствие със същата процедура.
6. На ниво проект се предприема подходящ преглед с екологична насоченост, включително относно отражението върху изменението на климата, биологичното разнообразие и свързаните с това социални последици, както и - когато това е приложимо - оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС) за чувствителните от екологична гледна точка проекти, по-специално ако има вероятност те да окажат значително неблагоприятно въздействие, което е чувствително, разнородно или няма прецедент, върху околната среда и/или в социален план. Този преглед се извършва по международно признати практики. Когато е уместно, при изпълнението на секторните програми се използват стратегически екологични оценки (СЕО). Гарантират се участието на заинтересованите страни в екологичните оценки и публичният достъп до резултатите.
Член 10
Допълнителни вноски на държавите членки
1. По своя собствена инициатива държавите членки могат да предоставят на Комисията или на ЕИБ доброволни вноски съгласно член 1, параграф 9 от Вътрешното споразумение с цел да спомогнат за постигането на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС извън договореностите за съфинансиране. Тези вноски не засягат цялостното разпределение на средствата по линия на 11-ия ЕФР. Те се третират по същия начин, както редовните вноски на държавите членки, посочени в член 1, параграф 2 от Вътрешното споразумение, освен по отношение на разпоредбите на членове 6 и 7 от Вътрешното споразумение, за които могат да бъдат установени специални договорености в двустранно споразумение за вноската.
2. Целево заделяне на средства се прави само при надлежно обосновани обстоятелства, например в отговор на изключителните обстоятелства, посочени в член 4, параграф 3. В този случай доброволните вноски, поверени на Комисията, се третират като целеви приходи в съответствие с Финансовия регламент за ЕФР.
3. Допълнителните средства се интегрират в процеса на програмиране и преглед и в годишните програми за действие, в индивидуалните и в специалните мерки, посочени в настоящия регламент, и отразяват ангажираността на партньорската държава или регион.
4. Всяка извършена впоследствие промяна в програмите за действие, индивидуалните или специалните мерки се приема от Комисията в съответствие с член 9.
5. Държавите членки, които поверяват на Комисията или на ЕИБ допълнителни доброволни вноски с цел да спомогнат за постигането на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, предварително уведомяват Съвета и Комитета за ЕФР или Комитета за ИИ за тези вноски.
Член 11
Данъци, мита и такси
Предоставяната от Съюза помощ не генерира и не поражда събирането на специфични данъци, мита или такси.
Без да се засягат разпоредбите на член 31 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, такива данъци, мита и такси могат да са допустими за финансиране съгласно условията, определени във Финансовия регламент за ЕФР.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване или, при необходимост, чрез събиране на погрешно платените суми и когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия да извършват одити или когато се отнася за международни организации - проверки в съответствие с постигнатите с тях споразумения, и проверки по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили финансови средства от Съюза по силата на настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, определени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (14), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани по силата на настоящия регламент.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да извършват такива одити, проверки и инспекции на място съгласно съответните им компетенции.
Член 13
Правила относно националността и произхода, приложими за процедурите за обществени поръчки, за отпускането на безвъзмездни средства и за други процедури по възлагане
Правилата относно националността и произхода, приложими за процедурите за обществени поръчки, за отпускането на безвъзмездни средства и за други процедури по възлагане, са определени в член 20 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
ДЯЛ IV
ПРОЦЕДУРИ ЗА ВЗЕМАНЕ НА РЕШЕНИЯ
Член 14
Задължения на Комитета за ЕФР
1. Комитетът за ЕФР, създаден с член 8 от Вътрешното споразумение, дава своето становище в съответствие с процедурата, посочена в параграфи 3 и 4 от настоящия член.
Наблюдател от ЕИБ участва в работата на Комитета за ЕФР, свързана с въпроси, които засягат ЕИБ.
2. Задачите на Комитета за ЕФР обхващат задълженията, посочени в дялове II и III от настоящия регламент:
а)
програмиране на помощта от Съюза по линия на 11-ия ЕФР и прегледи на програмирането, съсредоточаващи се по-специално върху стратегиите за държавите, регионите и стратегиите в рамките на АКТБ; и
б)
мониторинг на изпълнението и оценка на помощта от Съюза, която обхваща, наред с други елементи, въздействието на помощта за намаляването на бедността, секторните аспекти, свързаните с други области въпроси, функционирането на координацията на място с държавите членки и с други донори, както и напредъка по отношение на принципите на ефективност на помощта, посочени в член 2.
За програми за бюджетна подкрепа, за които Комитетът за ЕФР е изразил положително становище, но които са били прекратени по време на изпълнението им, Комисията предварително уведомява Комитета за прекратяването и последващото решение за възобновяване на плащанията.
Всяка държава членка може да прикани Комисията по всяко време да предостави на Комитета за ЕФР информация и да проведе обмен на мнения по въпроси, свързани със задачите, посочени в настоящия параграф. Този обмен на мнения може да доведе до формулиране на препоръки от държавите членки, които Комисията взема предвид.
3. Когато Комитетът за ЕФР бъде приканен да даде своето становище, представителят на Комисията представя пред Комитета за ЕФР проект на мерките, които следва да бъдат взети, в сроковете, определени в решението на Съвета относно процедурния правилник на Комитета за ЕФР, посочен в член 8, параграф 5 от Вътрешното споразумение. Комитетът за ЕФР дава своето становище в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса, но който не надхвърля 30 дни. ЕИБ взема участие в обмена на мнения. Становището се дава с квалифицираното мнозинство, определено в член 8, параграф 3 от Вътрешното споразумение, въз основа на тежестта на гласовете на държавите членки, изчислена по начина, определен в член 8, параграф 2 от Вътрешното споразумение.
Когато Комитетът за ЕФР е дал становището си, Комисията приема мерките, които се прилагат незабавно.
Ако обаче тези мерки не са в съответствие със становището на Комитета за ЕФР, Комисията незабавно съобщава на Съвета за тях. В този случай Комисията отлага прилагането на мерките за период, който по принцип не надхвърля 30 дни от датата на такова съобщение, но който може да бъде продължен с период до 30 дни при изключителни обстоятелства. Съветът, като действа със същото квалифицирано мнозинство както Комитета за ЕФР, може да вземе различно решение в рамките на този период.
4. По надлежно обосновани съображения за спешност, както е предвидено в член 7, параграф 4 и член 9, параграф 4, Комисията приема мерките, които се прилагат незабавно, без предварително внасяне в Комитета за ЕФР, и които остават в сила за срока на действие на приетия или изменен документ, програма за действие или мярка.
Най-късно 14 дни след приемането им председателят представя мерките пред Комитета за ЕФР, за да получи неговото становище.
В случай че Комитетът за ЕФР даде отрицателно становище в съответствие с параграф 3 от настоящия член, Комисията незабавно отменя мерките, приети съгласно първата алинея от настоящия член.
Член 15
Механизъм за подкрепа на мира в Африка
В индикативните програми в рамките на АКТБ се заделя финансиране за Механизма за подкрепа на мира в Африка. Това финансиране може да бъде допълнено от регионалните индикативни програми. Прилага се специалната процедура, изложена по-долу:
а)
по искане на Африканския съюз, одобрено от Комитета на посланиците на АКТБ, Комисията изготвя многогодишни програми за действие, в които се посочват преследваните цели, обхватът и естеството на възможните интервенции, както и редът и условията за изпълнението; на ниво интервенции се уточнява установен формат за докладване. В приложение към всяка програма за действие се описват специфичните процедури за вземане на решение за всеки възможен вид интервенция в съответствие с нейното естество, обхват и спешност;
б)
програмите за действие, включително посоченото в буква а) приложение, както и всички евентуални промени в тях се обсъждат от съответните подготвителни работни групи на Съвета и Комитета по политика и сигурност и се одобряват от Комитета на постоянните представители с квалифицирано мнозинство, както е определено в член 8, параграф 3 от Вътрешното споразумение, преди да бъдат приети от Комисията;
в)
програмите за действие, без посоченото в буква а) приложение, са основата за споразумението за финансиране, което следва да бъде сключено от Комисията и Африканския съюз;
г)
всяка интервенция, която следва да се осъществи съгласно споразумението за финансиране, подлежи на предварително одобрение от Комитета по политика и сигурност; съответните подготвителни работни групи на Съвета се информират или - поне когато трябва да се финансират нови мироопазващи операции - се консултират своевременно преди предаването на интервенциите на Комитета по политика и сигурност в съответствие със специфичните процедури за вземане на решение, посочени в буква а), за да се гарантира, че в допълнение към военните въпроси и въпросите, свързани със сигурността, са взети предвид и аспектите на предвидените мерки, свързани с развитието, и финансовите аспекти. Без да се засяга финансирането на мироопазващи операции, специално внимание се отдава на дейности, признати за ОПР;
д)
Комисията ежегодно изготвя доклад за дейността относно използването на финансовите средства с цел информиране на Съвета и на Комитета за ЕФР и по искане на Съвета или на Комитета за ЕФР, като прави разграничение между поетите задължения и плащанията в рамките на ОПР и тези извън рамките на ОПР.
В края на първата многогодишна програма за действие Съюзът и неговите държави членки ще направят преглед на резултатите и процедурите на Механизма за подкрепа на мира в Африка и ще обсъдят вариантите на възможностите за финансиране в бъдеще. Във връзка с това и с цел Механизмът за подкрепа на мира в Африка да бъде поставен на по-солидна основа, Съюзът и неговите държави членки ще провеждат обсъждания, посветени както на средствата за мироопазващи операции, включително финансираните от ЕФР, така и на въпроса за устойчивата подкрепа на Съюза за ръководени от африканските държави мироопазващи операции след 2020 г. В допълнение Комисията ще направи оценка на Механизма най-късно през 2018 г.
Член 16
Комитет за Инвестиционния инструмент
1. Комитетът за Инвестиционния инструмент (ИИ), създаден под егидата на ЕИБ с член 9 от Вътрешното споразумение, се състои от представители на държавите членки и представител на Комисията. Канят се представител на Генералния секретариат на Съвета и представител на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), които присъстват като наблюдатели. Всяка държава членка, както и Комисията излъчват по един представител и по един негов заместник. С цел поддържане на приемственост председателят на Комитета за ИИ се избира от и измежду членовете на Комитета за ИИ за период от две години. ЕИБ осигурява секретариата и помощното обслужване на Комитета за ИИ. Гласуват само членовете на Комитета за ИИ, определени от държавите членки, или техните заместници.
Съветът, като действа с единодушие, приема процедурен правилник на Комитета за ИИ въз основа на предложение, изготвено от ЕИБ след консултация с Комисията.
Комитетът за ИИ действа с квалифицирано мнозинство. Тежестта на гласовете се определя съгласно член 8 от Вътрешното споразумение.
Комитетът за ИИ заседава най-малко четири пъти годишно. Могат да бъдат свикани допълнителни заседания по искане на ЕИБ или на членовете на комитета за ИИ съгласно реда, определен в неговия процедурен правилник. Освен това Комитетът за ИИ може да дава становище чрез писмена процедура в съответствие с неговия процедурен правилник.
2. Комитетът за ИИ одобрява:
а)
оперативните насоки за прилагането на ИИ;
б)
инвестиционните стратегии и бизнес планове на ИИ, включително показателите за изпълнението, въз основа на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и на общите принципи на политиката на Съюза за развитие;
в)
годишните доклади на ИИ;
г)
всички документи за общата политика, включително докладите за оценка, отнасящи се до ИИ.
3. Комитетът за ИИ дава становище по:
а)
предложенията за предоставяне на лихвени субсидии съгласно член 2, параграф 7 и член 4, параграф 2, буква б) от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. В такива случаи Комитетът за ИИ дава становище и относно използването на такава лихвена субсидия;
б)
предложенията за инвестиция по линия на ИИ за проекти, за които Комисията е дала отрицателно становище;
в)
други предложения, отнасящи се до ИИ, въз основа на общите принципи, определени в оперативните насоки на ИИ;
г)
предложенията, свързани с разработването на рамка на ЕИБ за измерване на резултатите, доколкото такава рамка е приложима към операциите съгласно Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС.
С цел да се опрости процесът на одобряване за малки операции Комитетът за ИИ може да даде положително становище по предложения на ЕИБ за общо разпределение на средства (лихвени субсидии, техническа помощ) или общо разрешение (кредитиране, собствен капитал), които впоследствие, без друго становище на Комитета за ИИ и/или на Комисията, се преразпределят от ЕИБ за отделни проекти съгласно критериите, определени в контекста на общото разпределение на средства или разрешение, включително максималния размер на преразпределените средства за отделните проекти.
Освен това ръководните органи на ЕИБ могат периодично да изискват Комитетът за ИИ да представя становище по всички предложения за финансиране или по определени категории предложения за финансиране.
4. ЕИБ своевременно представя пред Комитета за ИИ всички въпроси, които изискват неговото одобрение или становище, както е предвидено съответно в параграфи 2 и 3. Всяко предложение, представено за становище пред Комитета за ИИ, се изготвя съгласно съответните критерии и принципи, определени в оперативните насоки на ИИ.
5. ЕИБ си сътрудничи тясно с Комисията и, когато това е приложимо, координира операциите си с другите донори. По-конкретно ЕИБ:
а)
изготвя или преразглежда съвместно с Комисията оперативните насоки на ИИ, посочени в параграф 2, буква а). ЕИБ отговаря за съответствието с насоките и гарантира, че проектите, които подпомага, спазват международните стандарти в социалната сфера и в сферата на околната среда и са съгласувани с целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, с общите принципи на политиката на Съюза за развитие, както и със стратегиите за сътрудничество за съответната държава или регион;
б)
иска становището на Комисията при изготвянето на инвестиционните стратегии, бизнес плановете и документите за общата политика;
в)
информира Комисията относно проектите, които управлява, в съответствие с член 18, параграф 1. На етапа на оценка на даден проект ЕИБ иска становището на Комисията относно неговата съгласуваност със стратегията за сътрудничество за съответната държава или регион или, в зависимост от случая, с общите цели на ИИ;
г)
с изключение на лихвените субсидии, попадащи в рамките на общото разпределение на средствата, посочено в параграф 3, буква а), иска съгласието на Комисията на етапа на оценка на даден проект за всяко предложение за лихвена субсидия, направено пред Комитета за ИИ, що се отнася до неговото съответствие с член 2, параграф 7 и член 4, параграф 2 от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, както и с критериите, определени в оперативните насоки на ИИ.
Счита се, че Комисията е дала положително становище по дадено предложение или че го е приела, ако в триседмичен срок след представяне на предложението не е уведомила за отрицателното си становище по него. Що се отнася до становищата за проекти във финансовия или публичния сектор, както и до одобряването на лихвени субсидии, Комисията може да поиска окончателното предложение за даден проект да ѝ бъде представено за становище или за одобрение две седмици преди да бъде изпратено на Комитета за ИИ.
6. ЕИБ не пристъпва към нито едно от действията, посочени в параграф 3, буква а), б) или в), освен ако Комитетът за ИИ не е дал положително становище.
След положително становище на Комитета за ИИ ЕИБ взема решение по предложението в съответствие със собствените си процедури. По-специално тя може да реши да не предприема действие по предложението. ЕИБ периодично информира Комитета за ИИ и Комисията за случаите, в които решава да не предприема действие по предложението.
За заеми от собствените си ресурси и за инвестиции на ИИ, за които не се изисква становището на Комитета за ИИ, ЕИБ взема решение по предложението съгласно собствените си процедури, а в случая на ИИ - в съответствие с оперативните насоки на ИИ и инвестиционните стратегии, одобрени от Комитета за ИИ.
Независимо от даването на отрицателно становище от Комитета за ИИ по предложение за предоставяне на лихвена субсидия, ЕИБ може да отпусне въпросния заем, без да се възползва от лихвената субсидия. ЕИБ периодично информира Комитета за ИИ и Комисията за всеки случай, по който реши да предприеме действие по заема.
ЕИБ може, при условията, определени в оперативните насоки на ИИ, и при условие че основната цел на въпросния заем или инвестиция по линия на ИИ остава непроменена, да реши да промени условията на заем или инвестиция по линия на ИИ, за които Комитетът за ИИ е дал положително становище съгласно параграф 3, или на всеки заем, за който Комитетът за ИИ е дал положително становище за лихвени субсидии. По-специално ЕИБ може да реши да увеличи размера на заема или инвестицията по линия на ИИ с до 20 %.
При проектите с лихвени субсидии, посочени в член 2, параграф 7 от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, такова увеличение може да доведе до пропорционално увеличение на размера на лихвената субсидия. ЕИБ периодично информира Комитета за ИИ и Комисията за всеки случай, по който реши да действа по този начин. За проектите съгласно член 2, параграф 7 от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС, ако е поискано увеличение на размера на субсидията, Комитетът за ИИ се задължава да даде становище, преди ЕИБ да предприеме действие.
7. ЕИБ управлява инвестициите по линия на ИИ и всички средства, с които разполага във връзка с ИИ, в съответствие с целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. Тя може по-специално да участва в управителните и надзорните органи на юридически лица, в които са инвестирани средства по линия на Инвестиционния инструмент, и може да сключва споразумения относно правата, свързани с ИИ, както и да упражнява и изменя тези права в съответствие с оперативните насоки на ИИ.
ДЯЛ V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Участие на трета държава или регион
За да гарантират съгласуваността и ефективността на помощта от Съюза, Комисията може да реши, че развиващи се държави извън АКТБ и органи за регионална интеграция с участие от АКТБ, насърчаващи регионалното сътрудничество и интеграция и отговарящи на критериите за получаване на помощ от Съюза по линия на други инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност, отговарят на условията за получаване на финансовите средства, посочени в член 1, параграф 2, буква а), подточка i) от Вътрешното споразумение, когато съответният проект или програма е с регионален или трансграничен характер и е в съответствие с член 6 от приложение IV към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. ОСТ, отговарящи на условията за получаване на помощ от Съюза съгласно Решение 2013/755/ЕС на Съвета, и най-отдалечените региони на Съюза също могат да участват в проекти и програми за регионално сътрудничество и финансирането, чрез което да се даде възможност за участието на тези територии или най-отдалечени региони, е в допълнение към средствата, посочени в член 1, параграф 2, буква а), подточка i) от Вътрешното споразумение. Целта за засилено сътрудничество между държавите членки, най-отдалечените региони на Съюза, ОСТ и държавите от АКТБ следва да бъде взета под внимание и, когато е уместно, да бъдат създадени механизми за координация. Разпоредби за това финансиране и за видовете финансиране, посочени в Регламент (ЕС) 2015/323 на Съвета (15), могат да бъдат предвидени в стратегическите документи и в многогодишните индикативни програми, както и в програмите за действие и мерките, посочени в член 9 от настоящия регламент.
Член 18
Мониторинг, докладване и оценка на помощта от ЕФР
1. Комисията и ЕИБ осъществяват редовен мониторинг на действията си и на финансираните действия и извършват редовен преглед на напредъка към постигането на очакваните резултати. Комисията също така ще извършва оценки на въздействието и ефективността на секторните си политики и действията си, както и на ефективността на програмирането, когато това е уместно - чрез независими външни оценки. Предложения на Съвета за независими външни оценки надлежно ще се вземат под внимание. Оценките следва да се основават на най-добрите практики на ОИСР/КПР, като се стремят да установят дали са изпълнени специфичните цели, вземайки предвид равенството на половете, да формулират препоръки и да предоставят данни за улесняване на извличането на поуки с оглед подобряване на дейността в бъдеще. Тези оценки се извършват въз основа на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност специфични за отделните държави и измерими.
ЕИБ периодично информира Комисията и държавите членки относно изпълнението на проектите, финансирани със средствата от 11-ия ЕФР, които тя управлява, следвайки процедурите, определени в оперативните насоки на ИИ.
2. Комисията изпраща своите доклади за оценка, придружени от реакцията на службите на основните препоръки, на държавите членки чрез Комитета за ЕФР и на ЕИБ за сведение. Всички оценки, включително препоръките и последващите действия, могат да бъдат обсъждани в Комитета за ЕФР по искане на държава членка. В такъв случай Комисията ще докладва отново на Комитета за ЕФР след една година за изпълнението на договорените последващи действия. Резултатите се вземат предвид при изготвянето на програмите и разпределението на ресурсите.
3. Комисията включва всички съответни заинтересовани страни в подходяща степен в етапа на оценка на помощта, предоставяна от Съюза съгласно настоящия регламент, и може, когато това е уместно, да се стреми да извършва съвместни оценки с държавите членки, други донори и партньорите в областта на развитието.
4. Комисията разглежда напредъка, постигнат в изпълнението на 11-ия ЕФР, включително многогодишните индикативни програми, и от 2016 г. нататък ежегодно представя на Съвета доклад за изпълнението. Докладът ще съдържа анализ на основните крайни продукти и резултати и доколкото е възможно, на приноса на финансовата помощ от Съюза за осъществяване на въздействие. За тази цел ще се създаде рамка за резултатите. Този доклад се изпраща също на Европейския парламент, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите.
5. В годишния доклад се съдържа и информация за предходната година относно финансираните мерки, резултатите от извършения мониторинг и действията за оценка, участието на съответните партньори в областта на развитието, както и относно изпълнението на бюджетните кредити за поети задължения и плащания с разбивка по държави, региони и сектори на сътрудничество. В доклада се представя и качествен анализ на първоначално предвидените и постигнатите резултати, наред с другото въз основа на данни от системите за мониторинг, както и последващи действия по извлечените поуки.
6. В доклада се използват във възможно най-голяма степен конкретни и измерими показатели за ролята на помощта за постигане на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС. В него са отразени основните извлечени поуки и последващите действия по препоръките, съдържащи се в оценките от предходните години. В доклада се прави оценка, доколкото е възможно и приложимо, и на спазването на принципите за ефективност на помощта, включително за иновативни финансови инструменти.
7. Съюзът и неговите държави членки извършват най-късно до края на 2018 г. преглед на изпълнението, в който се оценяват степента на изпълнение на поетите задължения и плащанията, както и резултатите и въздействието от предоставената помощ чрез показатели за крайните продукти, последиците и въздействието, измерващи ефективността на използване на средствата, както и ефективността на ЕФР. Разглежда се и приносът на финансираните мерки за постигането на целите на Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС и за приоритетите на Съюза, определени в Програмата за промяна. Прегледът се извършва въз основа на предложение от Комисията.
8. ЕИБ предоставя на Комитета за ИИ информация по отношение на напредъка към постигане на целите на ИИ. В съответствие с член 6б от приложение II към Споразумението за партньорство АКТБ - ЕС цялостното изпълнение на ИИ подлежи на съвместен преглед към средата и в края на 11-ия ЕФР. Средносрочният преглед се извършва от независим външен експерт в сътрудничество с ЕИБ и се предоставя на разположение на Комитета за ИИ.
Член 19
Разходи за действия в областта на климата и биологичното разнообразие
Въз основа на приетите индикативни документи за програмиране се изготвя годишна приблизителна оценка на общите разходи, свързани с действията в областта на климата и биологичното разнообразие. За финансирането, отпуснато по ЕФР, се прилага система за годишно проследяване въз основа на методологията на ОИСР („маркери от Рио“) - без да се изключва използването на по-точни методологии, когато такива са на разположение - която е интегрирана в съществуващата методология за управление на изпълнението на програмите на Съюза, за да се определят количествено разходите, свързани с действията в областта на климата и биологичното разнообразие на равнището на програмите за действие, индивидуалните и специалните мерки, посочени в член 9, и вписани в оценките и годишните доклади.
Член 20
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 март 2015 година.
UREDBA VIJEĆA (EU) 2015/322
od 2. ožujka 2015.
o provedbi 11. europskog razvojnog fonda
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor Europske unije i Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, kako je zadnje izmijenjen (1) („Sporazum o partnerstvu AKP-EU”),
uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije (2) („Unutarnji sporazum”), a osobito njegov članak 10. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske investicijske banke,
budući da:
(1)
Odlukom br. 1/2013 Vijeća ministara AKP-EU (3) uspostavljen je višegodišnji financijski okvir za suradnju s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama za razdoblje od 2014. do 2020. umetanjem novog Priloga I.c Sporazumu o partnerstvu AKP-EU.
(2)
U Unutarnjem sporazumu definirane su razne financijske omotnice 11. europskog razvojnog fonda (ERF), ključ raspodjele doprinosa i doprinosi 11. ERF-u, osniva se Odbor ERF-a i Odbor instrumenta pomoći ulaganju („Odbor IF-a”), te određuju ponderi glasova i pravilo kvalificirane većine u okviru tih odbora.
(3)
Nadalje, u Unutarnjem sporazumu određuje se ukupna količina pomoći Unije Skupini država AKP-a („države AKP-a”) (isključujući Južnoafričku Republiku) te prekomorskim zemljama i područjima („PZP”) za sedmogodišnje razdoblje od 2014. do 2020. od 30 506 milijuna EUR koju su osigurale države članice. Od ovog iznosa, 29 089 milijuna EUR dodijeljeno je državama AKP-a kako je određeno u višegodišnjem financijskom okviru za razdoblje od 2014. do 2020. iz Priloga I.c Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, 364,5 milijuna EUR dodijeljeno je prekomorskim zemljama i područjima i 1052,5 milijuna EUR dodijeljeno je Komisiji za rashode potpore povezane s programiranjem i provedbom ERF-a od strane Komisije, od čega najmanje 76,3 milijuna EUR treba biti dodijeljeno Komisiji za mjere usmjerene na poboljšanje učinka programa ERF-a kako je navedeno u članku 6. stavku 3. Unutarnjeg sporazuma.
(4)
Dodjela 11. ERF-a prekomorskim zemljama i područjima uređena je Odlukom Vijeća 2013/755/EU (4) te njenim provedbenim pravilima i svim njihovim kasnijim ažuriranjima.
(5)
Mjere koje su obuhvaćene i prihvatljive za financiranje na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1257/96 (5) trebalo bi samo u iznimnim okolnostima financirati iz 11. ERF-a, kada je takva pomoć potrebna za osiguranje neprekidne suradnje od kriznih do stabilnih uvjeta za razvoj te se ne može financirati iz općeg proračuna Unije.
(6)
Vijeće je 11. travnja 2006. usvojilo načelo financiranja instrumenta mirovne pomoći za Afriku iz ERF-a te dogovorilo buduće načine i strukturu instrumenta.
(7)
Zemlje AKP-a također će imati pravo na pomoć Unije iz tematskih programa koje predviđa Uredba (EU) br. 233/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (6), Uredba (EU) br. 234/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (7), Uredba (EU) br. 230/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (8) i Uredba (EU) br. 235/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (9). Ti programi trebali bi pružiti dodanu vrijednost, biti usklađeni sa i nadopunjavati programe financirane iz 11. ERF-a.
(8)
Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 8. Uredbe (EU) br. 1288/2013 Europskog Parlamenta i Vijeća (10), kako bi se promovirala međunarodna dimenzija visokog obrazovanja, moguće je staviti na raspolaganje sredstva iz Europskog razvojnog fonda, u skladu s postupcima kojima je on uređen, za djelovanja u području obrazovne mobilnosti u zemlje ili iz zemalja koje nisu članice EU-a te za suradnju i dijalog o politici s nadležnim tijelima javne uprave/institucijama/organizacijama iz tih zemalja. Odredbe Uredbe (EU) br. 1288/2013 primjenjivat će se na korištenje tih sredstava.
(9)
Regionalnu suradnju između država AKP-a, PZP-ova i najudaljenijih regija Unije trebalo bi i dalje poticati. U skladu s člankom 10. stavkom 1. Unutarnjeg sporazuma, Provedbena uredba trebala bi sadržavati prikladne mjere kako bi se omogućilo usklađivanje financiranja kredita iz 11. ERF-a i Europskog fonda za regionalni razvoj za financiranje projekata suradnje između najudaljenijih regija Unije i država AKP-a i PZP-ova na Karibima, u zapadnoj Africi i Indijskom oceanu, a posebno pojednostavljene mehanizme za zajedničko upravljanje takvim projektima.
(10)
Za potrebe provedbe 11. ERF-a potrebno je uspostaviti postupak za programiranje, istraživanje i odobravanje pomoći te je potrebno utvrditi detaljna pravila za nadzor korištenja pomoći.
(11)
Europski konsenzus o razvoju od 22. prosinca 2005. te zaključci Vijeća od 14. svibnja 2012. o „Povećanju učinka razvojne politike EU-a: plan za promjenu” trebali bi predstavljati opći okvir politike za programiranje i provedbu 11. ERF-a, uključujući međunarodno dogovorena načela o učinkovitosti pomoći, poput načela određenih u Pariškoj deklaraciji o učinkovitosti pomoći (2005.), Kodeksu ponašanja EU-a o podjeli rada u razvojnoj politici (2007.), Smjernicama EU-a za plan djelovanja iz Accre (2008.), zajedničkom stajalištu EU-a, uključujući o jamstvu EU-a o transparentnosti i drugim aspektima transparentnosti i odgovornosti, za četvrti forum na visokoj razini o učinkovitosti pomoći u Busanu, čiji je rezultat, između ostalog, bio Završni dokument iz Busana (2011.), Akcijski plan o ravnopravnosti spolova za vanjsko djelovanje (2010.) te Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom čija je stranka Unija.
(12)
Vijeće je 14. svibnja 2012. donijelo Zaključke o budućem pristupu proračunskoj potpori EU-a za treće zemlje. U tim zaključcima Vijeće se zalagalo da se proračunska potpora učinkovito koristi kao potpora smanjenju siromaštva i upotrebi nacionalnih sustava, za povećanje predvidljivosti pomoći i jačanje odgovornosti partnerskih zemalja za razvojne politike i reforme, u skladu s Europskim konsenzusom o razvoju, Planom za promjenu te planom za učinkovitost međunarodne pomoći.
(13)
Unija bi trebala promicati cjeloviti pristup u odgovoru na krize i katastrofe te na sukobom pogođene i nestabilne prilike, uključujući tranzicijske prilike. Takav pristup bi posebno trebao biti utemeljen na zaključcima Vijeća o sigurnosti i razvoju, o odgovoru Unije na nestabilne prilike, o sprečavanju sukoba, kao i na svim relevantnim naknadnim zaključcima. Unija bi trebala primijeniti pristup i načela Novog dogovora za angažman u nestabilnim državama. Time bi se također pomoglo osiguranju odgovarajuće ravnoteže između sigurnosnih, diplomatskih, razvojnih i humanitarnih pristupa te povezivanju kratkoročnog odgovora i dugoročne institucionalne potpore.
(14)
U svojim zaključcima od 12. prosinca 2013. o izvješću Komisije o potpori EU-a demokratskom upravljanju, uz težište na upravljačkoj inicijativi, Vijeće je napomenulo da, neovisno o potrebama partnerske zemlje i obvezi Unije da pruži predvidljiva sredstva, elementi pristupa programiranju koji se temelji na poticajima mogu potaknuti napredak i rezultate u demokratskom upravljanju te bi na dinamičan način trebali odgovarati razini obveza i napretka u pogledu ljudskih prava, demokracije, vladavine prava i dobrog upravljanja. Vijeće je također napomenulo da, iako financijski poticaji nisu dostatni kako bi se potakle demokratske reforme, pristup koji se temelji na poticajima najučinkovitiji je kada je dostupna kritična masa sredstava kako bi se postigao znatan učinak i rezultati, u slučajevima u kojima dodjele čine dio šire strategije angažmana Unije. Pristup koji se temelji na poticajima trebao bi uzeti u obzir prethodna iskustva i znanja stečena u vezi s mehanizmima koji se temelje na uspješnosti, kao što je upravljačka inicijativa 10. ERF-a.
(15)
Tijekom 2013. Odbor za ERF, uspostavljen na temelju Unutarnjeg sporazuma 10. ERF-a (11), održao je nekoliko inicijalnih razmjena stajališta o načinu utvrđivanja višegodišnjih okvirnih dodjela sredstava iz 11. ERF-a. Te rasprave stvorile su temelj za konačno odobrenje nacionalnih okvirnih dodjela.
(16)
Unija bi trebala tražiti najučinkovitiji način korištenja dostupnih resursa kako bi poboljšala učinak svojeg vanjskog djelovanja. To bi se trebalo postići kroz koherentnost i komplementarnost instrumenata Unije za vanjsko djelovanje te korištenjem, prema potrebi, financijskih instrumenata koji imaju učinak poluge. Unija bi također trebala biti usmjerena osiguravanju usklađenosti s drugim područjima svojeg vanjskog djelovanja pri oblikovanju politike razvojne suradnje Unije i njezina programiranja strateškog planiranja te provedbe mjera.
(17)
Borba protiv klimatskih promjena i zaštita okoliša među velikim su izazovima s kojima se Unija suočava i gdje postoji hitna potreba za međunarodnim djelovanjem. U skladu s namjerom navedenom u Komunikaciji Komisije od 29. lipnja 2011. naslovljenoj „Proračun za Europu 2020.”, u kojoj se naglašava predanost Unije promicanju, u njezinim unutarnjim i vanjskim politikama, pametnog, uključivog i održivog rasta spajanjem: gospodarskog, društvenog i okolišnog stupa, ova Uredba bi u najvećoj mogućoj mjeri trebala doprinijeti cilju namjene najmanje 20 % sveukupnih sredstava Unije za ciljeve djelovanja za borbu protiv klimatskih promjena, poštujući načelo partnerstva sa zemljama AKP-a sadržano u Sporazumu o partnerstvu AKP-EU. Djelovanja u vezi s niskom razinom ugljika i otpornost društva na klimatske promjene trebala bi se, kad je god moguće, međusobno podupirati kako bi se pojačao njihov učinak.
(18)
Unija i države članice bi trebale poboljšati usklađenost i komplementarnost svojih politika o razvojnoj suradnji, osobito uzimajući u obzir prioritete partnerskih zemalja i regija na državnoj i regionalnoj razini. Kako bi se osiguralo da se politike razvojne suradnje Unije i one država članica međusobno nadopunjuju i jačaju, prikladno je raditi na zajedničkom višegodišnjem programiranju i njegovim naknadnim koracima na lokalnoj razini, osobito zajedničkoj analizi, zajedničkom odgovoru, podjeli rada, okvirnim financijskim dodjelama te, prema potrebi, zajedničkom okviru rezultata.
(19)
Na sastanku na vrhu između EU-a i Afrike u prosincu 2007. usvojeno je strateško partnerstvo između Afrike i EU-a potvrđeno sastankom na vrhu između EU-a i Afrike u studenome 2010. Vijeće je također usvojilo zaključke o Zajedničkoj strategiji partnerstva EU-a i karipskih država 19. studenoga 2012., kojima su zamijenjeni zaključci Vijeća o partnerstvu EU-a i karipskih država od 11. travnja 2006. Vezano uz Pacifik Vijeće je 14. svibnja 2012. usvojilo zaključke o obnovljenom razvojnom partnerstvu kojima je ažurirana i nadopunjena strategija usvojena 2006. (zaključci Vijeća od 17. srpnja 2006.).
(20)
Financijski interesi Unije trebali bi biti zaštićeni prikladnim mjerama kroz cijeli ciklus rashoda, uključujući sprečavanjem, otkrivanjem i istraživanjem nepravilnosti, povratom izgubljenih, pogrešno uplaćenih ili nepravilno iskorištenih sredstava, te, gdje je to primjereno, određivanjem kazni. Te bi mjere trebale biti provedene u skladu s važećim sporazumima zaključenima s međunarodnim organizacijama i trećim zemljama.
(21)
Organizacija i funkcioniranje Europske službe za vanjsko djelovanje uspostavljeni su u Odluci Vijeća 2010/427/EU (12),
DONIJELO JE OVU UREDBU:
GLAVA I.
CILJEVI I OPĆA NAČELA
Članak 1.
Ciljevi i kriteriji prihvatljivosti
1. Geografska suradnja sa zemljama i regijama AKP-a u kontekstu 11. ERF-a zasniva se na ciljevima, osnovnim načelima i vrijednostima navedenima u općim odredbama Sporazuma o partnerstvu AKP-EU.
2. Osobito, a unutar okvira načela i ciljeva vanjskog djelovanja Unije, Europskog konsenzusa o razvoju i Plana za promjenu te njihovih naknadnih izmjena i dodataka:
(a)
osnovni cilj suradnje na temelju ove Uredbe jest smanjenje i, dugoročno, iskorjenjivanje siromaštva;
(b)
suradnja na temelju ove Uredbe također doprinosi:
i.
poticanju održivog i uključivog gospodarskog, socijalnog i okolišnog razvoja,
ii.
konsolidaciji i podupiranju demokracije, vladavine prava, dobrog upravljanja, ljudskih prava i relevantnih načela međunarodnog prava te
iii.
provedbi pristupa koji se temelji na pravima te koji obuhvaća sva ljudska prava.
Ostvarenje ciljeva iz prvog podstavka mjeri se relevantnim pokazateljima, uključujući pokazatelje ljudskog razvoja, osobito Milenijskim razvojnim ciljem (MDG) 1. za taj podstavak točku (a) i MDG-ima od 1. do 8. za taj podstavak točku (b) te, nakon 2015., drugim pokazateljima koje su na međunarodnoj razini dogovorile Unija i njezine države članice.
3. Programiranje treba oblikovati tako da u najvećoj mogućoj mjeri udovolji kriterijima za službenu razvojnu pomoć („ODA”) koje je uspostavio Odbor za razvojnu pomoć Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD/DAC), uzimajući u obzir cilj Unije da se najmanje 90 % njezine cjelokupne vanjske pomoći u razdoblju od 2014. do 2020. smatra ODA-om.
4. Djelovanja obuhvaćena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1257/96 te koja su prihvatljiva za financiranje na temelju te Uredbe u načelu se ne financiraju na temelju ove Uredbe, ne dovodeći u pitanje potrebu osiguravanja trajne suradnje od kriznih do stabilnih uvjeta za razvoj. U tim slučajevima posebna pozornost daje se osiguravanju da su humanitarna pomoć, oporavak i razvojna potpora učinkovito povezani te da doprinose smanjenju rizika od katastrofa i otpornosti.
Članak 2.
Opća načela
1. Provedbom ove Uredbe osigurava se usklađenost s drugim područjima vanjskog djelovanja Unije, drugim relevantnim politikama Unije te dosljednost razvojne politike, u skladu s člankom 208. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (TFEU) S tim ciljem, mjere financirane na temelju ove Uredbe, uključujući one kojima upravlja Europska investicijska banka (EIB), temelje se na politikama suradnje navedenima u dokumentima poput dogovora, izjava i planova djelovanja između Unije i dotičnih trećih zemalja i regija, te na odlukama, posebnim interesima, prioritetima politike te strategijama Unije.
2. Unija i države članice rade na zajedničkom višegodišnjem programiranju koje se temelji na strategijama partnerskih zemalja za smanjenje siromaštva ili ekvivalentnim strategijama razvoja. One mogu poduzeti zajednička djelovanja, uključujući zajedničku analizu tih strategija i zajednički odgovor na njih, utvrđujući prioritetna područja intervencije i lokalnu podjelu rada, kroz zajedničke misije svih donatora i korištenjem sufinanciranja i delegiranih dogovora o suradnji.
3. Unija promiče multilateralni pristup globalnim izazovima i u tom pogledu surađuje s državama članicama i partnerskim zemljama. Unija prema potrebi potiče suradnju s međunarodnim organizacijama i tijelima te drugim bilateralnim donatorima.
4. Odnosi između Unije i njegovih država članica te partnerskih zemalja temelje se na zajedničkim vrijednostima ljudskih prava, demokracije i vladavine prava, kao i na načelima vlastite odgovornosti i zajedničke odgovornosti, te na njihovom promicanju. Potpora partnerima prilagodit će se njihovom stanju razvoja te predanosti i napretku u pogledu ljudskih prava, demokracije, vladavine prava i dobrog upravljanja.
Nadalje, u odnosima s partnerskim zemljama uzimaju se u obzir njihova predanost i dostignuća u provođenju međunarodnih sporazuma i ugovornih odnosa s Unijom, uključujući u području migracije kao što je utvrđeno Sporazumom o partnerstvu AKP-EU.
5. Unija promiče učinkovitu suradnju s partnerskim zemljama i regijama u skladu s najboljom međunarodnom praksom. Kad god je to moguće, Unija usklađuje svoju potporu s nacionalnim ili regionalnim razvojnim strategijama partnera, politikama i postupcima reforme te podržava demokratsku odgovornost, kao i nacionalnu i zajedničku odgovornost. S tim ciljem ona promiče:
(a)
transparentni razvojni postupak koji vodi i za koji je odgovorna partnerska zemlja ili regija, uključujući promicanje lokalne stručnosti;
(b)
pristup koji se temelji na pravima, a koji obuhvaća sva ljudska prava, građanska i politička, gospodarska, socijalna i kulturna, kako bi se načela ljudskih prava uključilo u provedbu ove Uredbe, pomoglo partnerskim zemljama u provedbi njihovih međunarodnih obveza u vezi s ljudskim pravima te poduprlo nositelje prava, s naglaskom na siromašne i osjetljive skupine, u traženju njihovih prava;
(c)
osnaživanje stanovništva partnerskih zemalja, uključive i participativne pristupe razvoju i široku uključenost svih segmenata društva u razvojni proces te u nacionalni i regionalni dijalog, uključujući politički dijalog. Posebna pozornost posvećuje se odgovarajućim ulogama parlamenata, lokalnih nadležnih tijela i civilnog društva, između ostalog u vezi sa sudjelovanjem, nadziranjem i odgovornošću;
(d)
učinkovite načine suradnje i instrumente u skladu s najboljim praksama OECD/DAC-a, uključujući primjenu inovativnih instrumenata poput kombiniranja bespovratnih sredstava i zajmova i drugih mehanizama podjele rizika u odabranim sektorima i zemljama te angažman privatnog sektora, vodeći računa o pitanjima održivosti duga i o broju takvih mehanizama te o zahtjevima za sustavnu procjenu učinka u skladu s ciljevima ove Uredbe, posebno u vezi sa smanjenjem siromaštva i o posebnim mehanizmima za proračunsku potporu kao što su ugovori o izgradnji države. Svi programi, intervencije te načini i instrumenti suradnje prilagođavaju se posebnim okolnostima svake partnerske zemlje ili regije, s naglaskom na pristupe koji se temelje na programu, isplatu predvidivih sredstava za pomoć, mobilizaciju privatnih sredstava, uključujući sredstva lokalnog privatnog sektora, univerzalan i nediskriminirajući pristup osnovnim uslugama te na razvoj i korištenje sustava zemlje;
(e)
mobilizaciju domaćih prihoda i jačanje fiskalne politike partnerskih zemalja u svrhu smanjenja siromaštva i ovisnosti o pomoći;
(f)
poboljšan učinak politika i programiranja kroz koordinaciju, dosljednost i usklađivanje među donatorima kako bi se stvorila sinergija i izbjeglo preklapanje i udvostručavanje, poboljšala komplementarnost te poduprle inicijative svih donatora i kroz koordinaciju u partnerskim zemljama i regijama primjenom dogovorenih smjernica i načela najbolje prakse za koordinaciju i učinkovitost pomoći;
(g)
pristupe razvoju koji se temelje na rezultatima, uključujući putem okvirâ transparentnih rezultata na razini pojedine zemlje koji se temelje, prema potrebi, na međunarodno dogovorenim ciljevima te usporedivim i spojivim pokazateljima poput milenijskih razvojnih ciljeva radi procjene i priopćivanja rezultata, uključujući izlazne podatke, ishode i učinak razvojne pomoći.
6. Unija podupire, prema potrebi, provedbu bilateralne, regionalne i multilateralne suradnje i dijaloga te razvojnu dimenziju partnerskih sporazuma i trostrane suradnje. Unija promiče suradnju jug-jug.
7. U svojim aktivnostima razvojne suradnje Unija se prema potrebi oslanja na iskustva reforme i tranzicije država članica i stečena znanja te ih dijeli.
8. Unija traži redovitu razmjenu informacija sa sudionicima u partnerstvu u skladu s člankom 4. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU.
GLAVA II.
PROGRAMIRANJE I DODJELA SREDSTAVA
Članak 3.
Opći okvir za dodjelu sredstava
1. Na temelju kriterija utvrđenih u člancima 3., 9. i 12.c Priloga IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, Komisija određuje višegodišnju okvirnu dodjelu sredstava za svaku zemlju i regiju AKP-a te za suradnju unutar AKP-a, u financijskim granicama određenim u članku 2. Unutarnjeg sporazuma.
2. U određivanju okvirnih nacionalnih dodjela primjenjuju se različiti pristupi kako bi se partnerskim zemljama osigurala posebna, njima prilagođena suradnja koja se temelji na:
(a)
njihovim potrebama;
(b)
njihovim sposobnostima stvaranja financijskih sredstava i pristupa financijskim sredstvima te sposobnostima za njihovo iskorištavanje;
(c)
njihovim preuzetim obvezama i uspješnosti te
(d)
potencijalnom učinku pomoći Unije.
U postupku dodjele sredstava prednost imaju zemlje kojima je pomoć najviše potrebna, osobito najmanje razvijene zemlje, zemlje s niskim dohotkom i zemlje u krizi, nakon krize te u krhkom i osjetljivom stanju.
Unija će svoju pomoć prilagoditi dinamičnim mjerama usmjerenima na rezultate i specifičnima za pojedinu zemlju, kao što je navedeno u članku 7. stavku 2. u skladu sa stanjem zemlje te predanošću i napretkom u pitanjima kao što su dobro upravljanje, ljudska prava, demokracija, vladavina prava i sposobnost provođenja reformi i ispunjavanja zahtjeva i potreba ljudi.
3. Odbor ERF-a provodi razmjenu mišljenja o metodi određivanja višegodišnje okvirne dodjele sredstava iz stavka 1.
Članak 4.
Opći okvir za programiranje
1. Postupak programiranja pomoći zemljama i regijama AKP-a na temelju Sporazuma o partnerstvu AKP-EU provodi se u skladu s općim načelima navedenima u člancima od 1. do 14. Priloga IV. tom Sporazumu i u člancima 1. i 2. ove Uredbe.
2. Programiranje će se, osim u slučajevima predviđenima u stavku 3., poduzimati zajednički s predmetnom partnerskom zemljom ili regijom i sve više će se usklađivati sa strategijama partnerske zemlje ili regije za smanjenje siromaštva ili ekvivalentnim strategijama.
Unija i države članice uzajamno se savjetuju u ranoj fazi i tijekom postupka programiranja kako bi promicale usklađenost, komplementarnost i dosljednost svojih aktivnosti suradnje. To savjetovanje može dovesti do zajedničkog programiranja s državama članicama koje su lokalno zastupljene. Zajedničko programiranje trebalo bi se temeljiti na komparativnim prednostima donatora Unije. Druge države članice pozvane su dati svoj doprinos u cilju jačanja zajedničkog vanjskog djelovanja Unije.
Financijske aktivnosti EIB-a doprinose općim načelima Unije, posebno onima iz članka 21. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i ciljevima Sporazuma o partnerstvu AKP-EU kao što je smanjenje siromaštva uključivim i održivim rastom i gospodarskim, okolišnim i socijalnim razvojem. EIB i Komisija trebali bi prema potrebi težiti povećanju sinergija u postupku programiranja 11. ERF-a. S EIB-om se savjetuje u ranoj fazi o pitanjima u njegovom području stručnosti i djelovanjima u svrhu povećanja usklađenosti vanjskog djelovanja Unije.
Također se provode savjetovanja s drugim donatorima i sudionicima u razvoju, uključujući predstavnike civilnog društva te regionalna i lokalna nadležna tijela.
3. U okolnostima kao što su one navedene u članku 3. stavku 3. i članku 4. stavku 5. Priloga IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, Komisija može odrediti posebne odredbe za programiranje i provedbu razvojne pomoći samostalno upravljajući sredstvima dodijeljenima državi o kojoj je riječ, u skladu s relevantnim politikama Unije.
4. Unija će u načelu usmjeriti svoju bilateralnu pomoć na najviše tri sektora koja treba dogovoriti s partnerskim zemljama.
Članak 5.
Programski dokumenti
1. Strateški dokumenti su dokumenti koje je sastavila Unija i dotična partnerska zemlja ili regija radi pružanja dosljednog okvira politike razvojne suradnje u skladu s općom svrhom i područjem primjene, ciljevima i općim načelima Sporazuma o partnerstvu AKP-EU te u skladu s načelima utvrđenim u člancima 2., 8., i 12.a Priloga IV. tom Sporazumu.
Priprema i provedba strateških dokumenata usklađene su s načelima učinkovitosti pomoći: nacionalnom odgovornošću, partnerstvom, koordinacijom, usklađenošću, usklađenošću sa zemljom primateljicom ili regionalnim sustavima, transparentnošću, zajedničkom odgovornošću te usmjerenošću na rezultate kako je utvrđeno u članku 2. ove Uredbe. Razdoblje programiranja mora se, u načelu, uskladiti sa strateškim ciklusima partnerske zemlje.
2. Uz suglasnost dotične partnerske zemlje ili regije, strateški dokumenti ne traže se za:
(a)
zemlje ili regije koje posjeduju strategiju razvoja u obliku plana razvoja ili sličnog razvojnog dokumenta koji je Komisija prihvatila kao temelj za odgovarajući višegodišnji okvirni program prilikom donošenja potonjeg dokumenta;
(b)
zemlje ili regije za koje je dogovoren zajednički dokument višegodišnjeg programiranja između Unije i država članica;
(c)
zemlje ili regije u kojima već postoji Zajednički okvirni dokument (JFD) koji pruža cjelovit pristup Unije odnosima s tom partnerskom zemljom ili regijom, uključujući razvojnu politiku Unije;
(d)
regije koje su dogovorile strategiju s Unijom;
(e)
zemlje u kojima Unija namjerava sinkronizirati svoju strategiju s novim nacionalnim ciklusom koji počinje prije 1. siječnja 2017.; u takvim slučajevima višegodišnji okvirni program za prijelazno razdoblje između 2014. i početka novog nacionalnog ciklusa sadržavat će odgovor Unije za tu zemlju.
3. Strateški dokumenti ne traže se za zemlje ili regije koje primaju početnu dodjelu iz fondova Unije u skladu s ovom Uredbom, a koja nije veća od 50 milijuna EUR za razdoblje od 2014. do 2020. U takvim slučajevima, višegodišnji okvirni programi sadržavat će odgovor Unije za te zemlje ili regije.
Ako opcije navedene u stavcima 2. i 3. nisu prihvatljive partnerskoj zemlji ili regiji, priprema se strateški dokument.
4. Osim u okolnostima iz članka 4. stavka 3., višegodišnji okvirni programi temelje se na dijalogu s partnerskom zemljom ili regijom i sastavljaju se na temelju strateških ili sličnih dokumenata navedenih u ovom članku te će biti predmetom sporazuma s dotičnom zemljom ili regijom.
U svrhu ove Uredbe, zajednički dokument višegodišnjeg programiranja predviđen ovim člankom stavkom 2. točkom (b) i usklađen s načelima i uvjetima utvrđenima u ovom stavku, uključujući okvirnu dodjelu sredstava, može se u skladu s postupkom određenim u članku 14. smatrati višegodišnjim okvirnim programom u dogovoru s partnerskom zemljom ili regijom.
5. U višegodišnjim okvirnim programima određuju se prioritetni sektori odabrani za financiranje sredstvima Unije, posebni ciljevi, očekivani rezultati, pokazatelji uspješnosti i okvirna dodjela financijskih sredstava, sveukupno i po prioritetnim područjima. U njima se također objašnjava kako će predloženi programi doprinijeti cjelokupnoj strategiji zemlje navedenoj u ovom članku te kako će doprinijeti provedbi Plana za promjenu.
U skladu s načelima učinkovitosti pomoći, strategijom o suradnji unutar AKP-a izbjegava se fragmentacija i osigurava komplementarnost i stvarna dodana vrijednost programima zemalja i regionalnim programima.
6. Osim programskih dokumenata za zemlje i regije, Komisija i AKP preko tajništva AKP-a zajednički sastavljaju strateški dokument o suradnji unutar AKP-a i pripadajući višegodišnji okvirni program, u skladu s načelima uspostavljenima u člancima od 12. do 14. Priloga IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU.
7. Posebne odredbe iz članka 4. stavka 3. mogu biti u obliku posebnih programa potpore, uzimajući u obzir posebne okolnosti iz članka 6. stavka 1.
Članak 6.
Programiranje za zemlje i regije u krizi, postkriznom ili nestabilnom stanju
1. Pri sastavljanju programskih dokumenata za zemlje i regije u krizi, postkriznom ili nestabilnom stanju ili sklone prirodnim katastrofama, u obzir se uzima ranjivost, posebne potrebe i okolnosti stanovništva, zemalja ili regija o kojima je riječ.
Unija ostaje u cijelosti predan provođenju Novog dogovora za angažman u nestabilnim državama i njegovih načela, uključujući usredotočenjem na pet ciljeva za mir i izgradnju države, osiguravanjem lokalne odgovornosti i detaljnim usklađivanjem s nacionalnim planovima razvijenima kao dio provedbe Novog dogovora.
Odgovarajuća pažnja pridat će se sprečavanju i rješavanju sukoba, izgradnji države i uspostavi mira, mjerama pomirenja i obnove nakon sukoba usmjeravajući se posebno na uključivu i zakonitu politiku, sigurnost, pravdu, gospodarske temelje i izgradnju kapaciteta za odgovorno i pravedno pružanje usluga. Posebna pažnja pridat će se ulozi ženâ i perspektivi djece u tim procesima.
Kada su partnerske zemlje ili regije izravno uključene u krizu, postkrizno ili nestabilno stanje, ili su njima zahvaćene, poseban naglasak stavlja se na jaču koordinaciju potpore, oporavka i razvoja svih relevantnih subjekata, uključujući političke inicijative, kako bi se pomogao prijelaz iz izvanredne situacije u fazu razvoja. Programiranjem za zemlje i regije u stanju nestabilnosti ili one koje redovito podliježu prirodnim katastrofama osigurava njihova spremnost za katastrofu i prevencija te upravljanje posljedicama takvih katastrofa, te rješava osjetljivost na šokove i jača otpornost.
2. Za zemlje ili regije koje proživljavaju krizu, postkrizna ili nestabilna stanja može se provesti ad hoc preispitivanje njihove strategije suradnje. Nakon takvih preispitivanja može se predložiti posebna i prilagođena strategija kako bi se osigurao prijelaz prema dugoročnoj suradnji i razvoju, promičući bolju koordinaciju i prijelaz između humanitarnih i razvojnih instrumenata politike.
Članak 7.
Odobravanje i izmjena programskih dokumenata
1. Programski dokumenti i u njima navedene okvirne dodjele odobrava Komisija u skladu s postupkom određenim u članku 14.
Istodobno s dostavom programskih dokumenata Odboru ERF-a, Komisija ih također dostavlja za informaciju Zajedničkoj parlamentarnoj skupštini, u potpunosti poštujući postupak odlučivanja u skladu s glavom IV. ove Uredbe.
Programske dokumente naknadno potvrđuje dotična država ili regija AKP-a kako je navedeno u Prilogu IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU. Zemlje ili regije bez potpisanog programskog dokumenta ostaju prihvatljive za financiranje pod uvjetima utvrđenima u članku 4. stavku 3. ove Uredbe.
2. Strateški dokumenti i višegodišnji okvirni programi, uključujući u njima navedene okvirne dodjele, mogu se prilagoditi uzimajući u obzir preispitivanja predviđena člancima 5., 11. i 14. Priloga IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU.
U skladu s odredbama članka 2. stavka 4. i članka 3. stavka 2. ove Uredbe i oslanjajući se na prethodni ERF i druga iskustva stečena u vezi s poticajima, uključujući i pouke izvučene u vezi s tim, okvirne dodjele za pojedinačne zemlje mogu se nadopuniti, između ostalog, mehanizmom koji se temelji na uspješnosti. U tom pogledu, potvrđujući posebno postupanje s nestabilnim i osjetljivim državama kako bi se osiguralo da se njihove posebne potrebe primjereno uzimaju u obzir, sredstva, ako je moguće do visine tranše za poticanje upravljanja u okviru 10. ERF-a, moraju biti dostupna kako bi se pružili poticaji za reforme usmjerene na rezultate u skladu s Planom za promjenu te za ispunjavanje obveza utvrđenih u Sporazumu o partnerstvu AKP-EU. Odbor ERF-a u skladu s člankom 14. stavkom 2. ove Uredbe, provodi razmjenu mišljenja o mehanizmu koji se temelji na uspješnosti.
3. Postupak određen u članku 14. primjenjuje se i na značajne izmjene koje imaju učinak bitne izmjene strategije, programskih dokumenata i/ili programibilne dodjele sredstava. Dotična država ili regija AKP-a prema potrebi naknadno prihvaća odgovarajuće dopune programskim dokumentima.
4. Na temelju valjano opravdanih razloga hitnosti, kao što su krize ili izravne prijetnje demokraciji, vladavini prava, ljudskim pravima ili temeljnim slobodama, uključujući i slučajeve navedene u članku 6. stavku 2., moguće je primijeniti postupak iz članka 14. stavka 4. radi izmjene programskih dokumenata iz članka 5.
GLAVA III.
PROVEDBA
Članak 8.
Opći okvir za provedbu
Provedba pomoći zemljama i regijama AKP-a kojom upravljaju Komisija i EIB na temelju Sporazuma o partnerstvu AKP-EU provodi se u skladu s Financijskom uredbom iz članka 10. stavka 2. Unutarnjeg sporazuma („Financijska uredba ERF-a”).
Članak 9.
Usvajanje programâ djelovanja, pojedinačnih mjera i posebnih mjera
1. Komisija usvaja godišnje programe djelovanja na temelju okvirnih programskih dokumenata iz članka 5.
U slučaju ponavljajućih djelovanja, ona može usvojiti i višegodišnje programe djelovanja za razdoblje do tri godine.
Ako je potrebno i opravdano, djelovanje može biti usvojeno kao pojedinačna mjera prije ili poslije usvajanja godišnjih ili višegodišnjih programa djelovanja.
2. Programe djelovanja i pojedinačne mjere sastavlja Komisija s partnerskom zemljom ili regijom, uključujući države članice koje su lokalno zastupljene i prema potrebi u koordinaciji s drugim donatorima, posebno u slučajevima zajedničkog programiranja, te EIB-om. Države članice koje nisu lokalno zastupljene bit će obaviještene o aktivnostima u tom području.
Programi djelovanja sadržavaju poseban opis svake predviđene aktivnosti. U tom opisu navode se ciljevi koji se žele postići, očekivani rezultati i glavne aktivnosti.
U opisu se utvrđuju očekivani rezultati s obzirom na izlazne podatke, ishode i učinke, s kvantificiranim ili kvalificiranim ciljevima, te pružaju objašnjenja o vezama između svakog, kao i s ciljevima postavljenima u višegodišnjem okvirnom programu. Izlazni podaci i u načelu ishodi imaju posebne, mjerljive i realne pokazatelje, s osnovnim postavkama i vremenski ograničenim referentnim vrijednostima, usklađeni su s izlaznim podacima partnerske zemlje ili regije i referentnim vrijednostima u najvećoj mogućoj mjeri. Gdje je to važno, provodi se analiza troškova i koristi.
U opisu se navode rizici, prema potrebi s prijedlozima za njihovo smanjenje, analiza okolnosti i ključnih dionika u konkretnom sektoru, metode provedbe, proračun i okvirni raspored te, u slučaju proračunske potpore, kriteriji za isplatu, uključujući moguće promjenjive tranše. U njemu se također određuju sve povezane mjere potpore i dogovori za praćenje, reviziju i ocjenjivanje.
Prema potrebi u opisu se navodi komplementarnost s postojećim ili planiranim aktivnostima EIB-a u partnerskoj zemlji ili regiji.
3. U slučajevima iz članka 4. stavka 3. i u slučajevima nepredviđenih i valjano utemeljenih potreba ili izvanrednih okolnosti, Komisija može usvojiti posebne mjere, uključujući mjere radi olakšanja prijelaza s pomoći u nuždi na dugoročne razvojne aktivnosti ili mjere kako bi se ljude bolje pripremilo na suočavanje s opetovanim krizama.
4. Programe djelovanja i pojedinačne mjere navedene u stavku 1. za koje financijska pomoć Unije premašuje 5 milijuna EUR te posebne mjere za koje financijska pomoć Unije premašuje 10 milijuna EUR usvaja Komisija u skladu s postupkom određenim u članku 14. ove Uredbe. Taj postupak nije potreban za programe djelovanja i mjere ispod tih pragova te za njihove neznatne izmjene. Neznatne izmjene su tehnička usklađenja poput produžetka razdoblja provedbe, preraspodjele sredstava unutar predviđenog proračuna ili povećanje ili smanjenje proračuna za manje od 20 % od početnog proračuna, ali ne prelazeći 10 milijuna EUR, pod uvjetom da te izmjene ne utječu znatno na ciljeve početnog programa djelovanja ili mjere. U takvim slučajevima programe djelovanja i mjere te njihove neznatne izmjene usvaja Komisija koja o tome obavješćuje Odbor ERF-a u roku od mjesec dana od njihova usvajanja.
Svaka država članica može zahtijevati povlačenje projekta ili programa iz programa djelovanja podnesenog Odboru ERF-a u skladu s postupkom iz članka 14. ove Uredbe. Ako taj zahtjev podrži blokirajuća manjina država članica kako je utvrđeno u članku 8. stavku 3. u vezi s člankom 8. stavkom 2. Unutarnjeg sporazuma, program djelovanja Komisija usvaja bez dotičnog projekta ili programa. Osim ako Komisija, u skladu s mišljenjima država članica u Odboru ERF-a, ne želi nastaviti s povučenim projektom ili programom, on se u kasnijem razdoblju ponovno podnosi Odboru ERF-a izvan programa djelovanja u obliku pojedinačne mjere koju potom usvaja Komisija u skladu s postupkom utvrđenim u članku 14. ove Uredbe.
Na temelju valjano opravdanih razloga hitnosti poput kriza, prirodnih katastrofa ili katastrofa uzrokovanih ljudskim djelovanjem ili izravnih prijetnji demokraciji, vladavini prava, ljudskim pravima ili temeljnim slobodama, Komisija može usvojiti pojedinačne ili posebne mjere ili izmjene postojećih programa djelovanja i mjera u skladu s postupkom iz članka 14. stavka 4. ove Uredbe.
5. Komisija usvaja posebne programe djelovanja za rashode potpore iz članka 6. Unutarnjeg sporazuma u skladu s postupkom određenim u članku 14. ove Uredbe. Sve promjene programa djelovanja za rashode potpore usvajaju se u skladu s istim postupkom.
6. Odgovarajuća analiza okoliša, uključujući s obzirom na klimatske promjene, biološku raznolikost i povezane društvene učinke, poduzima se na razini projekta, prema potrebi uključujući procjenu utjecaja na okoliš (EIA) za ekološki osjetljive projekte, posebno ako postoji vjerojatnost da imaju značajne nepovoljne učinke na okoliš i/ili društvo koji su osjetljivi, raznoliki ili nezabilježeni. Taj se pregled odvija u skladu s međunarodno priznatim praksama. Gdje je to važno, pri provedbi sektorskih programa koriste se strateške procjene utjecaja na okoliš (SEA). Osigurava se da su zainteresirani dionici uključeni u procjene utjecaja na okoliš te javni pristup rezultatima.
Članak 10.
Dodatni doprinosi država članica
1. Države članice mogu na vlastitu inicijativu osigurati Komisiji ili EIB-u dobrovoljne doprinose u skladu s člankom 1. stavkom 9. Unutarnjeg sporazuma kako bi doprinijele postizanju ciljeva Sporazuma o partnerstvu AKP-EU izvan okvira zajedničkog sufinanciranja. Takvi doprinosi ne utječu na sveukupnu dodjelu sredstava u okviru 11. ERF-a. S njima se postupa na jednak način kao i s redovitim doprinosima država članica iz članka 1. stavka 2. Unutarnjeg sporazuma, osim u slučaju odredaba u člancima 6. i 7. Unutarnjeg sporazuma za koje se mogu utvrditi posebni dogovori u bilateralnom sporazumu o doprinosima.
2. Namjenska raspodjela provodi se samo u valjano utemeljenim okolnostima, na primjer u odgovoru na izvanredne prilike iz članka 4. stavka 3. U tom slučaju dobrovoljni doprinosi povjereni Komisiji tretiraju se kao namjenski prihodi u skladu s Financijskom uredbom ERF-a.
3. Dodatna sredstva uključuju se u postupak programiranja i revizije te u godišnje programe djelovanja, pojedinačne mjere i posebne mjere iz ove Uredbe i odražavaju odgovornost partnerske zemlje ili regije.
4. Svaku nastalu promjenu u programima djelovanja, pojedinačnim mjerama ili posebnim mjerama usvaja Komisija u skladu s člankom 9.
5. Države članice koje povjeravaju Komisiji ili EIB-u dodatne dobrovoljne doprinose kako bi se doprinijelo postizanju ciljeva Sporazuma o partnerstvu AKP-EU unaprijed obavješćuju Vijeće i Odbor ERF-a ili Odbor IF-a o tim doprinosima.
Članak 11.
Porezi, pristojbe i davanja
Pomoć Unije ne uzrokuje niti pokreće naplatu posebnih poreza, pristojbi ili davanja.
Ne dovodeći u pitanje članak 31. Priloga IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, takvi porezi, pristojbe i davanja mogu biti prihvatljivi pod uvjetima utvrđenima u Financijskoj uredbi ERF-a.
Članak 12.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere i osigurava da su, pri provedbi djelovanja financiranih na temelju ove Uredbe, financijski interesi Unije zaštićeni primjenom preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i bilo koje druge nezakonite aktivnosti učinkovitim provjerama te, ako se otkriju nepravilnosti, naplatom, ili prema potrebi, povratom iznosâ koji su pogrešno isplaćeni i, prema potrebi, učinkovitim, razmjernim i odvraćajućim administrativnim i financijskim kaznama.
2. Komisija ili njezini predstavnici te Revizorski sud ovlašteni su za provedbu revizije ili, u slučaju međunarodnih organizacija, za provjeru u skladu sa sporazumima sklopljenima s njima i provjeru, na temelju dokumenata i terenskih provjera, svih korisnika bespovratnih sredstava, izvođača i podizvođača koji su primili sredstva Unije na temelju ove Uredbe.
3. Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) može provoditi istrage, uključujući provjere i inspekcije na terenu, u skladu s odredbama i postupcima utvrđenima u Uredbi (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13) te Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (14) radi utvrđivanja je li došlo do prijevare, korupcije ili bilo koje druge nezakonite aktivnosti koja utječe na financijske interese Unije u vezi sa sporazumom o bespovratnim sredstvima, odlukom o bespovratnim sredstvima ili ugovorom financiranim na temelju ove Uredbe.
4. Ne dovodeći u pitanje stavke 1., 2. i 3., sporazumi o suradnji s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama, ugovori, sporazumi o bespovratnim sredstvima te odluke o bespovratnim sredstvima koji proizlaze iz provedbe ove Uredbe sadrže odredbe kojima se izričito ovlašćuju Komisija, Revizorski sud i OLAF za provedbu takvih revizija, provjera i inspekcija na terenu u skladu s njihovim nadležnostima.
Članak 13.
Pravila o nacionalnosti i podrijetlu za javnu nabavu, bespovratna sredstva i druge postupke dodjele
Pravila o nacionalnosti i podrijetlu za javnu nabavu, bespovratna sredstva i druge postupke dodjele određena su u članku 20. Priloga IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU.
GLAVA IV.
POSTUPCI ODLUČIVANJA
Članak 14.
Odgovornosti Odbora ERF-a
1. Odbor ERF-a osnovan člankom 8. Unutarnjeg sporazuma daje svoje mišljenje u skladu s postupkom određenim u stavcima 3. i 4. ovog članka.
Promatrač EIB-a sudjeluje u radu Odbora ERF-a u pogledu pitanja koja se odnose na EIB.
2. Zadaće Odbora ERF-a obuhvaćaju odgovornosti utvrđene u glavama II. i III. ove Uredbe:
(a)
programiranje pomoći Unije u okviru 11. ERF-a i preispitivanje programiranja posebno u odnosu na nacionalne i regionalne strategije te strategije unutar AKP-a i
(b)
praćenje provedbe i procjene pomoći Unije, između ostaloga s obzirom na učinak pomoći na smanjenje siromaštva, sektorske aspekte, međusektorske probleme, funkcioniranje koordinacije na terenu s državama članicama i drugim donatorima te napredak u načelima učinkovitosti pomoći iz članka 2.
Za programe proračunskih potpora o kojima je Odbor ERF-a izrazio pozitivno mišljenje, ali koji su obustavljeni tijekom provedbe, Komisija unaprijed izvješćuje Odbor o obustavi i naknadnoj odluci o nastavku isplata.
Svaka država članica može u svakom trenutku zatražiti od Komisije da osigura Odboru ERF-a informacije te da održi razmjenu mišljenja o pitanjima povezanima sa zadaćama iz ovog stavka. Takva razmjena mišljenja može dovesti do sastavljanja preporuka država članica, koje Komisija uzima u obzir.
3. Kada je zatraženo mišljenje Odbora ERF-a, predstavnik Komisije Odboru ERF-a dostavlja nacrt mjera koje treba poduzeti u rokovima određenim u Odluci Vijeća o pravilima i postupcima Odbora ERF-a iz članka 8. stavka 5. Unutarnjeg sporazuma. Odbor ERF-a donosi mišljenje u roku koji predsjednik može utvrditi u skladu sa žurnošću predmeta koji ne smije biti dulji od 30 dana. EIB sudjeluje u razmjeni mišljenja. Mišljenje se usvaja kvalificiranom većinom određenom u članku 8. stavku 3. Unutarnjeg sporazuma na temelju glasova država članica ponderiranih na način određen u članku 8. stavku 2. Unutarnjeg sporazuma.
Kada Odbor ERF-a usvoji mišljenje, Komisija usvaja mjere koje se primjenjuju bez odlaganja.
Međutim, ako te mjere nisu u skladu s mišljenjem Odbora ERF-a, Komisija o tim mjerama odmah obavješćuje Vijeće. U tom slučaju, Komisija odgađa primjenu mjera za razdoblje koje u načelu ne prelazi 30 dana od dana takve obavijesti, ali koje se može produljiti za razdoblje do 30 dana u iznimnim prilikama. Vijeće tijekom tog razdoblja može istom kvalificiranom većinom kao Odbor ERF-a donijeti drukčiju odluku.
4. Na temelju valjano opravdanih razloga hitnosti kao što je navedeno u članku 7. stavku 4. i članku 9. stavku 4., Komisija usvaja mjere koje primjenjuje odmah, bez prethodnog podnošenja Odboru ERF-a, a one ostaju na snazi za vrijeme trajanja usvojenog ili izmijenjenog dokumenta, programa djelovanja ili mjere.
Najkasnije 14 dana nakon njihova usvajanja predsjednik podnosi mjere Odboru ERF-a kako bi dobio njegovo mišljenje.
U slučaju da Odbor ERF-a dostavi negativno mišljenje u skladu s ovim člankom stavkom 3., Komisija odmah ukida usvojene mjere u skladu s prvim podstavkom ovog stavka.
Članak 15.
Instrument mirovne pomoći za Afriku
U okvirnim programima unutar AKP-a namjenski se raspoređuje financiranje za instrument mirovne pomoći za Afriku. To financiranje može se nadopuniti regionalnim okvirnim programima. Poseban postupak primjenjuje se kako slijedi:
(a)
na zahtjev Afričke unije, potvrđen od Odbora veleposlanika država AKP-a, Komisija priprema višegodišnje programe djelovanja u kojima se određuju ciljevi koje treba ispuniti, područje primjene i priroda mogućih intervencija te provedbeni dogovori; dogovoreni format za izvješćivanje utvrđuje se na interventnoj razini. U prilogu svakog programa djelovanja opisuju se posebni postupci za odlučivanje za svaku moguću vrstu intervencije u skladu s njezinom prirodom, veličinom i žurnošću;
(b)
o programima djelovanja, uključujući prilog iz točke (a), i svim njihovim izmjenama raspravljaju relevantne pripremne radne skupine Vijeća te Politički i sigurnosni odbor te ih odobrava Coreper kvalificiranom većinom kako je utvrđeno u članku 8. stavku 3. Unutarnjeg sporazuma prije nego ih usvoji Komisija;
(c)
programi djelovanja, isključujući prilog iz točke (a), temelj su financijskog sporazuma koji trebaju sklopiti Komisija i Afrička unija;
(d)
svaka intervencija koju treba provesti na temelju sporazuma o financiranju podložna je prethodnom odobrenju Političkog i sigurnosnog odbora; relevantne pripremne radne skupine Vijeća pravodobno se obavješćuju ili se, barem kada se trebaju financirati nova djelovanja za podršku miru, a prije njihova dostavljanja Političkom i sigurnosnom odboru, s njima savjetuje u skladu s posebnim postupcima odlučivanja iz točke (a) kako bi se osiguralo da se, osim vojne i sigurnosne dimenzije, u obzir uzmu razvojni i financijski aspekti predviđenih mjera. Ne dovodeći u pitanje financiranje djelovanja za podršku miru, posebna se pozornost pridaje aktivnostima koje su priznate kao ODA;
(e)
Komisija jednom godišnje na zahtjev Vijeća ili Odbora ERF-a sastavlja izvješće o radu u pogledu uporabe sredstava radi informiranja Vijeća i Odbora ERF-a, praveći razliku između preuzetih obveza i isplata u okviru ODA-e i onih izvan okvira ODA-e.
Na kraju prvog višegodišnjeg programa djelovanja, Unija i njezine države članice preispitat će rezultate i postupke instrumenta mirovne pomoći za Afriku i raspravit će o mogućnostima u pogledu budućeg financiranja. U tom kontekstu te kako bi instrument mirovne pomoći za Afriku postavila na čvršće temelje, Unija i njezine države članice održat će rasprave o pitanju financiranja djelovanja za podršku miru, uključujući ona koja se financiraju iz ERF-a, te o pitanju održive potpore Unije afričkim djelovanjima za podršku miru nakon 2020. Uz to, Komisija će provesti procjenu instrumenta najkasnije 2018.
Članak 16.
Odbor instrumenta pomoći ulaganju
1. Odbor instrumenta pomoći ulaganju (IF) osnovan pod pokroviteljstvom EIB-a u skladu s člankom 9. Unutarnjeg sporazuma čine predstavnici država članica i predstavnik Komisije. Promatrač iz Glavnog tajništva Vijeća i promatrač iz Europske službe za vanjsko djelovanje pozvani su na sudjelovanje. Svaka država članica, kao i Komisija, imenuje po jednog predstavnika i jednog zamjenika. S ciljem održavanja kontinuiteta, predsjednika Odbora IF-a biraju članovi Odbora IF-a između sebe na razdoblje od dvije godine. EIB Odboru osigurava usluge tajništva i potpore. Glasuju isključivo članovi Odbora IF-a koje su odredile države članice ili njihovi zamjenici.
Vijeće jednoglasno donosi poslovnik Odbora IF-a na temelju prijedloga koji sastavlja EIB nakon savjetovanja s Komisijom.
Odbor IF-a odlučuje kvalificiranom većinom. Glasovi se ponderiraju kako je utvrđeno u članku 8. Unutarnjeg sporazuma.
Odbor IF-a sastaje se najmanje četiri puta godišnje. Dodatni sastanci mogu se sazvati na zahtjev EIB-a ili članova Odbora IF-a, kako je određeno u poslovniku. Pored toga, Odbor IF-a može dati mišljenje pisanim postupkom u skladu s poslovnikom.
2. Odbor IF-a odobrava:
(a)
operativne smjernice o provedbi IF-a;
(b)
investicijske strategije i poslovne planove IF-a, uključujući pokazatelje uspješnosti, na temelju ciljeva Sporazuma o partnerstvu AKP-EU i općih načela razvojne politike Unije;
(c)
godišnja izvješća IF-a;
(d)
svaki dokument opće politike, uključujući izvješća o procjeni, u vezi s IF-om.
3. Odbor IF-a daje mišljenje o:
(a)
prijedlozima za dodjelu kamatne subvencije na temelju članka 2. stavka 7. i članka 4. stavka 2. točke (b) Priloga II. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU. U tim slučajevima Odbor IF-a također donosi mišljenje o uporabi takvih kamatnih subvencija;
(b)
prijedlozima za ulaganje IF-a za svaki projekt u pogledu kojeg je Komisija dala negativno mišljenje;
(c)
drugim prijedlozima koji se odnose na IF, a koji se temelje na općim načelima određenim u operativnim smjernicama IF-a;
(d)
prijedlozima koji se odnose na izradu EIB-ova okvira za mjerenje rezultata u mjeri u kojoj je taj okvir primjenjiv na aktivnosti na temelju Sporazuma o partnerstvu AKP-EU.
Kako bi se pojednostavio postupak odobrenja za male aktivnosti, Odbor IF-a može dati povoljno mišljenje o prijedlozima EIB-a za globalnu dodjelu (kamatne subvencije, tehnička pomoć) ili za globalno odobrenje (pozajmice, kapital), koje potom EIB bez daljnjeg mišljenja Odbora IF-a i/ili Komisije može dalje dodijeliti pojedinim projektima u skladu s kriterijima određenim u globalnoj dodjeli ili odobrenju, uključujući najveću daljnju dodjelu po projektu.
Pored toga, upravljačka tijela EIB-a mogu s vremena na vrijeme tražiti da Odbor IF-a donese mišljenje o svim financijskim prijedlozima ili o određenim kategorijama financijskih prijedloga.
4. EIB pravodobno dostavlja Odboru IF-a sve predmete koji zahtijevaju odobrenje ili mišljenje Odbora IF-a, kako je predviđeno u stavcima 2. i 3. Svi prijedlozi dostavljeni Odboru IF-a na mišljenje daju se u skladu s relevantnim kriterijima i načelima određenim u operativnim smjernicama IF-a.
5. EIB blisko surađuje s Komisijom i prema potrebi usklađuje svoje aktivnosti s drugim donatorima. EIB osobito:
(a)
priprema ili revidira zajednički s Komisijom operativne smjernice IF-a iz stavka 2. točke (a). EIB se smatra odgovornim za usklađivanje sa smjernicama i osigurava usklađenost projekata koje podupire s međunarodnim socijalnim i okolišnim standardima te njihovu koherentnost s ciljevima Sporazuma o partnerstvu AKP-EU i s općim načelima razvojne politike Unije i s relevantnim nacionalnim i regionalnim strategijama suradnje;
(b)
traži mišljenje Komisije pri pripremi investicijskih strategija, poslovnih planova i dokumenata opće politike;
(c)
obavješćuje Komisiju o projektima kojima upravlja u skladu s člankom 18. stavkom 1. U fazi procjene projekta EIB zahtijeva mišljenje Komisije o njegovoj usklađenosti s relevantnom nacionalnom strategijom za suradnju ili regionalnom strategijom za suradnju ili, ovisno o slučaju, s općim ciljevima IF-a;
(d)
osim kamatnih subvencija koje pripadaju globalnoj dodjeli iz stavka 3. točke (a), također traži suglasnost Komisije u fazi procjene projekta o svim prijedlozima dostavljenima Odboru IF-a za kamatne subvencije u pogledu njihove usklađenosti s člankom 2., stavkom 7. i člankom 4. stavkom 2. Priloga II. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU te s kriterijima određenim u operativnim smjernicama IF-a.
Ako Komisija u roku od tri tjedna od podnošenja prijedloga ne dostavi negativno mišljenje o tom prijedlogu, smatra se da je dala povoljno mišljenje ili da je suglasna s prijedlogom. U vezi s mišljenjima za financijske projekte ili projekte javnoga sektora i suglasnosti za kamatne subvencije, Komisija može tražiti da joj se konačni projektni prijedlog dostavi na mišljenje ili odobrenje dva tjedna prije dostave Odboru IF-a.
6. EIB ne nastavlja s djelovanjem iz stavka 3. točaka (a), (b) i (c) ako Odbor IF-a nije dao povoljno mišljenje.
Nakon dobivanja povoljnog mišljenja Odbora IF-a, EIB odlučuje o prijedlogu u skladu sa svojim procedurama. Posebno može odlučiti prekinuti aktivnosti u vezi s prijedlogom. EIB periodično obavješćuje Odbor IF-a i Komisiju o slučajevima u kojima je odlučio ne nastaviti aktivnosti u vezi s prijedlogom.
Za zajmove iz vlastitih sredstava i za ulaganja IF-a za koje nije potrebno mišljenje Odbora IF-a, EIB odlučuje o prijedlogu u skladu s vlastitim postupcima, a u slučaju IF-a u skladu s operativnim smjernicama IF-a i investicijskim strategijama koje je odobrio Odbor IF-a.
Neovisno o negativnom mišljenju Odbora IF-a o prijedlogu za dodjelu kamatne subvencije, EIB može odobriti dotični zajam bez povlastice kamatne subvencije. EIB periodično obavješćuje Odbor IF-a i Komisiju o svim slučajevima kada odluči tako odobriti zajam.
EIB, podložno uvjetima određenim u operativnim smjernicama IF-a i uvjetu da ključni cilj dotičnog zajma ili ulaganja IF-a ostane nepromijenjen, može odlučiti izmijeniti uvjete za zajam IF-a ili ulaganje o kojem je Odbor IF-a dao povoljno mišljenje u skladu sa stavkom 3. ili bilo koji zajam za koji je Odbor IF-a dao povoljno mišljenje u vezi s kamatnim subvencijama. EIB posebno može odlučiti povećati iznos zajma ili ulaganja IF-a za do 20 %.
Takvo povećanje za projekte s kamatnim subvencijama iz članka 2. stavka 7. Priloga II. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU može rezultirati razmjernim povećanjem vrijednosti kamatne subvencije. EIB periodično obavješćuje Odbor IF-a i Komisiju o svim slučajevima takvog djelovanja. Ako je za projekte na temelju članka 2. stavka 7. Priloga II. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU zatraženo povećanje vrijednosti subvencije, Odbor IF-a mora dostaviti mišljenje prije daljnjeg djelovanja EIB-a.
7. EIB upravlja ulaganjima IF-a i svim sredstvima na računu IF-a u skladu s ciljevima Sporazuma o partnerstvu AKP-EU. EIB posebno može sudjelovati u upravljačkim i nadzornim tijelima pravnih osoba u koja je uložen IF te se u skladu s operativnim smjernicama IF-a može nagoditi, može ukinuti i izmijeniti prava na temelju IF-a.
GLAVA V.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 17.
Sudjelovanje treće zemlje ili regije
Kako bi se osigurala koherentnost i učinkovitost pomoći Unije, Komisija može odlučiti da su zemlje u razvoju koje ne pripadaju AKP-u i regionalna integracijska tijela u kojima sudjeluje AKP koja promiču regionalnu suradnju i integraciju, a koji su prihvatljivi za pomoć Unije u okviru drugih financijskih instrumenata Unije za vanjsko djelovanje, prihvatljivi za sredstva iz članka 1. stavka 2. točke (a) podtočke i. Unutarnjeg sporazuma, u slučaju da je dotični projekt ili program regionalne ili prekogranične prirode i usklađen s člankom 6. Priloga IV. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU. Prekomorske zemlje i područja koji ostvaruju pravo na pomoć Unije na temelju Odluke Vijeća 2013/755/EU te najudaljenije regije Unije mogu također sudjelovati u projektima ili programima regionalne suradnje; financiranje kojim se omogućuje sudjelovanje tih područja ili najudaljenijih regija nadopunjuje sredstva iz članka 1. stavka 2. točke (a) podtočke i. Unutarnjeg sporazuma. Cilj jače suradnje među državama članicama, najudaljenijim regijama Unije, PZP-ovima i državama AKP-a trebao bi se uzeti u obzir i, prema potrebi, trebaju se uspostaviti koordinacijski mehanizmi. Osiguravanje tih sredstava i vrsta financiranja iz Uredbe Vijeća (EU) 2015/323 (15) može se odrediti u strateškim dokumentima, višegodišnjim okvirnim programima te u programima djelovanja i mjerama iz članka 9. ove Uredbe.
Članak 18.
Praćenje, izvješćivanje i procjena pomoći ERF-a
1. Komisija i EIB redovito prate svoja financirana djelovanja i mjere te provjeravaju napredak prema postizanju očekivanih rezultata. Komisija također provodi procjenu učinka i učinkovitosti svojih sektorskih politika i djelovanja te učinkovitosti programiranja, prema potrebi putem neovisnih vanjskih procjena. Uzimaju se u obzir preporuke Vijeće za provedbu neovisnih vanjskih procjena. Procjene bi se trebale temeljiti na načelima dobre prakse OECD-DAC-a te se njima nastoji utvrditi jesu li posebni ciljevi ostvareni, uzimajući u obzir ravnopravnost spolova, te oblikovati preporuke i osigurati dokaze kako bi se olakšalo učenje radi poboljšanja budućih aktivnosti. Te se procjene provode na temelju prethodno definiranih, jasnih i transparentnih pokazatelja te, prema potrebi, pokazatelja koji su specifični za pojedinu zemlju i mjerljivi.
EIB periodično obavješćuje Komisiju i države članice o provedbi projekata financiranih iz sredstava u okviru 11. ERF-a kojima upravlja, slijedeći postupke određene u operativnim smjernicama IF-a.
2. Komisija u informativne svrhe šalje svoja izvješća o procjeni, zajedno s odgovorom službi na glavne preporuke, državama članicama, putem Odbora ERF-a, te EIB-u. Na zahtjev države članice u Odboru ERF-a može se raspravljati o svim procjenama, uključujući preporuke i daljnja postupanja. U tim će slučajevima Komisija nakon godinu dana izvijestiti Odbor ERF-a o provedbi dogovorenih daljnjih postupanja. Rezultati se zatim ponovno uvrštavaju u planiranje programa i dodjelu sredstava.
3. Komisija u prikladnoj mjeri uključuje sve relevantne dionike u fazu procjene pomoći Unije predviđene ovom Uredbom te prema potrebi može nastojati provesti zajedničke procjene u suradnji s državama članicama, drugim donatorima i razvojnim partnerima.
4. Komisija ispituje napredak u provedbi 11. ERF-a, uključujući višegodišnje okvirne programe, a počevši od 2016. Vijeću dostavlja godišnje izvješće o provedbi. Izvješće će uključivati analizu ključnih izlaznih podataka i ishoda te, kad god je moguće, doprinos financijske pomoći Unije učincima. U tu svrhu izradit će se okvir rezultata. To izvješće također se šalje Europskom parlamentu, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija.
5. Godišnje izvješće također sadrži informacije koje se odnose na prethodnu godinu o financiranim mjerama, rezultatima praćenja i procjene, ulozi relevantnih razvojnih partnera te o izvršenju obveza i odobrenih sredstava za plaćanje podijeljenih prema zemlji, regiji i sektoru suradnje. Ono također sadrži kvalitativnu analizu prvotno predviđenih i ostvarenih rezultata koja se temelji, između ostalog, na podacima iz sustavâ praćenja, te naknadno praćenje stečenih iskustava.
6. U izvješću se upotrebljavaju, koliko je to moguće, konkretni i mjerljivi pokazatelji njezine uloge pri postizanju ciljeva Sporazuma o partnerstvu AKP-EU. Izvješće također odražava glavna stečena iskustva i daljnja postupanja na temelju preporuka procjena iz prethodnih godina. U izvješću se također procjenjuje, kada je to moguće i važno, poštovanje načela učinkovitosti pomoći, uključujući za inovativne financijske instrumente.
7. Unija i države članice provode, najkasnije do kraja 2018., pregled uspješnosti, ocjenjujući do kojeg su stupnja ostvarene obveze i isplate te rezultate i učinak osigurane pomoći na temelju izlaznih podataka, ishoda i pokazatelja učinka kojima se mjeri učinkovitost uporabe sredstava kao i učinkovitost ERF-a. Taj pregled također obuhvaća doprinos financiranih mjera ostvarenju ciljeva Sporazuma o partnerstvu AKP-EU te prioritetima Unije kako su navedeni u Planu za promjenu. Izvješće se sastavlja na temelju prijedloga Komisije.
8. EIB Odboru IF-a pruža informacije o napretku u postizanju ciljeva IF-a. U skladu s člankom 6.b Priloga II. Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, ukupna uspješnost IF-a podložna je zajedničkoj provjeri sredinom i krajem 11. ERF-a. Srednjoročno preispitivanje provodi neovisni vanjski stručnjak u suradnji s EIB-om i ono se dostavlja na raspolaganje Odboru IF-a.
Članak 19.
Rashodi djelovanja u vezi s klimom i bioraznolikošću
Godišnja procjena sveukupnog troška u odnosu na djelovanja u vezi s klimom i bioraznolikošću provodi se na temelju usvojenih okvirnih programskih dokumenata. Sredstva dodijeljena u kontekstu ERF-a podliježu sustavu godišnjeg praćenja koji se temelji na metodologiji OECD-a („Rio markeri”), ne isključujući primjenu preciznijih metodologija ondje gdje su dostupne, integriranih u postojeće metodologije za upravljanje učinkom programâ Unije, kako bi se odredili rashodi povezani s djelovanjem u vezi s klimom i bioraznolikošću na razini programa djelovanja, pojedinačnih i posebnih mjera iz članka 9. i zabilježenih u procjenama i godišnjim izvješćima.
Članak 20.
Europska služba za vanjsko djelovanje
Ova Uredbe primjenjuje se u skladu s Odlukom 2010/427/EU.
Članak 21.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu, 2. ožujka 2015.