РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 525/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза и отмяна на Решение № 280/2004/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото (4) беше създадена рамка за мониторинг на антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията на парникови газове по поглътители, за оценка на напредъка по отношение на спазването на ангажиментите, свързани с тези емисии, и за изпълнение на изискванията за мониторинг и докладване съгласно Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) (5) и Протокола от Киото (6) в Съюза. За да се вземат предвид най-новите и бъдещите насоки на развитие в международен план, свързани с РКООНИК и Протокола от Киото, и за да се изпълнят новите изисквания за мониторинг и докладване, предвидени в правото на Съюза, решение № 280/2004/ЕО следва да бъде заменено.
(2)
Решение № 280/2004/ЕО следва да бъде заменено с регламент предвид по-големия обхват на правото на Съюза, включването на допълнителни категории лица, до които се отнасят задълженията, по-комплексното и в голяма степен техническо естество на въведените разпоредби, нарасналата нужда от уеднаквени правила, приложими в целия Съюз, както и с цел да се улесни прилагането.
(3)
Крайната цел на РКООНИК е стабилизирането на концентрациите на парникови газове в атмосферата на ниво, което би предотвратило опасна антропогенна намеса в климатичната система. За постигането на тази цел общото повишение на световната средногодишна температура на повърхността не трябва да надхвърля прединдустриалните равнища с повече от 2 °C.
(4)
Съществува необходимост от задълбочен мониторинг и докладване и от редовна оценка на емисиите на парникови газове в Съюза и държавите членки, както и на усилията на Съюза и държавите членки за противодействие на изменението на климата.
(5)
Решение 1/CP.15 на Конференцията на страните по РКООНИК („Решение 1/CP.15“) и Решение 1/CP.16 на Конференцията на страните по РКООНИК („Решение 1/CP.16“) допринесоха значително за напредъка към преодоляването на свързаните с изменението на климата предизвикателства по балансиран начин. С тези решения се въведоха нови изисквания за мониторинг и докладване, приложими към осъществяването на амбициозните намаления на емисиите, за които Съюзът и неговите държави членки са поели ангажимент, и се предостави помощ на развиващите се страни. В тези решения беше отчетено също, че е важно адаптирането към изменението на климата да се разглежда в същия приоритетен ред, както смекчаването на последиците от него. В Решение 1/СР.16 също се изисква развитите страни да разработят стратегии или планове за развитие с ниски нива на въглеродни емисии. Очаква се тези стратегии или планове да допринесат за изграждането на общество с ниски нива на въглеродни емисии и да осигурят траен висок растеж и устойчиво развитие, както и икономически ефективно преминаване към изпълнението на дългосрочната цел за климата с надлежно отчитане на междинните етапи. Настоящият регламент следва да улесни изпълнението на тези изисквания за мониторинг и докладване.
(6)
Наборът от правни актове на Съюза, приет през 2009 г., наричан „пакет относно климата и енергетиката“, и по-специално Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (7) и Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за изменение на Директива 2003/87/ЕО с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността (8), отбелязва още един твърд ангажимент от страна на Съюза и държавите членки значително да намалят своите емисии на парникови газове. Системата на Съюза за мониторинг и докладване на емисиите следва също да бъде актуализирана в светлината на новите изисквания съгласно посочените два законодателни акта.
(7)
РКООНИК задължава Съюза и неговите държави членки да разработват, периодично да осъвременяват, да публикуват и да предоставят на Конференцията на страните национални инвентаризации на антропогенните емисии по източници и поглъщането от поглътители за всички парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол от 1987 г. за веществата, които нарушават озоновия слой, към Виенската конвенция за защита на озоновия слой (9) („Монреалски протокол“), като използват сравними методологии, договорени от Конференцията на страните.
(8)
В член 5, параграф 1 от Протокола от Киото се изисква от Съюза и от държавите членки да създадат и поддържат национална система за оценка на антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за всички парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол, за да се гарантира изпълнението на другите разпоредби на Протокола от Киото. При спазването на това изискване Съюзът и държавите членки следва да прилагат ръководните принципи за националните системи, които се съдържат в приложението към Решение 19/CMP.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото („Решение 19/СМР.1“). Освен това в Решение 1/СР.16 също се изисква въвеждането на национални мерки за оценка на антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за всички парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол. Настоящият регламент следва да даде възможност тези две изисквания да бъдат изпълнени.
(9)
Кипър и Малта са включени в приложение I към РКООНИК съгласно Решение 10/CP.17 на Конференцията на страните по РКООНИК, което поражда действие от 9 януари 2013 г., и съответно Решение 3/CP.15 на Конференцията на страните по РКООНИК, което поражда действие от 26 октомври 2010 г.
(10)
Опитът при изпълнението на Решение № 280/2004/ЕО показа, че е необходимо да се увеличат взаимодействието и съгласуваността с докладването по други правни инструменти, по-специално с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (10), с Регламент (ЕО) № 166/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 г. за създаване на Европейски регистър за изпускането и преноса на замърсители (11), с Директива 2001/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители (12), с Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно някои флуорирани парникови газове (13) и с Регламент (ЕО) № 1099/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г. относно статистиката за енергийния сектор (14). Макар рационализирането на изискванията за докладване да налага изменението на отделни правни инструменти, използването на съгласувани данни за докладване на емисиите на парникови газове е от решаващо значение, за да се осигури качеството на докладването на емисиите.
(11)
В четвъртия доклад за оценка на Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК) беше установено, че потенциалът за глобално затопляне (ПГЗ) на азотния трифлуорид (NF3) е около 17 000 пъти по-голям от този на въглеродния диоксид (CO2). NF3 все по-често се използва в електрониката като заместител на перфлуорвъглеродите (PFC) и серния хексафлуорид (SF6). В съответствие с член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) политиката на Съюза в областта на околната среда трябва да се основава на принципа на предпазните мерки. Този принцип изисква мониторинг на NF3, за да се оценят нивата на емисиите в Съюза и, ако е необходимо, да се определят действия за смекчаване на последиците.
(12)
Данните, които понастоящем се докладват от националните инвентаризации на парниковите газове, в националните регистри и в регистрите на Съюза, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не попадат в обхвата на Директива 2003/87/ЕО. При приемането на задължения за докладване Съюзът следва да не налага на държавите членки и на малките и средните предприятия (МСП) тежест, която не е пропорционална на преследваните цели. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само малка част от общите емисии на парникови газове и създаването на система за докладване на тези емисии би представлявало неоправдана тежест, като се имат предвид съществуващите изисквания за сектора в по-широк смисъл съгласно Директива 2003/87/ЕО. Ето защо емисиите на CO2 от категорията източник „1.А.3.А. гражданско въздухоплаване“ съгласно МКИК следва да се разглеждат като равни на нула за целите на член 3 и член 7, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО.
(13)
За да се осигури ефективността на системата за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове, е необходимо да се избягва всякакво допълнително добавяне на финансова и административна тежест към тежестта, която държавите членки вече носят.
(14)
Докато емисиите и поглъщанията на парникови газове, свързани със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство (ЗПЗГС), се отчитат за изпълнението на целта на Съюза за намаляване на емисиите съгласно Протокола от Киото, те не са част от целта за намаление с 20 % до 2020 г. съгласно пакета относно климата и енергетиката. Съгласно член 9 от Решение № 406/2009/ЕО от Комисията се изисква да извърши оценка на реда и условията за включване на емисиите и поглъщанията от дейности, свързани със ЗПЗГС, в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите на парникови газове, като гарантира постоянство и екологична насоченост на приноса от земеползването, от промените в земеползването и от горското стопанство и осигури точен мониторинг и отчитане на съответните емисии и поглъщания. От Комисията се изисква също да направи законодателно предложение по целесъобразност с цел то да влезе в сила от 2013 г. На 12 март 2012 г. Комисията представи на Европейския парламент и на Съвета предложение като първа стъпка към включването на сектора ЗПЗГС в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите, което доведе до приемането на Решение № 529/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности (15).
(15)
Съюзът и държавите членки следва да се стремят да представят възможно най-актуална информация за своите емисии на парникови газове, по-специално в рамките на стратегията „Европа 2020“ и в определения за нея график. Настоящият регламент следва да дава възможност за изготвянето на такива оценки във възможно най-кратки срокове чрез използването на статистическа и друга информация, напр., доколкото е уместно, данни, получени с космически средства и предоставяни от програмата „Глобален мониторинг на околната среда и сигурността“ и от други сателитни системи.
(16)
Тъй като Комисията обяви, че възнамерява да предложи нови изисквания за мониторинг и докладване на емисиите от морския транспорт, в т.ч. необходимите изменения на настоящия регламент, настоящият регламент следва да не предопределя подобно предложение и поради това засега в него следва да не бъдат включвани разпоредби относно мониторинга и докладването на емисиите от морския транспорт.
(17)
Опитът при изпълнението на Решение № 280/2004/ЕО показа, че е необходимо да се подобрят прозрачността, точността, съгласуваността, пълнотата и сравнимостта на докладваната информация относно политиките, мерките и прогнозите. В Решение № 406/2009/ЕО от държавите членки се изисква да докладват прогнозирания напредък по отношение на изпълнението на техните задължения по това решение, включително информация относно националните политики и мерки, и национални прогнози. В стратегията „Европа 2020“ е изложена програма за интегрирана икономическа политика, в която от Съюза и държавите членки се изисква да положат допълнителни усилия за своевременно докладване относно политиките и мерките в областта на изменението на климата и относно предвиденото им въздействие върху емисиите. Създаването на системи на равнището на Съюза и на държавите членки, придружено от по-добри указания във връзка с докладването, следва значително да допринесе за постигането на тези цели. За да гарантира, че Съюзът изпълнява своите международни и вътрешни изисквания за докладване на прогнозите за парниковите газове, и да оцени напредъка му в изпълнението на неговите международни и вътрешни ангажименти и задължения, Комисията следва да може също така да изготвя и използва прогнозни оценки за парниковите газове.
(18)
Необходима е по-добра информация от държавите членки, за да се проследят напредъкът и действията им за адаптиране към изменението на климата. Тази информация е необходима, за да се разработи всеобхватна стратегия на Съюза за адаптация в съответствие с Бялата книга от 1 април 2009 г., озаглавена „Адаптиране спрямо изменението на климата - към европейска рамка за действие“. Докладването на информация относно адаптирането ще позволи на държавите членки да обменят добри практики и да преценяват своите потребности и равнището си на подготвеност за противодействие на изменението на климата.
(19)
Съгласно Решение 1/СР.15 Съюзът и държавите членки поеха ангажимент да предоставят съществено финансиране в подкрепа на действия за адаптиране и смекчаване на изменението на климата в развиващите се страни. В съответствие с точка 40 от Решение 1/СР.16 всяка развита страна, участваща в РКООНИК, трябва да подобри докладването относно финансовата и технологичната помощ и помощта за изграждане на капацитет, която предоставя на развиващите се страни, участващи в конвенцията. По-доброто докладване е от съществено значение, за да бъдат признати усилията, които Съюзът и държавите членки полагат в изпълнение на ангажиментите си. С Решение 1/СР.16 беше създаден и нов „технологичен механизъм“ за подобряване на международния трансфер на технологии. Настоящият регламент следва да осигури докладването на актуална информация за дейностите за трансфер на технологии към развиващите се страни въз основа на най-добрите налични данни.
(20)
С Директива 2008/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16) беше изменена Директива 2003/87/ЕО като авиационните дейности бяха включени в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Съюза. Директива 2003/87/ЕО съдържа разпоредби относно използването на приходите от търгове, докладването относно използването на приходите от търгове от държавите членки и действията, предприети съгласно член 3г от същата директива. В резултат на измененията, внесени с Директива 2009/29/ЕО, Директива 2003/87/ЕО понастоящем съдържа и разпоредби относно използването на приходите от търгове и постановява, че поне 50 % от тези приходи следва да се използват за целите на една или повече от дейностите, посочени в член 10, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО. Прозрачността при използването на приходите от търгове на квоти съгласно Директива 2003/87/ЕО е от ключова важност в подкрепа на ангажиментите на Съюза.
(21)
РКООНИК задължава Съюза и неговите държави членки да съставят, редовно да актуализират, да публикуват и да докладват на Конференцията на страните национални съобщения и двугодишни доклади, като използват насоките, методиките и форматите, договорени от Конференцията на страните. В Решение 1/СР.16 се настоява за по-добро докладване относно целите, свързани със смекчаването на изменението на климата, и относно финансовата и технологичната помощ и помощта за изграждане на капацитет, която се предоставя на развиващите се страни, участващи в конвенцията.
(22)
С Решение № 406/2009/ЕО сегашният годишен цикъл на докладване беше заменен с годишен цикъл от ангажименти, при което се изисква цялостен преглед на данните от инвентаризациите на парниковите газове в държавите членки в по-кратък срок от прегледа на данните от инвентаризациите съгласно РКООНИК, за да се даде възможност за гъвкавост и за прилагане на коригиращи мерки в края на съответната година, когато е необходимо. За да се гарантира, че оценката на спазването на Решение № 406/2009/ЕО се извършва по надежден, съгласуван, прозрачен и навременен начин, е необходимо да се установи на равнището на Съюза процедура за преглед на данните от инвентаризациите на парникови газове, представени от държавите членки.
(23)
В рамките на процеса по РКООНИК понастоящем се обсъждат няколко технически елемента, свързани с докладването на емисиите на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, като ПГЗ, обхватът на докладваните парникови газове и методическите ръководства от МКИК, които да се използват при подготовката на националните инвентаризации на парниковите газове. Преразглеждането на тези методически елементи в контекста на процеса по РКООНИК и последващите преизчисления на времевите серии от емисии на парникови газове могат да променят равнището и тенденциите на емисиите на парниковите газове. Комисията следва да следи подобни насоки на развитие на международно равнище и, когато е необходимо, да предложи преразглеждане на настоящия регламент, за да се гарантира съгласуваността с методиките, използвани в контекста на процеса по РКООНИК.
(24)
Съгласно настоящите ръководства за докладване на парниковите газове по линия на РКООНИК изчислението и докладването на емисиите от метан се основават на ПГЗ в стогодишна перспектива. Предвид високия потенциал за глобално затопляне и относително краткия живот на метана в атмосферата, Комисията следва да анализира ефекта от приемането на двадесетгодишна перспектива за метана по отношение на политиките и мерките.
(25)
Като се вземе под внимание Резолюцията на Европейския парламент от 14 септември 2011 г. относно всеобхватен подход към антропогенните емисии на газове, различни от CO2, които оказват въздействие върху климата, и след като бъде постигнато споразумение в рамките на РКООНИК за използване на утвърдените и публикувани ръководства на МКИК за мониторинг и докладване на емисиите от сажди, Комисията следва да анализира последиците по отношение на политиките и мерките и, ако е уместно, да измени приложение I към настоящия регламент.
(26)
Емисиите на парникови газове, докладвани във времевите серии, следва да се изчисляват, като се използват едни и същи методи. Данните за обуславящите емисиите дейности и емисионните фактори следва да се получават и използват по съгласуван начин, като се гарантира, че изменения на тенденциите в емисиите не са в резултат на промени в методите за изчисление или в допусканията. Преизчисления на емисиите на парникови газове следва да се извършват съгласно утвърдени ръководства и да се използват за подобряване на съгласуваността, точността и пълнотата на докладваните времеви серии, както и прилагането на по-подробни методи. Когато се променя методиката или начинът, по който се събират данните за обуславящите емисиите дейности и емисионните фактори, държавите членки следва да преизчислят данните от инвентаризацията за докладваните времеви серии и да преценят необходимостта от преизчисления, като изхождат от съображенията, посочени в утвърдените ръководства, по-специално за ключовите категории. С настоящия регламент следва да се установи дали и при какви условия резултатите от тези преизчисления следва да се вземат предвид при определянето на годишно разпределените количества емисии.
(27)
Въздухоплаването оказва въздействие върху климата в световен мащаб в резултат на изпускането на CO2, както и на други емисии, в т.ч. емисиите на азотни оксиди и механизми като увеличаването на перестите облаци. С оглед на бързо развиващото се разбиране на науката за това въздействие, в контекста на настоящия регламент следва редовно да се извършва актуална оценка на въздействието на въздухоплаването върху климата в световен мащаб, несвързано с емисиите на CO2. Моделирането, което се използва в това отношение, следва да бъде приведено в съответствие с научния прогрес. Въз основа на своите оценки на това въздействие Комисията би могла да разгледа съответни варианти на мерки за противодействие.
(28)
Европейската агенция за околната среда има за цел да подпомага устойчивото развитие и постигането на значително и измеримо подобрение на състоянието на околната среда в Европа, като предоставя своевременна, целенасочена, подходяща и надеждна информация на лицата, определящи политиките, на публичните институции и на обществеността. Европейската агенция за околната среда следва да съдейства на Комисията, по целесъобразност, при дейности по мониторинга и докладването, особено в контекста на системата на Съюза за инвентаризация и системата му за политики и мерки, и прогнози, при осъществяването на годишен експертен преглед на инвентаризациите на държавите членки, при оценката на напредъка в изпълнението на ангажиментите на Съюза за намаляване на емисиите, при поддържането на Европейската платформа за адаптиране към изменението на климата относно въздействията, уязвимостта и адаптирането към изменението на климата, както и при предоставянето на обществеността на достоверна информация относно климата.
(29)
Всички изисквания за предоставяне на информация и данни съгласно настоящия регламент следва да се подчиняват на правилата на Съюза за защита на данните и търговската тайна.
(30)
Събраните по силата на настоящия регламент информация и данни може да допринесат и за определянето и оценката на бъдещата политика на Съюза по отношение на изменението на климата.
(31)
За да осигури съгласуваност, Комисията следва да наблюдава изпълнението на изискванията за мониторинг и докладване съгласно настоящия регламент и бъдещите насоки на развитие във връзка с РКООНИК и Протокола от Киото. Във връзка с това Комисията следва да представи по целесъобразност на Европейския парламент и на Съвета законодателно предложение.
(32)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на член член 5, параграф 4, член 7, параграфи 7 и 8, член 8, параграф 2, член 12, параграф 3, член 17, параграф 4 и член 19, параграфи 5 и 6 от настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. С изключение на член 19, параграф 6, тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (17).
(33)
С цел да бъдат установени хармонизирани изисквания за докладване с оглед мониторинг на емисиите на парникови газове и за друга информация, свързана с политиката в областта на изменението на климата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на приложение I и приложение III към настоящия регламент в съответствие с взетите решения в рамките на РКООНИК и Протокола от Киото, във връзка с промените в потенциала за глобално затопляне на различните газове и международно утвърдените ръководства за инвентаризациите, във връзка с установяване на съществени изисквания по отношение на системата на Съюза за инвентаризация и във връзка със създаването на регистъра на Съюза. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(34)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно създаване на механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради обхвата и последиците на предлаганото действие, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява механизъм за:
а)
осигуряване на своевременно, прозрачно, точно, съгласувано, съпоставимо и пълно докладване от страна на Съюза и неговите държави членки до секретариата на РКООНИК;
б)
докладване и проверка на информацията, свързана със задълженията на Съюза и неговите държави членки съгласно РКООНИК, Протокола от Киото и приетите в съответствие с тях решения, и оценка на напредъка при изпълнението на тези задължения;
в)
мониторинг и докладване на всички антропогенни емисии по източници и поглъщания по поглътители за парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой, в държавите членки;
г)
мониторинг, докладване, преглед и проверка на емисиите на парникови газове и на друга информация съгласно член 6 от Решение № 406/2009/ЕО;
д)
докладване на използването на приходите от търговете на квоти по член 3г, параграфи 1 или 2 или член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО в съответствие с член 3г, параграф 4 и член 10, параграф 3 от същата директива;
е)
мониторинг и докладване на действията на държавите членки за адаптиране по икономически ефективен начин към неизбежните последствия от изменението на климата;
ж)
оценка на напредъка на държавите членки при изпълнението на техните задължения съгласно Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага за:
а)
докладването относно стратегиите за развитие с ниски нива на въглеродни емисии на Съюза и на неговите държави членки и относно техните актуализации в съответствие с Решение 1/СР.16;
б)
емисиите на парникови газове, изброени в приложение I към настоящия регламент по сектори и източници, и поглъщанията по поглътители, обхванати от националните инвентаризации на парниковите газове съгласно член 4, параграф 1, буква а) от РКООНИК и изпуснати в атмосферата на територията на държавите членки;
в)
емисиите на парникови газове, попадащи в обхвата на член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО;
г)
въздействието върху климата поради емисии от гражданското въздухоплаване, несвързани с емисии на CO2;
д)
прогнозите на Съюза и неговите държави членки за антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол, и свързаните с това политики и мерки на държавите членки;
е)
обобщената финансова и технологична помощ за развиващите се страни в съответствие с изискванията по РКООНИК;
ж)
използването на приходите от търговете на квоти по член 3г, параграфи 1 и 2 и член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО;
з)
действията на държавите членки за адаптиране към изменението на климата.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„потенциал за глобално затопляне“ или „ПГЗ“ на даден газ означава общият принос към глобалното затопляне в резултат на отделянето на една единица от този газ в съотношение към една единица от референтния газ - CO2, за която е определена стойност 1;
(2)
„национална система за инвентаризация“ означава система от институционални, правни и процедурни договорености, установени в дадена държава членка, за оценка на антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол, и за докладване и архивиране на информацията от инвентаризацията в съответствие с Решение 19/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
3)
„компетентни органи по инвентаризацията“ означава органи, на които е поверена задачата да съберат данните от инвентаризацията на парниковите газове съгласно дадена национална система за инвентаризация;
4)
„осигуряване на качеството“ означава планова система от процедури за преглед, с оглед осигуряване на изпълнението на целите по отношение на качеството на данните и докладването на възможно най-добрите оценки и информация, за да се подобри ефективността на програмата за контрол на качеството и да се окаже съдействие на държавите членки;
5)
„контрол на качеството“ означава система от рутинни технически дейности за измерване и контрол на качеството на събираните информация и оценки с цел осигуряване на целостта, точността и пълнотата на данните, установяване и отстраняване на грешки и пропуски, документиране и архивиране на данните и другите използвани материали и водене на отчет за всички дейности по осигуряване на качеството;
6)
„показател“ означава количествен или качествен фактор или променлива величина, които допринасят за по-добро разбиране на напредъка в осъществяването на политиките и мерките, както и на тенденциите, свързани с емисиите на парникови газове;
7)
„предписана емисионна единица“ или „ПЕЕ“ означава единица, отпусната съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото („Решение 13/СМР.1“) или от съответните решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
8)
„единица погълнати емисии“ или „ЕПЕ“ означава единица, отпусната съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
9)
„единица редуцирани емисии“ или „ЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложимите решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
10)
„сертифицирана единица редуцирани емисии“ или „СЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно член 12 от Протокола от Киото и свързаните с него изисквания, както и съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
11)
„временна сертифицирана единица редуцирани емисии“ или „вСЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно член 12 от Протокола от Киото и свързаните с него изисквания, както и съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, т.е. кредити за поглъщания на емисии, които са удостоверени за проект с дейност залесяване или повторно залесяване в рамките на механизма за чисто развитие и които предстои да бъдат заменени след изтичане на втория период на поети задължения;
12)
„дългосрочна сертифицирана единица редуцирани емисии“ или „дСЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно член 12 от Протокола от Киото и свързаните с него изисквания, както и съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, т.е. кредити за дългосрочни поглъщания на емисии, които са удостоверени за проект с дейност залесяване или повторно залесяване в рамките на механизма за чисто развитие и които предстои да бъдат заменени след изтичане на периода за кредитиране на проекта или в случай на обръщане на тенденциите във връзка със съхранението или при непредставяне на доклад за сертифициране;
13)
„национален регистър“ означава регистър под формата на стандартизирана електронна база данни, която включва данни за отпускането, притежаването, прехвърлянето, придобиването, анулирането, изтеглянето, пренасянето, замяната или промяната на срока на валидност, в зависимост от случая, на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ, и дСЕРЕ;
14)
„политики и мерки“ означава всички инструменти, чиято цел е изпълнението на задълженията по член 4, параграф 2, букви а) и б) от РКООНИК, сред които може да се включват тези, които нямат за основна цел ограничаването и намаляването на емисиите на парникови газове;
15)
„система за политики и мерки, и прогнози“ означава система от институционални, правни и процедурни договорености, установени за докладване относно политиките и мерките, и прогнозите за антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители на парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол, както се изисква в член 12 от настоящия регламент;
16)
„предварителна оценка на политиките и мерките“ означава оценка на предвиденото въздействие на дадена политика или мярка;
17)
„последваща оценка на политиките и мерките“ означава оценка на постигнатото въздействие от дадена политика или мярка;
18)
„прогнози без отчитане на мерките“ означава прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, от които е изключено въздействието на всички политики и мерки, които се планират, приемат или прилагат след годината, определена като отправна точка за съответната прогноза;
19)
„прогнози с отчитане на мерките“ означава прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, в които е включено въздействието по отношение на намаляването на емисиите на парникови газове от приетите и прилаганите политики и мерки;
20)
„прогнози с отчитане на допълнителните мерки“ означава прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, в които е включено въздействието по отношение на намаляването на емисиите на парникови газове от политиките и мерките, приети и прилагани с цел смекчаване на изменението на климата, както и въздействието на планираните за тази цел политики и мерки;
21)
„анализ на чувствителността“ означава изследване на алгоритмичен модел или допускане с цел да се определи количествено доколко чувствителни или стабилни са изходящите данни на модела в зависимост от промените на входящите данни или на допусканията, на които се основават. Той се извършва, като се променят входящите стойности или уравненията в модела и като се проследява по какъв начин се променят изходящите данни на модела;
22)
„подкрепа, свързана със смекчаването на изменението на климата“ означава подкрепа за дейности в развиващите се страни, допринасящи за постигането на целта за стабилизация на концентрациите на парникови газове в атмосферата на равнище, което би предотвратило опасна антропогенна намеса в климатичната система;
23)
„подкрепа, свързана с адаптацията към изменението на климата“ означава подкрепа за дейности в развиващите се страни, чиято цел е да се намали уязвимостта на човешките или природните системи от въздействието на изменението на климата и свързаните с климата рискове, като се поддържат или увеличават капацитетът за адаптация и устойчивостта на развиващите се страни;
24)
„технически корекции“ означава корекции на оценките от националните инвентаризации на парниковите газове, които се правят в контекста на прегледа, извършен съгласно член 19, когато представените при инвентаризацията данни са непълни или са изготвени по начин, несъгласуван с приложимите международни правила или насоки или с правилата или насоките на Съюза, и които са предназначени да заменят първоначално представените оценки;
25)
„преизчисления“, в съответствие с насоките на РКООНИК за докладване по отношение на годишните инвентаризации, означава процедура за преразглеждане на оценките за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители от вече представени инвентаризации, в резултат на промени в методиките, в начина, по който се получават и използват данните за емисионните фактори и за дейностите, включване на нови категории източници и поглътители или на нови газове или промени в ПГЗ на парниковите газове.
ГЛАВА 2
СТРАТЕГИИ ЗА РАЗВИТИЕ С НИСКИ НИВА НА ВЪГЛЕРОДНИ ЕМИСИИ
Член 4
Стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии
1. Държавите членки и от името на Съюза Комисията изготвят стратегиите си за развитие с ниски нива на въглеродни емисии в съответствие с всички разпоредби за докладване, договорени в международен план в контекста на процеса по РКООНИК, за да допринесат за:
а)
прозрачния и точен мониторинг на действителния и предвидения напредък на държавите членки, включително приноса на мерките на Съюза за изпълнение на ангажиментите на Съюза и на държавите членки съгласно РКООНИК за ограничаване или намаляване на антропогенните емисии на парникови газове;
б)
изпълнението на ангажиментите на държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове съгласно Решение № 406/2009/ЕО и постигането на дългосрочно намаляване на емисиите и засилване на поглъщанията по поглътители във всички сектори в съответствие с целта на Съюза, в контекста на необходимите намаления на емисиите според МКИК от страна на развитите страни като група, да намали по икономически ефективен начин емисиите с 80 до 95 % до 2050 г. в сравнение с равнищата от 1990 г.
2. Държавите членки докладват на Комисията относно етапа на изпълнение на стратегията си за развитие с ниски нива на въглеродни емисии до 9 януари 2015 г. или съгласно график, договорен в международен план в контекста на процеса по РКООНИК.
3. Комисията и държавите членки незабавно предоставят на обществеността достъп до своите стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии и всички техни актуализации.
ГЛАВА 3
ДОКЛАДВАНЕ ОТНОСНО ЕМИСИИ В МИНАЛОТО И ПОГЛЪЩАНИЯ НА ПАРНИКОВИ ГАЗОВЕ
Член 5
Национални системи за инвентаризация
1. Държавите членки подготвят, поддържат и се стремят постоянно да усъвършенстват националните системи за инвентаризация в съответствие с изискванията на РКООНИК по отношение на националните системи с цел да оценяват антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове, посочени в приложение I към настоящия регламент, и да осигуряват навременност, прозрачност, точност, съгласуваност, сравнимост и пълнота на своите инвентаризации на парниковите газове.
2. Държавите членки гарантират, че компетентните им органи по инвентаризацията имат достъп:
а)
до данните и методите, докладвани за дейностите и инсталациите съгласно Директива 2003/87/ЕО за целите на националните инвентаризации на парниковите газове, и с цел да се гарантира съгласуваността на докладваните данни за емисиите на парникови газове в рамките на схемата на Съюза за търговия с емисии и в рамките на националните инвентаризации на парниковите газове;
б)
по целесъобразност до данните, събирани чрез системите за докладване на флуорираните газове за различните сектори по силата на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 842/2006, за целите на националните инвентаризации на парниковите газове;
в)
по целесъобразност до емисиите, основните данни и методиките, докладвани по инсталации съгласно Регламент (ЕО) № 166/2006, за целите на националните инвентаризации на парниковите газове;
г)
до данните, докладвани съгласно Регламент (ЕО) № 1099/2008.
3. Държавите членки гарантират, че компетентните им органи по инвентаризацията по целесъобразност:
а)
използват системите за докладване, установени съгласно член 6, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 842/2006, за да подобрят оценките за флуорираните газове при националните инвентаризации на парниковите газове;
б)
са в състояние да провеждат годишните проверки за съгласуваност, посочени в член 7, параграф 1, букви л) и м).
4. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя правила за структурата, формата и процедурите за представяне на информацията, свързана с националните системи за инвентаризация, както и с изискванията относно установяването, управлението и функционирането на националните системи за инвентаризация съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 6
Система на Съюза за инвентаризация
1. Създава се система на Съюза за инвентаризация, за да се осигурят навременността, прозрачността, точността, съгласуваността, сравнимостта и пълнотата на националните инвентаризации по отношение на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза. Комисията управлява, поддържа и се стреми постоянно да усъвършенства тази система, която включва:
а)
програма за осигуряване и контрол на качеството, която включва определяне на цели за качеството и съставяне на план за осигуряване и контрол на качеството на инвентаризациите. Комисията подпомага държавите членки при изпълнението на техните програми за осигуряване и контрол на качеството;
б)
процедура за определяне в консултации със съответната държава членка на данните, които липсват от нейната национална инвентаризация;
в)
прегледите на инвентаризациите на парниковите газове в държавите членки, посочени в член 19.
2. Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 25 по отношение на съществените изисквания за системата на Съюза за инвентаризация, с цел изпълнението на задълженията по силата на Решение 19/СМР.1. Комисията не приема разпоредби съгласно параграф 1, ако тяхното спазване обременява държавите членки повече от разпоредбите на актовете, приети по силата на член 3, параграф 3 и член 4, параграф 2 от Решение № 280/2004/ЕО.
Член 7
Инвентаризации на парниковите газове
1. До 15 януари всяка година („година Х“) държавите членки определят и докладват на Комисията следното:
a)
антропогенните си емисии на парникови газове, посочени в приложение I към настоящия регламент, и антропогенните емисии на парникови газове, посочени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, за годината Х-2 в съответствие с изискванията за докладване на РКООНИК. Без да се засяга докладването на парниковите газове, посочени в приложение I към настоящия регламент, емисиите на CO2 от категорията източник „1.А.3.А. гражданско въздухоплаване“ съгласно МКИК се разглеждат като равни на нула за целите на член 3 и член 7, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО;
б)
данните в съответствие с изискванията за докладване на РКООНИК за антропогенните емисии на въглероден моноксид (СО), серен диоксид (SO2), азотни оксиди (NOx) и летливи органични съединения, които са съгласувани с вече докладваните данни съгласно член 7 от Директива 2001/81/ЕО и Конвенцията на ИКЕООН за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния, за годината Х-2;
в)
антропогенните си емисии на парникови газове по източници и поглъщанията на CO2 по поглътители в резултат на ЗПЗГС, за годината Х-2 в съответствие с изискванията за докладване на РКООНИК;
г)
антропогенните си емисии на парникови газове по източници и поглъщанията на CO2 по поглътители в резултат на дейности, свързани със ЗПЗГС, съгласно Решение № 529/2013/ЕС и Протокола от Киото и информация за отчитането на тези емисии и поглъщания на парникови газове от дейности, свързани със ЗПЗГС, в съответствие с Решение № 529/2013/ЕС и член 3, параграфи 3 и 4 от Протокола от Киото и съответните решения, свързани с него, за годините между 2008 г. или други приложими години и годината Х-2. Когато държавите членки отчитат управлението на обработваемите площи и управлението на пасища, рекултивацията или пресушаването и възстановяването на влажни зони, те докладват освен това емисиите на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители за всяка от тези дейности за съответната базова година или период, посочен в приложение VI към Решение № 529/2013/ЕС и в приложението към Решение 13/CMP.1. При спазване на задълженията си за докладване съгласно настоящата буква и по-специално, когато представят информация относно емисиите и поглъщанията, която е свързана с техните задължения за отчитане в съответствие с Решение № 529/2013/ЕС, държавите членки представят информация, като отчитат изцяло приложимите насоки на МКИК за добра практика в областта на ЗПЗГС;
д)
всякакви промени в информацията, посочена в букви а)-г) за годините между съответната базова година или период и годината X-3, като посочват причините за тези промени;
е)
информацията относно показателите, както са изложени в приложение III, за годината Х-2;
ж)
информация от националните си регистри за отпускането, придобиването, притежаването, прехвърлянето, анулирането, изтеглянето и пренасянето на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ за годината Х-1;
з)
обобщена информация за извършените прехвърляния съгласно член 3, параграфи 4 и 5 от Решение № 406/2009/ЕО за годината Х-1;
и)
информация за използването на съвместно изпълнение, на механизма за чисто развитие и на международната търговия с емисии съгласно членове 6, 12 и 17 от Протокола от Киото или на други гъвкави механизми, предвидени в други инструменти, приети от Конференцията на страните по РКООНИК или Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, за изпълнение на количествените ангажименти на държавите членки за ограничаване или намаляване на емисиите съгласно член 2 от Решение 2002/358/ЕО и Протокола от Киото, или за бъдещи ангажименти съгласно РКООНИК или Протокола от Киото, за годината Х-2;
й)
информация за стъпките, предприети за подобряване на оценките при инвентаризациите, по-специално в областите, които са подлежали на корекция или за които е имало препоръки след експертните прегледи;
к)
действителното или прогнозираното разпределение на проверените емисии, докладвани по инсталации и оператори съгласно Директива 2003/87/ЕО, по категории източници от националните инвентаризации на парниковите газове, когато е възможно, и съотношението на тези проверени емисии към общите докладвани емисии на парникови газове за тези категории източници за годината Х-2;
л)
когато е целесъобразно, резултатите от проверките за съгласуваност на докладваните при инвентаризациите на парниковите газове емисии за годината Х-2 с проверените емисии, докладвани съгласно Директива 2003/87/ЕО;
м)
когато е целесъобразно, резултатите от проверките за съгласуваност на използваните данни за оценка на емисиите при инвентаризациите на парниковите газове за годината Х-2 с:
i)
данните, използвани при инвентаризациите на замърсителите на въздуха съгласно Директива 2001/81/ЕО;
ii)
данните, докладвани съгласно член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 842/2006;
iii)
данните за енергийния сектор, докладвани съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1099/2008 и приложение Б към него;
н)
описание на промените в националната система за инвентаризация;
о)
описание на промените в националния регистър;
п)
информация за плановете им за осигуряване и контрол на качеството, обща оценка за неточност, обща оценка за пълнота и, когато са налице, други елементи от доклада за националната инвентаризация на парниковите газове, необходими за изготвяне на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза.
През първата година на докладване съгласно настоящия регламент държавите членки уведомяват Комисията за намерението си да използват член 3, параграфи 4 и 5 от Решение № 406/2009/ЕО.
2. Държавите членки докладват на Комисията предварителни данни в срок до 15 януари и окончателните данни в срок до 15 март през втората година след края на всеки отчетен период, посочен в приложение I към Решение № 529/2013/ЕС, подготвени за отчитането на техните дейности, свързани с ЗПЗГС, за този отчетен период съгласно член 4, параграф 6 от това решение.
3. До 15 март всяка година държавите членки представят на Комисията пълен и актуализиран доклад за националната инвентаризация. Този доклад съдържа цялата информация, посочена в параграф 1 от настоящия член, и последващите актуализации на тази информация.
4. До 15 април всяка година държавите членки представят на секретариата на РКООНИК данните от националните инвентаризации, включващи информацията, представена на Комисията в съответствие с параграф 3.
5. Комисията, в сътрудничество с държавите членки, ежегодно прави инвентаризация на парниковите газове в Съюза и изготвя доклад за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза и до 15 април всяка година ги представя на секретариата на РКООНИК.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 25 с цел:
a)
да добавя или заличава вещества от списъка на парниковите газове в приложение I към настоящия регламент или да добавя, заличава или изменя показатели в приложение III към настоящия регламент съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения;
б)
да взема предвид промените в ПГЗ на различните газове и международно утвърдените насоки за инвентаризациите съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения.
7. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя структурата, формата и процедурите за представяне от държавите членки на данните от инвентаризациите на парниковите газове по параграф 1 съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения. В същите актове за изпълнение се посочват и времевите рамки на сътрудничеството и координацията между Комисията и държавите членки при изготвянето на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
8. Комисията приема актове за изпълнение, в които определя структурата, формата и процедурите за представяне от държавите членки на данните за емисиите и поглъщанията на парникови газове и съгласно член 4 от Решение № 529/2013/ЕС. При приемането на посочените актове за изпълнение Комисията осигурява съвместимост между графика на Съюза и графика по линия на РКООНИК за мониторинг и докладване на тази информация. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 8
Приблизителни инвентаризации на парниковите газове
1. Когато е възможно, до 31 юли всяка година („година Х“) държавите членки представят на Комисията резултатите от приблизителни инвентаризации на парниковите газове за годината Х-1. Въз основа на приблизителните инвентаризации на парниковите газове на държавите членки или, ако дадена държава членка не е съобщила данните от приблизителната си инвентаризация до тази дата - въз основа на собствените си оценки, Комисията ежегодно извършва приблизителна инвентаризация на парниковите газове в Съюза. До 30 септември всяка година Комисията предоставя тази информация на обществеността.
2. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя структурата, формата и процедурите за представяне от държавите членки на данните от приблизителните инвентаризации на парниковите газове по параграф 1. Посочените актове за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 9
Процедури за изготвяне на оценки за емисиите за целите на инвентаризацията на Съюза
1. Комисията извършва първоначална проверка на точността на данните, представени от държавите членки съгласно член 7, параграф 1. Тя изпраща резултатите от посочената проверка на държавите членки в рамките на шест седмици от крайния срок за подаване. До 15 март държавите членки отговарят на всички съществени въпроси, възникнали по повод на предварителната проверка, и едновременно с това изпращат окончателните данни от инвентаризацията за годината Х-2.
2. Когато до 15 март дадена държава членка не е изпратила данните от инвентаризацията, необходими за целите на инвентаризацията на Съюза, Комисията може да изготви оценки, за да допълни представените от държавата членка данни, в консултации и тясно сътрудничество със съответната държава членка. За тази цел Комисията използва приложимите насоки за извършване на националните инвентаризации на парниковите газове.
ГЛАВА 4
РЕГИСТРИ
Член 10
Създаване и поддържане на регистри
1. Съюзът и държавите членки създават и поддържат регистри за точно отчитане на отпускането, притежаването, прехвърлянето, придобиването, анулирането, изтеглянето, пренасянето, замяната или промяната на срока на валидност, в зависимост от случая, на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ. Държавите членки могат да използват тези регистри и за точното отчитане на единиците, посочени в член 11а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО.
2. Съюзът и държавите членки могат да водят своите регистри в консолидирана система заедно с още една или повече държави членки.
3. Данните, посочени в параграф 1 от настоящия член, се предоставят на централния администратор, определен съгласно член 20 от Директива 2003/87/ЕО.
4. Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 25, за да създаде регистъра на Съюза, посочен в параграф 1 от настоящия член.
Член 11
Изтегляне на единици съгласно Протокола от Киото
1. След приключване на прегледа на данните от националните им инвентаризации по Протокола от Киото за всяка година от първия период на задължения, предвиден съгласно Протокола от Киото, включително решаването на всички въпроси, свързани с изпълнението, държавите членки изтеглят от регистъра ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ, еквивалентни на техните нетни емисии през съответната година.
2. По отношение на последната година от първия период на задължения, предвиден съгласно Протокола от Киото, държавите членки изтеглят единици от регистъра преди края на допълнителния период за изпълнение на задълженията, установен в Решение 11/СМР.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото.
ГЛАВА 5
ДОКЛАДВАНЕ ОТНОСНО ПОЛИТИКИТЕ И МЕРКИТЕ И ОТНОСНО ПРОГНОЗИТЕ ЗА АНТРОПОГЕННИТЕ ЕМИСИИ НА ПАРНИКОВИ ГАЗОВЕ ПО ИЗТОЧНИЦИ И ПОГЛЪЩАНИЯТА ПО ПОГЛЪТИТЕЛИ
Член 12
Системи за политики и мерки, и прогнози на национално равнище и на равнището на Съюза
1. До 9 юли 2015 г. държавите членки и Комисията установяват, поддържат и се стремят непрекъснато да усъвършенстват системи съответно на национално равнище и на равнището на Съюза за докладване относно политиките и мерките и за докладване на прогнозите за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители. Тези системи включват съответните институционални, правни и процедурни договорености, установени в рамките на дадена държава членка и на Съюза за оценяване на политиката и изготвяне на прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители.
2. Държавите членки и Комисията имат за цел да осигурят навременност, прозрачност, точност, съгласуваност, сравнимост и пълнота на докладваната информация относно политиките и мерките и относно прогнозите за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители съгласно посоченото в членове 13 и 14, включително по целесъобразност използването и прилагането на данни, методи и модели, както и осъществяването на дейности по осигуряване и контрол на качеството и анализ на чувствителността.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно структурата, формата и процедурите за представяне на информацията, свързана с националните системи и системата на Съюза за политиките и мерките, и прогнозите съгласно настоящия член, параграфи 1 и 2, член 13 и член 14, параграф 1, както и съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения. Комисията осигурява спазването на международно утвърдените изисквания за докладване, както и съвместимостта между графика на Съюза и международния график за мониторинг и докладване на посочената информация. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
Докладване относно политиките и мерките
1. Държавите членки предоставят на Комисията в срок до 15 март 2015 г. и на всеки две години от тази дата следното:
a)
описание на своите национални системи за докладване относно политиките и мерките или относно групи от мерки и за докладване на прогнозите за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители съгласно член 12, параграф 1, ако това описание все още не е предоставено, или информация за всякакви промени, внесени в тези системи, когато посоченото описание вече е предоставено;
б)
актуална информация за стратегиите, които прилагат за развитие с ниски нива на въглеродни емисии, посочени в член 4, както и за напредъка в изпълнението на тези стратегии;
в)
информация за националните политики и мерки или групи от мерки и за прилагането на политики и мерки или групи от мерки на Съюза, които водят до ограничаване или намаляване на емисиите на парникови газове по източници или до повишаване на поглъщанията по поглътители, представени по сектори и организирани по вид газ или група от газове (HFC и PFC), посочени в приложение I. Тази информация се отнася до приложимите и имащи отношение национални политики и политики на Съюза и включва:
i)
целта на политиката или мярката и кратко описание на политиката или мярката;
ii)
вида на инструмента на политиката;
iii)
състоянието на изпълнението на политиката или мярката, или групата от мерки;
iv)
показателите за наблюдение и оценка на напредъка във времето, ако се използват такива;
v)
ако са налични, количествените оценки на въздействието върху емисиите по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове с разбивка на:
-
резултатите от предварителната оценка на въздействието на отделните политики и мерки или групите от тях върху смекчаването на изменението на климата. Оценките се извършват за поредица от четири бъдещи години, които завършват на 0 или 5 и които започват да се броят веднага след годината на докладване, като се разграничават емисиите на парникови газове, включени в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, и тези, включени в обхвата на Решение № 406/2009/ЕО,
-
резултатите от последващите оценки на въздействието на отделните политики и мерки или групите от тях върху смекчаването на изменението на климата, като се разграничават емисиите на парникови газове, включени в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, и тези, включени в обхвата на Решение № 406/2009/ЕО;
vi)
ако са налични, оценките на прогнозираните разходи и ползи от политиките и мерките, както и по целесъобразност оценките на направените разходи и постигнатите ползи от политиките и мерките;
vii)
ако са налични, всички позовавания на оценките и техническите доклади, на които тя се основава, посочени в параграф 3;
г)
информацията, посочена в член 6, параграф 1, буква г) от Решение № 406/2009/ЕО;
д)
информация за това до каква степен съответното действие на дадена държава членка съставлява значителен елемент от усилията, предприети на национално равнище, както и до каква степен предвиденото използване на съвместно изпълнение, на механизма за чисто развитие и на международната търговия с емисии е в допълнение на националните действия съгласно съответните разпоредби на Протокола от Киото и приетите в съответствие с него решения.
2. Съответната държава членка съобщава на Комисията всички съществени промени в информацията, докладвана съгласно настоящия член през първата година от периода на докладване, в срок до 15 март през годината след предишния доклад.
3. Държавите членки предоставят на обществеността в електронна форма всички имащи отношение оценки на разходите и на въздействието на националните политики и мерки, ако такива са налични, както и всякаква имаща отношение информация за прилагането на политиките и мерките на Съюза за ограничаване или намаляване на емисиите на парникови газове по източници или за повишаване на поглъщанията по поглътители, заедно с всички съществуващи технически доклади, на които се основават посочените оценки. Посочените оценки следва да включват описание на използваните модели и методически подходи, определения и основни допускания.
Член 14
Докладване на прогнозите
1. Държавите членки докладват на Комисията в срок до 15 март 2015 г. и на всеки две години от тази дата националните прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, организирани по вид газ или група от газове (HFC и PFC), посочени в приложение I, и по сектори. Тези прогнози включват количествени оценки за поредица от 4 бъдещи години, които завършват на 0 или 5 и които започват да се броят веднага след годината на докладване. В националните прогнози се вземат под внимание всички политики и мерки, приети на равнището на Съюза, и се включват:
a)
прогнози без отчитане на мерките, ако такива са налични, прогнози с отчитане на мерките и прогнози с отчитане на допълнителните мерки, ако такива са налични;
б)
прогнози за общите количества парникови газове и отделни оценки за очакваните емисии на парникови газове за източниците на емисии, включени в обхвата на Директива 2003/87/ЕО и в обхвата на Решение № 406/2009/ЕО;
в)
въздействието на политиките и мерките, установени съгласно член 13. Когато тези политики и мерки не са включени, това изрично се посочва и обяснява;
г)
резултати от анализа на чувствителността, направен по отношение на прогнозите;
д)
всички имащи отношение позовавания на оценката и техническите доклади, на които се основават прогнозите, посочени в параграф 4.
2. Съответната държава членка съобщава на Комисията всички съществени промени в информацията, докладвана съгласно настоящия член през първата година от периода на докладване, в срок до 15 март през годината след предишния доклад.
3. Държавите членки докладват най-актуалните прогнози, с които разполагат. Когато дадена държава членка не представи пълни прогнозни очаквания до 15 март всяка втора година и Комисията установи, че пропуските в оценките не могат да бъдат попълнени от тази държава членка след откриването им чрез процедурите на Комисията за осигуряване или контрол на качеството, Комисията може да изготви изискваните оценки, за да състави прогнозите на Съюза, в консултации със съответната държава членка.
4. Държавите членки предоставят на обществеността в електронна форма своите национални прогнози за емисиите на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, заедно със съответните технически доклади, на които се основават посочените прогнози. Посочените прогнози следва да включват описание на използваните модели и методически подходи, определения и основни допускания.
ГЛАВА 6
ДОКЛАДВАНЕ НА ДРУГА ИНФОРМАЦИЯ, СВЪРЗАНА С ИЗМЕНЕНИЕТО НА КЛИМАТА
Член 15
Докладване относно националните действия за адаптиране
Държавите членки докладват на Комисията в срок до 15 март 2015 г. и на всеки четири години от тази дата, съобразено със сроковете за докладване по РКООНИК, информация относно своите национални планове и стратегии за адаптиране, като излагат осъществените или планираните действия за улесняване на адаптирането към изменението на климата. Посочената информация включва основните цели и категорията въздействие на изменението на климата, към която са насочени, като наводнения, повишаване на морското равнище, екстремни температури, суша и други екстремни метеорологични явления.
Член 16
Докладване относно предоставяната на развиващите се страни финансова и технологична помощ
1. Държавите членки си сътрудничат с Комисията, за да осигурят своевременно съгласувано докладване от Съюза и неговите държави членки относно помощта, предоставяна на развиващите се страни съгласно съответните разпоредби на РКООНИК, когато е приложимо, включително всеки общ формат, договорен в рамките на РКООНИК, и да гарантират докладването на информацията до 30 септември всяка година.
2. Доколкото има отношение или е приложимо по силата на РКООНИК, държавите членки се стремят да представят информация за финансовите потоци, въз основа на така наречените „Рио показатели за помощта, свързана със смекчаването на изменението на климата и с адаптацията към изменението на климата“ („Рио показатели“), въведени от Комитета за подпомагане на развитието към ОИСР, и методологическа информация, свързана с прилагането на методологията на „Рио показателите“ за изменението на климата.
3. Когато се докладва информация относно мобилизирани частни финансови потоци, тя включва информация относно използваните дефиниции и методи за определяне на стойностите.
4. В съответствие с решенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения информацията относно предоставената помощ включва информация относно помощта за смекчаване, адаптиране, изграждане на капацитет и пренос на технологии, както и, ако е възможно, информация дали финансовите ресурси са нови и допълнителни.
Член 17
Докладване за използването на приходи от търгове и кредити за проекти
1. До 31 юли всяка година („година Х“) държавите членки представят на Комисията за годината Х-1:
a)
подробна обосновка, посочена в член 6, параграф 2 от Решение № 406/2009/ЕО;
б)
информация за използването през годината Х-1 на приходите, генерирани от дадена държава членка чрез продажба на търг на квоти съгласно член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, включително информация за тези приходи, която е използвана за една или повече от целите, посочени в член 10, параграф 3 от същата директива, или финансовата равностойност на тези приходи, както и предприетите действия съгласно посочения член;
в)
информация за определеното от дадена държава членка използване на всички приходи, генерирани от нея чрез продажба на търг на квоти за въздухоплаването, съгласно член 3г, параграф 1 или 2 от Директива 2003/87/ЕО; посочената информация се предоставя в съответствие с член 3г, параграф 4 от същата директива;
г)
информацията, посочена в член 6, параграф 1, буква б) от Решение № 406/2009/ЕО, и информация как тяхната политика за закупуване спомага за постигането на международно споразумение относно изменението на климата;
д)
информация относно прилагането на член 11б, параграф 6 от Директива 2003/87/ЕО по отношение на дейности по линия на проекти, свързани с производството на енергия чрез водноелектрически централи с мощност над 20 MW.
2. Приходите от търгове, които не са изплатени към момента на представяне на доклада от държавата членка на Комисията съгласно настоящия член, се остойностяват количествено и се отчитат в докладите за следващите години.
3. Държавите членки предоставят на обществеността докладите, представени на Комисията съгласно настоящия член. Комисията предоставя на обществеността обобщената за Съюза информация в леснодостъпна форма.
4. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя структурата, формата и процедурите за докладване на информация от държавите членки съгласно настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 18
Двугодишни доклади и национални съобщения
1. Съюзът и държавите членки представят на секретариата на РКООНИК двугодишни доклади съгласно Решение 2/СР.17 на Конференцията на страните по РКООНИК (Решение 2/СР.17) или съответните последващи решения, приети от органите по РКООНИК, и национални съобщения съгласно член 12 от РКООНИК.
2. Държавите членки предоставят на Комисията копия от националните съобщения и двугодишните доклади, изпратени на секретариата на РКООНИК.
ГЛАВА 7
ЕКСПЕРТЕН ПРЕГЛЕД ОТ СТРАНА НА СЪЮЗА НА ЕМИСИИТЕ НА ПАРНИКОВИ ГАЗОВЕ
Член 19
Преглед на данните от инвентаризациите
1. Комисията провежда цялостен преглед на данните от националните инвентаризации, представени от държавите членки съгласно член 7, параграф 4 от настоящия регламент, за да се определи годишното разпределено количество емисии, предвидено в член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО, за прилагането на членове 20 и 27 от настоящия регламент и с цел мониторинг доколко държавите членки са постигнали своите цели за намаляване или ограничаване на емисиите на парникови газове съгласно членове 3 и 7 от Решение № 406/2009/ЕО в годините, когато се извършва цялостен преглед.
2. Като започне с данните, докладвани за 2013 г., Комисията провежда годишен преглед на данните от националните инвентаризации, предоставени от държавите членки съгласно член 7, параграф 1 от настоящия регламент и със значение за мониторинга на намаляването или ограничаването на емисиите на парникови газове от страна на държавите членки съгласно членове 3 и 7 от Решение № 406/2009/ЕО и на други поставени в законодателството на Съюза цели за намаляване или ограничаване на емисиите на парникови газове. Държавите членки участват пълноценно в този процес.
3. Цялостният преглед, посочен в параграф 1, включва:
a)
проверки за прозрачност, точност, съгласуваност, сравнимост и пълнота на подадената информация;
б)
проверки за установяване на случаи, когато данните от инвентаризацията са подготвени по начин, който не съответства на ръководствата на РКООНИК или на правилата на Съюза; и
в)
изчисляване по целесъобразност на произтичащите от това необходими технически корекции в консултации с държавите членки.
4. Годишните прегледи включват проверките, посочени в параграф 3, буква а). Когато това бъде поискано от държава членка, съгласувано с Комисията, или когато при тези проверки се установят съществени проблеми като:
а)
неизпълнени препоръки от по-ранни прегледи на Съюза или РКООНИК или неизяснени от съответната държава членка въпроси; или
б)
надценяване или подценяване, свързани с ключова категория в инвентаризацията на държавата членка,
годишният преглед за съответната държава членка включва също проверките, посочени в параграф 3, буква б), за да бъдат извършени изчисленията, посочени в параграф 3, буква в).
5. Комисията приема актове за изпълнение, в които определя графика и стъпките за извършване на цялостния преглед и годишния преглед, посочени съответно в параграфи 1 и 2 от настоящия член, включващи изложените задачи в параграфи 3 и 4 от настоящия член и осигуряващи необходимите консултации с държавите членки с оглед на приключване на прегледите. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
6. Чрез акт за изпълнение Комисията определя общия сбор от емисиите за съответната година в резултат на коригираните данни от инвентаризацията за всяка държава членка след приключване на съответния преглед.
7. Данните за всяка държава членка, вписани в регистрите по член 11 от Решение № 406/2009/ЕО и член 19 от Директива 2003/87/ЕО към дата, която се пада четири месеца след датата на публикуване на акта за изпълнение, приет съгласно параграф 6 от настоящия член, са от значение за прилагането на член 7, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО. Това включва промените на тези данни в резултат на използването от тази държава членка на възможностите за гъвкавост съгласно членове 3 и 5 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 20
Разглеждане на въздействието от преизчисленията
1. Когато цялостният преглед на данните от инвентаризациите, които се отнасят за 2020 г., приключи в съответствие с член 19, Комисията изчислява съгласно формулата, посочена в приложение II, сбора на въздействието от преизчислените емисии на парникови газове за всяка държава членка.
2. Без да се засяга член 27, параграф 2 от настоящия регламент, Комисията използва наред с другото сбора, посочен в параграф 1 от настоящия член, когато предлага целите за намаляване или ограничаване на емисиите за всяка държава членка за периода след 2020 г. съгласно член 14 от Решение № 406/2009/ЕО.
3. Комисията публикува незабавно резултатите от изчисленията, направени съгласно параграф 1.
ГЛАВА 8
ДОКЛАДВАНЕ ОТНОСНО НАПРЕДЪКА ПРИ ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА АНГАЖИМЕНТИТЕ, ПОЕТИ В РАМКИТЕ НА СЪЮЗА, И НА МЕЖДУНАРОДНИТЕ АНГАЖИМЕНТИ
Член 21
Докладване относно напредъка
1. С оглед да определи дали е постигнат достатъчен напредък, всяка година въз основа на докладваната информация съгласно настоящия регламент и в консултации с държавите членки, Комисията прави оценка на постигнатия напредък от Съюза и неговите държави членки при изпълнение на следното:
a)
задълженията по член 4 от РКООНИК и по член 3 от Протокола от Киото, които впоследствие са залегнали в решенията, приети от Конференцията на страните по РКООНИК или от Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото. Тази оценка се основава на докладваната информация в съответствие с членове 7, 8, 10 и 13-17;
б)
задълженията, определени в член 3 от Решение № 406/2009/ЕО. Тази оценка се основава на докладваната информация в съответствие с членове 7, 8, 13 и 14.
2. На всеки две години Комисията оценява общото въздействие на въздухоплаването върху климата в световен мащаб, включително чрез емисии, различни от емисии на CO2, или различни ефекти, въз основа на данните за емисиите, предоставени от държавите членки съгласно член 7, и подобрява тази оценка, като се позовава по целесъобразност на научния напредък и на данните за въздушния трафик.
3. До 31 октомври всяка година Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който се обобщават заключенията от оценките, предвидени в параграфи 1 и 2.
Член 22
Доклад относно допълнителния период за изпълнение на ангажиментите по Протокола от Киото
Съюзът и всяка държава членка представят на секретариата на РКООНИК доклад относно допълнителния период за изпълнение на ангажиментите, посочен в точка 3 от Решение 13/CMP.1, след изтичането на този период.
ГЛАВА 9
СЪТРУДНИЧЕСТВО И ПОДКРЕПА
Член 23
Сътрудничество между държавите членки и Съюза
Държавите членки и Съюзът си сътрудничат и се координират изцяло във връзка със задълженията по настоящия регламент по отношение на:
a)
извършването на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза и съставянето на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза съгласно член 7, параграф 5;
б)
изготвянето на националните съобщения на Съюза съгласно член 12 от РКООНИК и на двугодишния доклад на Съюза съгласно Решение 2/CP.17 или съответните последващи решения, приети от органите по РКООНИК;
в)
прегледа и процедурите за съответствие по РКООНИК и Протокола от Киото съгласно всички приложими решения по РКООНИК или Протокола от Киото, както и процедурата на Съюза за преглед на данните от инвентаризациите на парниковите газове на държавите членки, посочена в член 19 от настоящия регламент;
г)
всякакви корекции съгласно член 5, параграф 2 от Протокола от Киото или съгласно процедурата за преглед от страна на Съюза, посочена в член 19 от настоящия регламент, или други промени в инвентаризациите и в докладите за инвентаризациите, които са представени или предстои да бъдат предадени на секретариата на РКООНИК;
д)
извършването на приблизителната инвентаризация на парниковите газове в Съюза съгласно член 8;
е)
докладването във връзка с изтеглянето на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ след допълнителния период, посочен в точка 14 от Решение 13/CMP.1, за изпълнение на задълженията съгласно член 3, параграф 1 от Протокола от Киото.
Член 24
Роля на Европейската агенция за околната среда
Европейската агенция за околната среда подпомага Комисията в нейната работа по спазване на членове 6-9, 12-19, 21 и 22 в съответствие с годишната си работна програма. Това включва съдействие при:
a)
извършване на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза и изготвяне на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза;
б)
изпълняване на процедурите по осигуряване и контрол на качеството при извършването на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза;
в)
изготвяне на оценки за данните, които не са докладвани при националните инвентаризации на парниковите газове;
г)
осъществяване на прегледите;
д)
извършване на приблизителната инвентаризация на парниковите газове в Съюза;
е)
обобщаване на докладваната от държавите членки информация за политиките и мерките, и за прогнозите;
ж)
изпълняване на процедурите за осигуряване и контрол на качеството на докладваната от държавите членки информация за прогнозите и за политиките и мерките;
з)
изготвяне на оценки за данните относно прогнози, които не са докладвани от държавите членки;
и)
обобщаване на необходимите данни за годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета, изготвян от Комисията;
й)
разпространяване на събраната по настоящия регламент информация, включително поддържане и актуализиране на база данни за политиките и мерките на държавите членки за смекчаване на изменението на климата и на Европейската платформа за адаптиране към изменението на климата относно въздействията, уязвимостта и адаптирането към изменението на климата.
ГЛАВА 10
ДЕЛЕГИРАНЕ
Член 25
Упражняване на делегирането на правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 6, 7 и 10, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 8 юли 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се удължава с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу удължаването не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 6, 7 и 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 6, 7 и 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от три месеца след уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА 11
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитет по изменението на климата. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 27
Преглед
1. Комисията редовно прави преглед на съответствието на разпоредбите за мониторинг и докладване на настоящия регламент с бъдещите решения, свързани с РКООНИК и Протокола от Киото или с друго законодателство на Съюза. Комисията прави редовно и оценка дали променените обстоятелства в рамките на РКООНИК водят до положение, при което задълженията съгласно настоящия регламент не са повече необходими, не са пропорционални на съответстващите им ползи, се нуждаят от корекции, дублират или не съответстват на изискванията за докладване съгласно РКООНИК, и по целесъобразност представя законодателно предложение на Европейския парламент и на Съвета.
2. До декември 2016 г. Комисията проучва дали ефектът от използването на ръководствата на МКИК от 2006 г. за националните инвентаризации на емисиите на парникови газове или значителна промяна в използваните методики по РКООНИК за определяне на данните от инвентаризациите на парниковите газове води до разлика от повече от 1 % в общите емисии на парникови газове на отделните държави членки със значение за член 3 от Решение № 406/2009/ЕО и може да преразгледа годишно разпределеното количество емисии на държавите членки, предвидено в член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 28
Отмяна
Решение № 280/2004/ЕО се отменя. Позовавания на отмененото решение се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат според таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 29
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
32013R0525
L 165/13
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA br. 525/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. svibnja 2013.
o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi s klimatskim promjenama na nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke br. 280/2004/EZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Odlukom br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o mehanizmu za praćenje emisija stakleničkih plinova u Zajednici i za provedbu Kyotskog protokola (4) uspostavljen je okvir za praćenje antropogenih emisija stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja stakleničkih plinova ponorima, ocjenjivanje napretka prema ispunjavanju obveza u odnosu na te emisije i ispunjavanje zahtjeva za praćenje i izvješćivanje prema Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC) (5) i Kyotskom protokolu (6) u Uniji. S ciljem uzimanja u obzir nedavnih i budućih razvoja događaja na međunarodnoj razini vezanih uz UNFCCC i Kyotski protokol te ispunjavanja novih zahtjeva u pogledu praćenja i izvješćivanja koje utvrđuje pravo Unije, potrebno je zamijeniti Odluku br. 280/2004/EZ.
(2)
Odluku br. 280/2004/EZ potrebno je zamijeniti Uredbom zbog šireg područja primjene prava Unije, uključivanja dodatnih kategorija osoba na koje se odnose obveze, složenije i vrlo tehničke prirode uvedenih odredaba, povećane potrebe za jedinstvenim pravilima koja su primjenljiva u cijeloj Uniji te zbog olakšavanja provedbe.
(3)
Temeljni je cilj UNFCCC-a stabilizirati koncentracije stakleničkih plinova u atmosferi na razini koja bi spriječila opasni antropogeni utjecaj na klimatski sustav. Za postizanje tog cilja ukupni porast globalne prosječne godišnje površinske temperature ne smije biti veći od 2 °C iznad predindustrijske razine.
(4)
Potrebno je detaljno praćenje i izvješćivanje kao i redovno ocjenjivanje emisija stakleničkih plinova Unije i država članica te njihovih napora u borbi protiv klimatskih promjena.
(5)
Odluka 1/CP.15 Konferencije stranaka UNFCCC-a (Odluka 1/CP.15) i Odluka 1/CP.16 Konferencije stranaka UNFCCC-a (Odluka 1/CP.16) značajno su doprinijele napretku u traženju uravnoteženih načina nošenja s izazovima klimatskih promjena. Te su Odluke uvele nove zahtjeve u pogledu praćenja i izvješćivanja koji se odnose na provedbu ambicioznih smanjenja emisija na koje su se obvezale Unija i države članice te je pružena potpora zemljama u razvoju. Te su Odluke također prepoznale da je prilagođivanje klimatskim promjenama jednako važno kao i ublažavanje klimatskih promjena. Odluka 1/CP.16 također od razvijenih zemalja zahtijeva pripremu strategija ili planova niskougljičnog razvoja. Od takvih se strategija ili planova očekuje da doprinesu izgradnji niskougljičnog društva i osiguraju kontinuirani visoki rast i održivi razvoj kao i kretanje prema dugoročnom klimatskom cilju na troškovno učinkovit način, vodeći računa o međufazama. Ova Uredba treba olakšati provedbu tih zahtjeva o praćenju i izvješćivanju.
(6)
Skup pravnih akata Unije koji je usvojen 2009. pod zajedničkim nazivom „klimatsko-energetski paket”, a posebno Odluka br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih uz smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020 (7). i Direktiva 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o izmjeni Direktive 2003/87/EZ u svrhu poboljšanja i proširenja sustava Zajednice za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova (8), označuju još jednu čvrstu odluku Unije i država članica da značajno smanje svoje emisije stakleničkih plinova. Također je u svjetlu novih zahtjeva ovih dvaju pravnih akata potrebno ažurirati sustav Unije za praćenje i izvješćivanje o emisijama.
(7)
U okviru UNFCCC-a od Unije i njenih država članica zahtijeva se da pripreme, redovito ažuriraju, objavljuju i izvješćuju Konferenciju stranaka o nacionalnim inventarima antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom na temelju Montrealskog protokola iz 1987. godine o tvarima koje oštećuju ozonski omotač i Bečkoj konvenciji o zaštiti ozonskog sloja (9) (Montrealski protokol), koristeći pri tome usporedive metodologije dogovorene u okviru Konferencije stranaka.
(8)
Sukladno članku 5. stavku 1. Kyotskog protokola, Unija i države članice moraju uspostaviti i održavati nacionalni sustav za procjenu antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima svih stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom na temelju Montrealskog protokola radi osiguravanja provedbe drugih odredaba Kyotskog protokola. Pri tome bi Unija i države članice trebale koristiti smjernice za nacionalne sustave iz Priloga Odluci 19/CMP.1 Konferencije stranaka UNFCCC-a koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola (Odluka 19/CMP.1). Pored toga, Odluka 1/CP.16 zahtijeva uspostavu nacionalnih mehanizama za procjenu antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima svih stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom na temelju Montrealskog protokola. Ova Uredba treba omogućiti provedbu oba navedena zahtjeva.
(9)
Cipar i Malta uključeni su u Prilog I. UNFCCC-u sukladno Odluci 10/CP.17 Konferencije stranaka UNFCCC-a koja je stupila na snagu 9. siječnja 2013. odnosno Odluci 3/CP.15 Konferencije stranaka UNFCCC-a koja je stupila na snagu 26. listopada 2010.
(10)
Iskustva stečena u provedbi Odluke br. 280/2004/EZ ukazala su na potrebu povećanja sinergija i sukladnosti u izvješćivanju na temelju drugih pravnih instrumenata, posebno Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice (10), Uredbe (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. siječnja 2006. o osnivanju Europskog registra ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari (11), Direktive 2001/81/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o nacionalnim emisijskim kvotama za određene onečišćujuće tvari u atmosferi (12), Uredbe (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2006. o određenim fluoriranim stakleničkim plinovima (13) i Uredbe (EZ) br. 1099/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o energetskoj statistici (14). Dok je za racionalizaciju zahtjeva u pogledu izvješćivanja potrebna izmjena pojedinih pravnih instrumenata, za osiguranje kvalitete izvješćivanja o emisijama ključno je korištenje dosljednih podataka za izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova.
(11)
U Četvrtom izvješću o procjeni Međuvladinog tijela za klimatske promjene (IPCC) za dušikov trifluorid (NF3) utvrđen je potencijal globalnog zagrijavanja (GWP) koji je približno 17 000 puta veći od onog za ugljikov dioksid (CO2). NF3 se sve više koristi u elektroničkoj industriji umjesto perfluorugljika (PFC) i sumporovog heksafluorida (SF6). U skladu s člankom 191. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), okolišna politika Unije mora se temeljiti na načelu predostrožnosti. To načelo zahtijeva praćenje NF3 kako bi ocijenili razinu emisija u Uniji i, prema potrebi, utvrdili mjere ublažavanja.
(12)
Podaci koji se trenutačno dostavljaju iz nacionalnih inventara stakleničkih plinova, nacionalnih registara i registra Unije nisu dovoljni da se na razini država članica utvrde emisije CO2 iz civilnog zračnog prometa na nacionalnoj razini koje nisu obuhvaćene Direktivom 2003/87/EZ. Pri donošenju obveza izvješćivanja Unija ne bi trebala državama članicama i malim i srednjim poduzetnicima (SME) nametati opterećenja koja su nerazmjerna postavljenim ciljevima. Emisije CO2 iz letova koje nisu obuhvaćene Direktivom 2003/87/EZ predstavljaju samo vrlo mali dio ukupnih emisija stakleničkih plinova te bi uspostava sustava izvješćivanja o tim emisijama stvorila nepotrebno opterećenje s obzirom na postojeće zahtjeve za širi sektor u skladu s Direktivom 2003/87/EZ. Sukladno tome, u smislu članka 3. i članka 7. stavka 1. Odluke br. 406/2009/EZ, emisije CO2 iz kategorije izvora po IPCC-u „1.A.3.A civilni zračni promet” trebaju se smatrati jednakim nuli.
(13)
U svrhu osiguravanja učinkovitosti mehanizama za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova potrebno je izbjeći daljnje povećanje postojećeg financijskog i administrativnog opterećenja država članica.
(14)
Unatoč tome što se emisije i uklanjanja stakleničkih plinova vezane uz korištenje zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo (LULUCF) prema Kyotskom protokolu ubrajaju u cilj smanjenja emisija Unije, one prema klimatsko-energetskom paketu nisu dio cilja 20 % smanjenja emisija do 2020. godine. Članak 9. Odluke br. 406/2009/EZ zahtijeva da Komisija ocijeni načine za uključivanje emisija i uklanjanja iz djelatnosti vezanih uz korištenje zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo u obvezu smanjenja emisija stakleničkih plinova Unije, čime se osiguravaju trajnost i ekološki integritet doprinosa vezanih za korištenje zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo, kao i točno praćenje i obračunavanje odgovarajućih emisija i uklanjanja. Navedeni članak također od Komisije zahtijeva da, prema potrebi, dostavi prijedlog zakonodavnog akta s ciljem da predloženi akt stupi na snagu 2013. godine. Na dan 12. ožujka 2012. Komisija je Europskom parlamentu i Vijeću podnijela prijedlog kao prvi korak prema uključivanju sektora korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u obvezu smanjenja emisija Unije, što je rezultiralo donošenjem Odluke br. 529/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o pravilima za obračun emisija i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti vezanih uz korištenje zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo te informacijama o mjerama u vezi tih djelatnosti (15).
(15)
Unija i države članice trebaju težiti pružanju najnovijih informacija o svojim emisijama stakleničkih plinova, posebno u okviru strategije Europa 2020. i unutar rokova navedenih u njoj. Ova Uredba treba omogućiti da takve procjene budu pripremljene u najkraćem roku korištenjem statističkih i drugih podataka, poput, prema potrebi, prostornih podataka dobivenih iz programa Globalno praćenje okoliša i sigurnosti i drugih satelitskih sustava.
(16)
Pošto je Komisija najavila da namjerava predložiti nove zahtjeve u pogledu praćenja i izvješćivanja za emisije iz pomorskog prometa, uključujući, prema potrebi, i izmjene ove Uredbe, ova Uredba ne bi trebala prejudicirati bilo koji takav prijedlog te stoga u ovom trenutku u nju nije potrebno uključiti odredbe o praćenju i izvješćivanju o emisijama iz pomorskog prometa.
(17)
Iskustva stečena provedbom Odluke br. 280/2004/EZ ukazala su na potrebu poboljšanja transparentnosti, točnosti, dosljednosti, potpunosti i usporedivosti dostavljenih informacija u vezi politika i mjera te projekcija. Odluka br. 406/2009/EZ zahtijeva od država članica da izvijeste o predviđenom napretku prema ispunjavanju svojih obveza iz te Odluke, uključujući informacije o nacionalnim politikama i mjerama kao i nacionalnim projekcijama. Strategija Europa 2020. utvrdila je cjeloviti program ekonomske politike prema kojem Unija i države članice trebaju uložiti daljnje napore u pravovremeno izvješćivanje o politikama i mjerama vezanim za klimatske promjene i njihovim predviđenim utjecajem na emisije. Uspostava sustava na razini Unije i država članica trebala bi u kombinaciji s boljim smjernicama za izvješćivanje značajno doprinijeti tim ciljevima. Kako bi osigurala da Unija ispunjava svoje međunarodne i unutarnje zahtjeve u vezi izvješćivanja o projekcijama stakleničkih plinova te da bi ocijenila njezin napredak prema ispunjavanju svojih međunarodnih i unutarnjih obveza, Komisiji treba biti omogućeno da priprema i koristi procjene projekcija stakleničkih plinova.
(18)
Za praćenje napretka i mjera prilagođivanja klimatskim promjenama država članica potrebne su bolje informacije od država članica. Te su informacije potrebne za planiranje sveobuhvatne strategije Unije za prilagođivanje na temelju Bijele knjige Komisije od 1. travnja 2009. pod naslovom „Prilagođivanje klimatskim promjenama: prema europskom akcijskom okviru”. Dostavljanje informacija o prilagođivanju omogućuje razmjenu najboljih praksi između država članica kao i ocjenu njihovih potreba i razine pripremljenosti za borbu protiv klimatskih promjena.
(19)
U skladu s Odlukom 1/CP.15, Unija i države članice obvezale su se osigurati znatno financiranje mjera prilagođivanja i ublažavanja klimatskih promjena u zemljama u razvoju. Sukladno stavku 40. Odluke 1/CP.16, svaka razvijena zemlja koja je Stranka UNFCCC-a mora unaprijediti izvješćivanje o osiguravanju financijske i tehnološke potpore kao i potpore za povećanje kapaciteta zemalja u razvoju koje su Stranke. Unaprijeđeno je izvješćivanje ključno za prepoznavanje napora koje Unija i države članice ulažu u ispunjavanje svojih obveza. Odluka 1/CP.16 također je ustanovila novi „tehnološki mehanizam” u svrhu poboljšanja međunarodnog prijenosa tehnologije. Ova Uredba treba osigurati dostavu najnovijih informacija o aktivnostima prijenosa tehnologije zemljama u razvoju na temelju najboljih raspoloživih podataka.
(20)
Direktiva 2008/101/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (16) izmijenila je Direktivu 2003/87/EZ radi uključivanja zrakoplovnih djelatnosti u sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Unije. Direktiva 2003/87/EZ sadrži odredbe o korištenju prihoda od dražbovne prodaje, izvješćivanju država članica o korištenju prihoda od dražbovne prodaje te mjerama poduzetim u skladu s člankom 3.d navedene Direktive. Direktiva 2003/87/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2009/29/EZ, sada također sadrži odredbe o korištenju prihoda od dražbovne prodaje te navodi da najmanje 50 % takvih prihoda treba biti upotrijebljeno u svrhu jedne ili više djelatnosti iz članka 10. stavka 3. Direktive 2003/87/EZ. Transparentnost korištenja prihoda od dražbovne prodaje emisijskih jedinica u skladu s Direktivom 2003/87/EZ ključna je za podržavanje obveza Unije.
(21)
U okviru UNFCCC-a se od Unije i njenih država članica zahtijeva da pripreme, redovno ažuriraju, objavljuju i Konferenciji stranaka dostavljaju nacionalna priopćenja i dvogodišnja izvješća koristeći smjernice, metodologije i formate dogovorene u okviru Konferencije stranaka. Odluka 1/CP.16 poziva na poboljšano izvješćivanje o ciljevima ublažavanja i osiguravanju financijske i tehnološke potpore kao i potpore za povećanje kapaciteta zemljama u razvoju koje su Stranke.
(22)
Odluka br. 406/2009/EZ pretvorila je postojeći godišnji ciklus izvješćivanja u godišnji ciklus obveze koji zahtijeva cjelovit pregled inventara stakleničkih plinova država članica u kraćem roku od trenutačnog roka UNFCCC-a za pregled inventara, kako bi se omogućilo korištenje fleksibilnih mogućnosti i, prema potrebi, primjena korektivnih mjera na kraju svake odgovarajuće godine. Potrebno je na razini Unije uspostaviti postupak pregleda inventara stakleničkih plinova koje dostavljaju države članice kako bi se osiguralo da je sukladnost s Odlukom br. 406/2009/EZ ocijenjena na vjerodostojan, dosljedan, transparentan i pravovremen način.
(23)
U okviru postupka UNFCCC-a trenutačno se raspravlja o nizu tehničkih elemenata vezanih uz izvješćivanje o emisijama iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova, poput GWP-a, opsegu stakleničkih plinova o kojima se izvješćuje i metodološkim smjernicama IPCC-a koje se koriste za pripremu nacionalnih inventara stakleničkih plinova. Izmjene tih metodoloških elemenata u sklopu postupka UNFCCC-a i posljedični ponovni izračuni vremenskih nizova emisija stakleničkih plinova mogu promijeniti razinu i trendove emisija stakleničkih plinova. Komisija treba pratiti takve razvoje događaja na međunarodnoj razini i, prema potrebi, predlagati izmjene ove Uredbe u svrhu osiguranja sukladnosti s metodologijama koje se koriste u sklopu postupka UNFCCC-a.
(24)
U skladu s postojećim smjernicama UNFCCC-a za izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova, izračun i izvješćivanje o emisijama metana temelji se na GWP-ima za 100-godišnje razdoblje. Uzimajući u obzir visoki GWP i relativno kratak životni vijek metana u atmosferi, Komisija bi trebala analizirati posljedice za politike i mjere u slučaju usvajanja 20-godišnjeg razdoblja za metan.
(25)
Uzimajući u obzir Rezoluciju Europskog parlamenta od 14. rujna 2011. o sveobuhvatnom pristupu za klimu štetnim antropogenim emisijama koje nisu CO2, i nakon postizanja sporazuma u okviru UNFCCC-a o korištenju dogovorenih i objavljenih smjernica IPCC-a o praćenju i izvješćivanju o emisijama crnog ugljika, Komisija bi trebala analizirati posljedice za politike i mjere te, prema potrebi, izmijeniti Prilog I. ovoj Uredbi.
(26)
Emisije stakleničkih plinova u dostavljenim vremenskim nizovima trebaju se ocjenjivati korištenjem istih metoda. Potrebno je pribaviti i dosljedno koristiti temeljne podatke o djelatnostima i faktore emisije, osiguravajući tako da promjene u trendovima emisija nisu posljedica promjena ocjenjivačkih metoda ili pretpostavki. Ponovni izračuni emisija stakleničkih plinova trebaju se provoditi u skladu s dogovorenim smjernicama i s ciljem unaprjeđenja dosljednosti, točnosti i potpunosti dostavljenih vremenskih nizova te primjene detaljnijih metoda. Ako se promijene metodologija ili način na koji se prikupljaju temeljni podaci o djelatnostima i faktorima emisije, države članice trebaju ponovno izračunati inventare za dostavljene vremenske nizove i ocijeniti potrebu za ponovnim izračunima na temelju razloga navedenih u dogovorenim smjernicama, posebno za glavne kategorije. Ova Uredba treba utvrditi je li, i pod kojim uvjetima, potrebno za potrebe utvrđivanja godišnjih emisijskih kvota uzeti u obzir učinke takvih ponovnih izračuna.
(27)
Zračni promet utječe na globalnu klimu ispuštanjem emisija CO2 kao i drugih emisija, uključujući emisije dušikovih oksida i mehanizme poput povećanja oblaka cirusa. U svjetlu brzonapredujućeg znanstvenog razumijevanja tih utjecaja, potrebno je u sklopu ove Uredbe redovito provoditi ažuriranu ocjenu utjecaja iz zrakoplovstva koji nisu CO2 na globalnu klimu. U tom je smislu potrebno prilagoditi korišteno modeliranje znanstvenom napretku. Komisija bi na temelju svojih ocjena takvih utjecaja trebala razmotriti odgovarajuće političke mogućnosti za njihovo rješavanje.
(28)
Cilj Europske agencije za okoliš je podržati održivi razvoj i postići značajno i mjerljivo poboljšanje okoliša Europe pružanjem pravovremenih, ciljanih, odgovarajućih i pouzdanih informacija donositeljima politika, javnim institucijama i javnosti. Europska agencija za okoliš treba, prema potrebi, pomagati Komisiji u praćenju i izvješćivanju, pogotovo s obzirom na sustav inventara Unije i njezin sustav za politike i mjere te projekcije; u provođenju godišnjeg stručnog pregleda inventara država članica; u ocjenjivanju napretka prema ispunjavanju obveza smanjenja emisija Unije; u održavanju Europske platforme za prilagođivanje klimatskim promjenama u vezi s utjecajima, ranjivostima i prilagođivanjem klimatskim promjenama; te u priopćavanju javnosti pouzdanih informacija o klimatskim promjenama.
(29)
Svi zahtjevi u vezi podnošenja informacija i podataka na temelju ove Uredbe trebaju podlijegati pravilima Unije o zaštiti podataka i poslovnoj tajni.
(30)
Informacije i podaci prikupljeni na temelju ove Uredbe mogu također doprinijeti oblikovanju i ocjeni buduće politike Unije o klimatskim promjenama.
(31)
Komisija treba pratiti provedbu zahtjeva u pogledu praćenja i izvješćivanja na temelju ove Uredbe te buduće razvoje događaja u sklopu UNFCCC-a i Kyotskog protokola kako bi se osigurala sukladnost. U svezi toga Komisija može prema potrebi Europskom parlamentu i Vijeću dostaviti zakonodavni prijedlog.
(32)
Da bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu članka 5. stavka 4., članka 7. stavaka 7. i 8., članka 8. stavka 2., članka 12. stavka 3., članka 17. stavka 4. i članka 19. stavaka 5. i 6. ove Uredbe, provedbene ovlasti treba dodijeliti Komisiji. S iznimkom članka 19. stavka 6., te ovlasti treba izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela koja se odnose na mehanizme kojima države članice kontroliraju izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije (17).
(33)
Kako bi se ustanovili usklađeni zahtjevi za izvješćivanje o praćenju emisija stakleničkih plinova i drugih informacija važnih za politiku o klimatskim promjenama, Komisiju treba ovlastiti da u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) donosi akte radi izmjene Priloga I. i Priloga III. ovoj Uredbi u skladu s odlukama donesenim u okviru UNFCCC-a i Kyotskog protokola; uzimanja u obzir promjena u GWP-ima i međunarodno dogovorenih smjernica za inventare; postavljanja materijalnih zahtjeva za sustav inventara Unije te uspostave registra Unije. Od posebne je važnosti da Komisija tijekom svog pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući razinu stručnjaka. Komisija bi trebala tijekom pripreme i oblikovanja delegiranih akata osigurati simultan, pravovremen i primjeren prijenos odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(34)
Pošto ciljeve ove Uredbe, odnosno uspostavu mehanizma za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na nacionalnoj razini i razini Unije, države članice ne mogu zadovoljavajuće ostvariti te je navedene ciljeve zbog opsega i učinaka predloženih mjera lakše ostvariti na razini Unije, Unija može donositi mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom razmjernosti iz navedenog članka, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za postizanje navedenih ciljeva,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE 1.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet
Ova Uredba uspostavlja mehanizam za:
(a)
osiguravanje pravovremenosti, transparentnosti, točnosti, dosljednosti, usporedivosti i potpunosti izvješćivanja Unije i njenih država članica tajništvu UNFCCC-a;
(b)
izvješćivanje i verifikaciju informacija povezanih s obvezama Unije i njenih država članica u skladu s UNFCCC-om, Kyotskim protokolom i odlukama donesenim na temelju njega te ocjenjivanje napretka prema ispunjavanju tih obveza;
(c)
praćenje i izvješćivanje o svim antropogenim emisijama iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom na temelju Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač u državama članicama;
(d)
praćenje, izvješćivanje, pregledavanje i verifikacija emisija stakleničkih plinova i drugih informacija sukladno članku 6. Odluke br. 406/2009/EZ;
(e)
izvješćivanje o korištenju prihoda od dražbovne prodaje u skladu s člankom 3.d stavcima 1. ili 2. ili člankom 10. stavkom 1. Direktive 2003/87/EZ, sukladno članku 3.d stavku 4. i članku 10. stavku 3. navedene Direktive;
(f)
praćenje i izvješćivanje o mjerama koje države članice poduzimaju kako bi se prilagodile neizbježnim posljedicama klimatskih promjena na troškovno učinkovit način;
(g)
ocjenjivanje napretka država članica prema ispunjavanju svojih obveza na temelju Odluke br. 406/2009/EZ.
Članak 2.
Područje primjene
Ova Uredba primjenjuje se na:
(a)
izvješćivanje o strategijama niskougljičnog razvoja Unije i njenih država članica te sve njihove ažurirane verzije u skladu s Odlukom 1/CP.16;
(b)
emisije stakleničkih plinova navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi iz sektora i izvora te uklanjanja ponorima stakleničkih plinova obuhvaćenih nacionalnim inventarima stakleničkih plinova sukladno članku 4. stavku 1. točki (a) UNFCCC-a i ispuštenih na teritoriju država članica;
(c)
emisije stakleničkih plinova iz područja primjene članka 2. stavka 1. Odluke br. 406/2009/EZ;
(d)
klimatske utjecaje emisija iz civilnog zračnog prometa koje nisu CO2;
(e)
projekcije Unije i njenih država članica u vezi antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom na temelju Montrealskog protokola te s tim povezane politike i mjere država članica;
(f)
ukupnu financijska i tehnološka potpora zemljama u razvoju u skladu sa zahtjevima UNFCCC-a;
(g)
korištenje prihoda od dražbovne prodaje u skladu s člankom 3.d stavcima 1. ili 2. ili člankom 10. stavkom 1. Direktive 2003/87/EZ;
(h)
mjere država članica za prilagođivanje klimatskim promjenama.
Članak 3.
Definicije
U smislu ove Uredbe, pojedini pojmovi imaju sljedeća značenja:
1.
„potencijal globalnog zagrijavanja” ili „GWP” određenog plina znači ukupni doprinos globalnom zagrijavanju iz emisije jedne jedinice tog plina u odnosu na jednu jedinicu referentnog plina CO2 kojemu je dodijeljena vrijednost 1;
2.
„nacionalni sustav inventara” znači sustav institucionalnih, pravnih i postupovnih mehanizama uspostavljenih u državi članici za procjenu antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom na temelju Montrealskog protokola te za izvješćivanje i arhiviranje informacija iz inventara sukladno Odluci 19/CMP.1 ili drugim relevantnim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola;
3.
„tijela nadležna za inventar” znači nadležna tijela kojima je unutar nacionalnog sustava inventara povjeren zadaća pripreme inventara stakleničkih plinova;
4.
„osiguranje kvalitete” ili „QA” znači planirani sustav postupaka pregleda kako bi se osiguralo da su ispunjeni ciljevi u vezi kvalitete podataka te da se dostavljaju najbolje procjene i informacije u svrhu potpore učinkovitosti programa kontrole kvalitete te u svrhu pomoći državama članicama;
5.
„kontrola kvalitete” ili „QC” znači sustav rutinskih tehničkih aktivnosti za mjerenje i kontrolu kvalitete informacija i procjena prikupljenih u svrhu osiguravanja integriteta, pravilnosti i potpunosti podataka, utvrđivanja i otklanjanja grešaka i propusta, dokumentiranja i arhiviranja podataka i drugih korištenih materijala te evidentiranje svih aktivnosti kontrole kvalitete;
6.
„pokazatelj” znači kvantitativni ili kvalitativni faktor ili varijabla koji doprinose boljem razumijevanju napretka u provedbi politika i mjera te trendova u vezi emisija stakleničkih plinova;
7.
„jedinica dodijeljene kvote” ili „AAU” znači jedinica izdana u skladu s odgovarajućim odredbama Priloga Odluci 13/CMP.1 Konferencije stranaka UNFCCC-a koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola (Odluka 13/CMP.1) ili u drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola;
8.
„jedinica uklanjanja” ili „RMU” znači jedinica izdana u skladu s odgovarajućim odredbama Priloga Odluci 13/CMP.1 ili u drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola;
9.
„jedinica smanjenja emisija” ili „ERU” znači jedinica izdana u skladu s člankom 12. Kyotskog protokola i zahtjevima koji iz njega proizlaze kao i odgovarajućim odredbama Priloga Odluci 13/CMP.1 ili u drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola.
10.
„ovjerena smanjenja emisija” ili „CER” znači jedinica izdana u skladu s člankom 12. Kyotskog protokola i zahtjevima koji iz njega proizlaze, kao i odgovarajućim odredbama Priloga Odluci 13/CMP.1 ili u drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola.
11.
„privremeno ovjereno smanjenje emisija” ili „tCER” znači jedinica izdana u skladu s člankom 12. Kyotskog protokola i zahtjevima koji iz njega proizlaze, kao i odgovarajućim odredbama Priloga Odluci 13/CMP.1 ili u drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola, odnosno prava na korištenje emisijskih jedinica dodijeljena za uklanjanja emisija koja su potvrđena za projektne aktivnosti pošumljavanja ili ponovnog pošumljavanja u okviru mehanizma čistog razvoja (CDM) koje se zamjenjuju po isteku valjanosti na kraju drugog obvezujućeg razdoblja;
12.
„dugoročno ovjereno smanjenje emisija” ili „lCER” znači jedinica izdana u skladu s člankom 12. Kyotskog protokola i zahtjevima koji iz njega proizlaze kao i odgovarajućim odredbama Priloga Odluci 13/CMP.1 ili u drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola, odnosno prava na korištenje emisijskih jedinica dodijeljena za dugoročna uklanjanja emisija koja su potvrđena za projektne aktivnosti pošumljavanja ili ponovnog pošumljavanja u okviru CDM-a, koje se zamjenjuju nakon isteka valjanosti na kraju razdoblja projektnih aktivnosti ili u slučaju ponovnog ispuštanja ili nepodnošenja izvješća o certifikaciji;
13.
„nacionalni registar” znači registar u obliku standardizirane elektroničke baze podataka koja sadrži podatke o izdavanju, držanju, prijenosu, stjecanju, poništenju, povlačenju, prenošenju, zamjeni ili promjeni datuma isteka valjanosti, ovisno o slučaju, jedinica dodijeljene kvote (AAU), jedinica uklanjanja (RMU), jedinica smanjenja emisija (ERU) i ovjerenih smanjenja emisija (CER), te jedinica tCER i lCER;
14.
„politike i mjere” znači svi instrumenti koji su namijenjeni provedbi obveza na temelju članka 4. stavka 2. točaka (a) i (b) UNFCCC-a te mogu uključivati i one instrumente čiji primarni cilj nije ograničavanje i smanjenje emisija stakleničkih plinova;
15.
„sustav za politike i mjere te projekcije” znači sustav institucionalnih, pravnih i postupovnih mehanizama uspostavljenih za izvješćivanje o politikama i mjerama te projekcijama antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom na temelju Montrealskog protokola kako je propisano člankom 12. ove Uredbe;
16.
„ex ante ocjena politika i mjera” znači ocjena predviđenih učinaka neke politike ili mjere;
17.
„ex post ocjena politika i mjera” znači ocjena prošlih učinaka neke politike ili mjere;
18.
„projekcije bez mjera” znači projekcije antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koje isključuju učinke svih politika i mjera koje su planirane, usvojene ili provedene nakon godine koja je odabrana kao početna točka odgovarajuće projekcije;
19.
„projekcije s mjerama” znači projekcije antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koji obuhvaćaju učinke usvojenih i provedenih politika i mjera na smanjenje emisija stakleničkih plinova;
20.
„projekcije s dodatnim mjerama” znači projekcije antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova koji obuhvaćaju učinke usvojenih i provedenih politika i mjera na smanjenje emisija stakleničkih plinova u svrhu ublažavanja klimatskih promjena kao i u tu svrhu planiranih politika i mjera;
21.
„analiza osjetljivosti” znači istraživanje algoritma modela ili pretpostavka za kvantificiranje koliko su osjetljivi ili stabilni izlazni podaci modela u odnosu na varijacije u ulaznim podacima ili temeljnim pretpostavkama. Izvodi se mijenjanjem ulaznih vrijednosti ili jednadžbi modela te promatranjem kako se sukladno tome mijenjaju izlazni podaci modela;
22.
„potpora za ublažavanje klimatskih promjena” znači potpora za aktivnosti u zemljama u razvoju koji doprinose cilju stabilizacije koncentracija stakleničkih plinova u atmosferi na razini koja bi spriječila opasni antropogeni utjecaj na klimatski sustav;
23.
„potpora za prilagođivanje klimatskim promjenama” znači potpora za aktivnosti u zemljama u razvoju čiji je cilj smanjiti ranjivost ljudskih ili prirodnih sustava na utjecaj klimatskih promjena i rizike povezane s klimom kroz održavanje ili povećavanje sposobnosti prilagođivanja i otpornosti zemalja u razvoju;
24.
„tehničke ispravke” znači prilagodbe procjena nacionalnih inventara stakleničkih plinova izvršene u sklopu provedenog pregleda sukladno članku 19. kada su dostavljeni podaci iz inventara nepotpuni ili su pripremljeni na način koji nije sukladan odgovarajućim međunarodnim pravilima ili smjernicama odnosno pravilima i smjernicama Unije, pri čemu te prilagodbe zamjenjuju prvotno dostavljene procjene;
25.
„ponovni izračuni” u skladu sa smjernicama za izvješćivanje prema UNFCCC-a o godišnjim inventarima znači postupak za ponovnu procjenu antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova u prethodno dostavljenim inventarima kao posljedice promjena u metodologijama ili načinu na koji se dobivaju i koriste faktori emisije i podaci o djelatnostima; uključivanje novih kategorija izvora ili ponora ili uključivanje novih plinova; ili za promjene GWP-a stakleničkih plinova.
POGLAVLJE 2.
STRATEGIJE NISKOUGLJIČNOG RAZVOJA
Članak 4.
Strategije niskougljičnog razvoja
1. Države članice i, u ime Unije, Komisija pripremaju svoje strategije niskougljičnog razvoja u skladu sa svim odredbama o izvješćivanju koje su dogovorene na međunarodnoj razini u sklopu postupka UNFCCC-a, kako bi doprinijele:
(a)
transparentnom i točnom praćenju stvarnog i predviđenog napretka država članica, uključujući doprinos mjera Unije, u ispunjavanju obveza Unije i država članica iz UNFCCC-a u odnosu na ograničavanje ili smanjenje antropogenih emisija stakleničkih plinova;
(b)
ispunjavanju obveza država članica u odnosu na smanjenje emisija stakleničkih plinova iz Odluke br. 406/2009/EZ i postizanju dugoročnih smanjenja emisija i povećanja uklanjanja ponorima u svim sektorima u skladu s ciljem Unije, kako bi se, u sklopu smanjenja koje razvijene države prema IPCC-u moraju skupno postići, do 2050. godine emisije na troškovno učinkovit način smanjile za 80 do 95 % u usporedbi s razinama iz 1990. godine.
2. Države članice izvješćuju Komisiju o stanju provedbe svojih strategija niskougljičnog razvoja do 9. siječnja 2015. ili u skladu sa svim rokovima koji su dogovoreni na međunarodnoj razini u sklopu postupka UNFCCC-a.
3. Komisija i države članice bez odlaganja čine dostupnima javnosti svoje strategije niskougljičnog razvoja kao i njihove ažurirane verzije.
POGLAVLJE 3.
IZVJEŠĆIVANJE O POVIJESNIM EMISIJAMA I UKLANJANJIMA STAKLENIČKIH PLINOVA
Članak 5.
Nacionalni sustavi inventara
1. Države članice uspostavljaju, upravljaju i teže stalnom unaprjeđivanju nacionalnih sustava inventara u skladu sa zahtjevima UNFCCC-a o nacionalnim sustavima kako bi procijenile antropogene emisije iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova navedenih u Prilogu I. ovoj Uredbi te osigurale pravovremenost, transparentnost, točnost, dosljednost, usporedivost i potpunost svojih inventara stakleničkih plinova.
2. Države članice osiguravaju da njihova tijela nadležna za inventar imaju pristup:
(a)
podacima i metodama o kojima se izvješćuje za djelatnosti i postrojenja sukladno Direktivi 2003/87/EZ radi pripreme nacionalnih inventara stakleničkih plinova, kako bi se osigurala sukladnost emisija stakleničkih plinova o kojima se izvješćuje u sklopu sustava trgovanja emisijskim jedinicama Unije i u nacionalnim inventarima stakleničkih plinova;
(b)
prema potrebi, podacima prikupljenim kroz sustave izvješćivanja o fluoriranim plinovima u različitim sektorima, koji su uspostavljeni sukladno članku 6. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 842/2006 u svrhu pripreme nacionalnih inventara stakleničkih plinova;
(c)
prema potrebi, emisijama, temeljnim podacima i metodologijama o kojima izvješćuju postrojenja iz Uredbe (EZ) br. 166/2006 radi pripreme nacionalnih inventara stakleničkih plinova;
(d)
podaci koji se dostavljaju u skladu s Uredbom (EZ) br. 1099/2008.
3. Države članice osiguravaju da njihova tijela nadležna za inventar, prema potrebi:
(a)
koriste sustave izvješćivanja koji su uspostavljeni sukladno članku 6. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 842/2006 u svrhu unaprjeđenja procjene fluoriranih plinova u nacionalnim inventarima stakleničkih plinova;
(b)
mogu poduzeti godišnje provjere sukladnosti iz točaka (l) i (m) stavka 1. članka 7.
4. Komisija donosi provedbene akte u kojima utvrđuje pravila o strukturi, formatu i postupku podnošenja informacija povezanih s nacionalnim sustavima inventara i zahtjevima o uspostavi, upravljanju i radu nacionalnih sustava inventara u skladu s odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 6.
Sustav inventara Unije
1. Osniva se sustav inventara Unije kako bi se osigurale pravovremenost, transparentnost, točnost, dosljednost, usporedivost i potpunost nacionalnih inventara u odnosu na inventar stakleničkih plinova Unije. Komisija upravlja, održava i teži stalnom unaprjeđivanju tog sustava, koji uključuje:
(a)
program osiguranja i kontrole kvalitete, što uključuje određivanje ciljeva kvalitete i izradu plana osiguranja i kontrole kvalitete inventara. Komisija pomaže državama članicama u provedbi njihovih programa osiguranja i kontrole kvalitete;
(b)
postupak za procjenu, uz savjetovanje s odgovarajućom državom članicom, bilo kojih podataka koji nedostaju u njenom nacionalnom inventaru;
(c)
preglede inventara stakleničkih plinova država članica iz članka 19.
2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 25. u vezi materijalnih zahtjeva za sustav inventara Unije zbog ispunjavanja obveze sukladno Odluci 19/CMP.1. Komisija u skladu sa stavkom 1. ne usvaja odredbe čije bi poštovanje bilo zahtjevnije za države članice od poštovanja odredbi akata usvojenih u skladu s člankom 3. stavkom 3. i člankom 4. stavkom 2. Odluke br. 280/2004/EZ.
Članak 7.
Inventari stakleničkih plinova
1. Države članice do 15. siječnja svake godine (godina X) utvrđuju i Komisiju izvješćuju o sljedećem:
(a)
svojim antropogenim emisijama stakleničkih plinova navedenim u Prilogu I. ovoj Uredbi i antropogenim emisijama stakleničkih plinova iz članka 2. stavka 1. Odluke br. 406/2009/EZ za godinu X-2, u skladu sa zahtjevima UNFCCC-a o izvješćivanju. Ne dovodeći u pitanje izvješćivanje o stakleničkim plinovima navedenim u Prilogu I. ovoj Uredbi, u smislu članka 3. i članka 7. stavka 1. Odluke br. 406/2009/EZ se emisije CO2 iz kategorije izvora po IPCC-u „1.A.3.A civilni zračni promet” smatraju jednakima nuli;
(b)
podacima u skladu sa zahtjevima UNFCCC-a o izvješćivanju o svojim antropogenim emisijama ugljikovog monoksida (CO), sumporovog dioksida (SO2), dušikovih oksida (NOx) i hlapivih organskih spojeva, koji su sukladni podacima koji su već dostavljeni sukladno članku 7. Direktive 2001/81/EZ i Konvencije Ekonomskog povjerenstva Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) o dalekosežnom prekograničnom onečišćivanju zraka za godinu X-2;
(c)
svojim antropogenim emisijama stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja CO2 ponorima koja proizlaze iz sektora LULUCF za godinu X-2, u skladu sa zahtjevima UNFCCC-a o izvješćivanju;
(d)
svojim antropogenim emisijama stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja CO2 ponorima koja proizlaze iz djelatnosti u sektoru LULUCF sukladno Odluci br. 529/2013/EU i Kyotskom protokolu te informacije o obračunu tih emisija stakleničkih plinova i uklanjanjima iz djelatnosti u sektoru LULUCF u skladu s Odlukom br. 529/2013/EU i člankom 3. stavcima 3. i 4. Kyotskog protokola, te odgovarajućim odlukama koje iz njega proizlaze, za godine između 2008. ili druge primjenljive godine i godine X-2. Kada države članice obračunavaju gospodarenje poljoprivrednim zemljištem, gospodarenje pašnjaka, obnovu vegetacije te isušivanje ili ponovnu uspostavu močvarnog područja, moraju uz to izvijestiti o emisijama iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova za svaku takvu djelatnost za odgovarajuću baznu godinu ili razdoblje utvrđeno u Prilogu VI. Odluci 529/2013/EU i u Prilogu Odluci 13/CMP.1. U skladu sa svojim obvezama izvješćivanja na temelju ove točke, te pogotovo pri podnošenju informacija o emisijama i uklanjanjima u vezi s njihovim obvezama obračunavanja utvrđenim u Odluci br. 529/2013/EU, države članice podnose informacije u potpunosti uzimajući u obzir primjenljive smjernice IPCC-a o dobroj praksi za LULUCF;
(e)
svim promjenama informacija iz točaka od (a) do (d) za godinu između odgovarajuće bazne godine ili razdoblja i godine X-3, navodeći razloge za te promjene;
(f)
informacijama o pokazateljima kako su utvrđeni u Prilogu III. za godinu X-2;
(g)
informacijama iz svojeg nacionalnog registra o izdavanju, držanju, prijenosu, poništenju, povlačenju i prenošenju jedinica AAU, RMU, ERU, CER, tCER i lCER za godinu X-1;
(h)
sažetim informacijama o izvršenim prijenosima sukladno članku 3. stavcima 4. i 5. Odluke br. 406/2009/EZ, za godinu X-1;
(i)
informacijama o korištenju zajedničke provedbe, mehanizma čistog razvoja i međunarodnog trgovanja emisijama sukladno člancima 6., 12. i 17. Kyotskog protokola ili bilo kojeg drugog fleksibilnog mehanizma utvrđenog u drugim instrumentima koje je usvojila Konferencija stranaka UNFCCC-a ili Konferencija stranaka UNFCCC-a koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, za ispunjavanje svojih kvantificiranih obveza ograničenja ili smanjenja emisija sukladno članku 2. Odluke 2002/358/EZ i Kyotskom protokolu ili bilo kojim budućim obvezama na temelju UNFCCC-a ili Kyotskog protokola, za godinu X-2;
(j)
informacijama o koracima poduzetim s ciljem poboljšanja procjena inventara, posebno u područjima inventara koja su podvrgnuta prilagodbama ili preporukama nakon stručnog pregleda;
(k)
stvarnoj ili procijenjenoj raspodjeli verificiranih emisija koje dostavljaju postrojenja i operateri na temelju Direktive 2003/87/EZ u kategorije izvora nacionalnog inventara stakleničkih plinova, gdje je to moguće, i udjelu tih verificiranih emisija u ukupnim dostavljenim emisijama stakleničkih plinova u tim kategorijama izvora, za godinu X-2;
(l)
prema potrebi, rezultatima izvršenih provjera sukladnosti dostavljenih podataka iz inventara stakleničkih plinova, za godinu X-2, s verificiranim emisijama dostavljenim na temelju Direktive 2003/87/EZ;
(m)
prema potrebi, rezultatima izvršenih provjera sukladnosti podataka korištenih za procjenu emisija u pripremi inventara stakleničkih plinova, za godinu X-2, zajedno s:
i.
podacima korištenim za pripremu inventara onečišćivača zraka prema Direktivi 2001/81/EZ;
ii.
podacima dostavljenim u skladu s člankom 6. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 842/2006;
iii.
podacima o energiji, dostavljenim u skladu s člankom 4. i Prilogom B Uredbi (EZ) br. 1099/2008;
(n)
opisom promjena nacionalnog sustava inventara;
(o)
opisom promjena nacionalnog registra;
(p)
informacijama o svojim planovima osiguranja i kontrole kvalitete, općenitoj ocjeni nesigurnosti, općenitoj ocjeni potpunosti i, ako su dostupni, drugim elementima izvješća o nacionalnim inventarima stakleničkih plinova koji su potrebni za pripremu izvješća o inventaru stakleničkih plinova Unije.
U prvoj godini izvješćivanja na temelju ove Uredbe države članice obavješćuju Komisiju o svakoj namjeri korištenja članka 3. stavaka 4. i 5. Odluke br. 406/2009/EZ.
2. Države članice Komisiji dostavljaju preliminarne podatke do 15. siječnja i konačne podatke do 15. ožujka druge godine nakon kraja svakog obračunskog razdoblja navedenog u Prilogu I. Odluci br. 529/2013/EU, kako su pripremljeni za svoje obračune u sektoru LULUCF za to obračunsko razdoblje u skladu s člankom 4. stavkom 6. navedene Odluke.
3. Države članice do 15. ožujka svake godine Komisiji dostavljaju potpuno i ažurirano izvješće o nacionalnom inventaru. Takvo izvješće sadrži sve informacije navedene u stavku 1. i sva kasnija ažuriranja tih informacija.
4. Države članice do 15. travnja svake godine tajništvu UNFCCC-a dostavljaju nacionalne inventare koji sadrže informacije dostavljene Komisiji u skladu sa stavkom 3.
5. Komisija, u suradnji s državama članicama, svake godine sastavlja inventar stakleničkih plinova Unije i priprema izvješće o inventaru stakleničkih plinova Unije te ih do 15. travnja svake godine podnosi tajništvu UNFCCC-a.
6. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 25. u svrhu:
(a)
dodavanja ili brisanja tvari sa popisa stakleničkih plinova iz Priloga I. ovoj Uredbi ili dodavanja, brisanja ili izmjene pokazatelja iz Priloga III. ovoj Uredbi u skladu s odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju;
(b)
uzimanja u obzir promjena GWP-a i međunarodno dogovorenih smjernica u vezi inventara u skladu s odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
7. Komisija donosi provedbene akte kojima utvrđuje strukturu, format i postupak podnošenja inventara stakleničkih plinova za države članice sukladno stavku 1. i u skladu s odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju. Ti provedbeni akti također utvrđuju rokove za suradnju i koordinaciju između Komisije i država članica u pripremi izvješća o inventaru stakleničkih plinova Unije. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
8. Komisija donosi provedbene akte kojima za države članice utvrđuje strukturu, format i postupak podnošenja emisija i uklanjanja stakleničkih plinova sukladno članku 4. Odluke br. 529/2013/EU. Komisija u donošenju tih provedbenih akata osigurava usklađenost rokova Unije i UNFCCC-a za praćenje i izvješćivanje o tim informacijama. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 8.
Približni inventari stakleničkih plinova
1. Države članice do 31. srpnja svake godine (godina X), kada je to moguće, Komisiji dostavljaju približne inventare stakleničkih plinova za godinu X-1. Na temelju približnih inventara stakleničkih plinova država članica ili, ako do tog datuma neka država članica nije dostavila svoje približne inventare, na temelju vlastitih procjena, Komisija svake godine priprema približni inventar stakleničkih plinova Unije. Komisija svake godine do 30. rujna te informacije čini dostupnima javnosti.
2. Komisija donosi provedbene akte kojima utvrđuje strukturu, format i postupak podnošenja približnih inventara stakleničkih plinova za države članice sukladno stavku 1. Ti provedbeni akti se donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 9.
Postupci za dopunu procjena emisija radi sastavljanja inventara Unije
1. Komisija provodi početnu provjeru točnosti podataka koje su dostavile države članice sukladno članku 7. stavku 1. Rezultate te provjere Komisija šalje državama članicama u roku od šest tjedana od roka za dostavu podataka. Države članice odgovaraju na sva relevantna pitanja iz početne provjere do 15. ožujka, zajedno s konačnom dostavom inventara za godinu X-2.
2. Ako država članica do 15. ožujka nije dostavila podatke iz inventara potrebne za sastavljanje inventara Unije, Komisija može pripremiti procjene da bi dopunila podatke dostavljene od države članice, uz savjetovanje i blisku suradnju s tom državom članicom. U ovu svrhu Komisija koristi smjernice za pripremu nacionalnih inventara stakleničkih plinova.
POGLAVLJE 4.
REGISTRI
Članak 10.
Uspostava i upravljanje registrima
1. Unija i države članice uspostavljaju i održavaju registre radi točnog obračuna izdavanja, držanja, prijenosa, stjecanja, poništenja, povlačenja, prenošenja, zamjene ili promjene datuma isteka valjanosti, ovisno o slučaju, jedinica AAU, RMU, ERU, CER, tCER i lCER. Države članice mogu također koristiti te registre radi točnog obračuna jedinica iz članka 11.a stavka 5. Direktive 2003/87/EZ.
2. Unija i države članice mogu održavati svoje registre u konsolidiranom sustavu, zajedno s jednom ili više drugih država članica.
3. Podaci iz stavka 1. ovog članka dostupni su središnjem administratoru koji je imenovan sukladno članku 20. Direktive 2003/87/EZ.
4. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 25. kako bi uspostavila registar Unije iz stavka 1. ovog članka.
Članak 11.
Povlačenje jedinica u skladu s Kyotskim protokolom
1. Nakon završetka pregleda svojih nacionalnih inventara sukladno Kyotskom protokolu za svaku godinu prvog obvezujućeg razdoblja iz Kyotskog protokola, uključujući rješavanje problema u provedbi, države članice iz registra povlače jedinice AAU, RMU, ERU, CER, tCER i lCER koje su ekvivalentne njihovim neto emisijama u toj godini.
2. U pogledu zadnje godine prvog obvezujućeg razdoblja iz Kyotskog protokola, države članice povlače jedinice iz registra prije kraja dodatnog razdoblja za ispunjenje obveza iz Odluke 11/CMP.1 Konferencije stranaka UNFCCC-a koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola.
POGLAVLJE 5.
IZVJEŠĆIVANJE O POLITIKAMA I MJERAMA TE PROJEKCIJAMA ANTROPOGENIH EMISIJA IZ IZVORA I UKLANJANJA PONORIMA STAKLENIČKIH PLINOVA
Članak 12.
Nacionalni sustavi i sustav Unije za politike i mjere te projekcije
1. Države članice i Komisija do 9. srpnja 2015. uspostavljaju, upravljaju i teže stalnom unaprjeđivanju nacionalnih sustava, odnosno sustava Unije, za izvješćivanje o politikama i mjerama kao i za izvješćivanje o projekcijama antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova. Ti sustavi uključuju institucionalne, pravne i postupovne mehanizme uspostavljene u državi članici ili Uniji za ocjenjivanje politike i izradu projekcija antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova.
2. Države članice i Komisija imaju za cilj osigurati pravovremenost, transparentnost, točnost, dosljednost, usporedivost i potpunost dostavljenih informacija o politikama i mjerama te projekcijama antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova, kako se navodi u člancima 13. i 14. uključujući, prema potrebi, korištenje i primjenu podataka, metoda i modela te provedbu aktivnosti osiguranja i kontrole kvalitete te analize osjetljivosti.
3. Komisija donosi provedbene akte kojima utvrđuje strukturu, format i postupak podnošenja informacija o nacionalnim sustavima i sustavu Unije za politike i mjere te projekcije sukladno stavcima 1. i 2. ovog članka, članku 13. i članku 14. stavku 1. te u skladu s odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju. Komisija osigurava usklađenost s međunarodno dogovorenim zahtjevima o izvješćivanju te usklađenost rokova Unije i međunarodnih rokova za praćenje i izvješćivanje o tim informacijama. Ti provedbeni akti se donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 13.
Izvješćivanje o politikama i mjerama
1. Države članice do 15. ožujka 2015., i svake dvije godine nakon toga, Komisiji dostavljaju sljedeće:
(a)
opis svojeg nacionalnog sustava za izvješćivanje o politikama i mjerama, ili grupama mjera, i za izvješćivanje o projekcijama antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova sukladno članku 12. stavku 1., ako takav opis već nije dostavljen, ili informacije o mogućim promjenama tog sustava, ako je takav opis već dostavljen;
(b)
ažuriranja vezana uz strategije niskougljičnog razvoja iz članka 4. i napredak u provedbi tih strategija;
(c)
informacije o nacionalnim politikama i mjerama, ili grupama mjera, te o provedbi politika i mjera ili grupa mjera Unije koja ograničavaju ili smanjuju emisije iz izvora i povećavaju uklanjanje ponorima stakleničkih plinova, razvrstane po sektorima i plinovima ili skupini plinova (HFC i PFC) iz Priloga I. Ove informacije se odnose na primjenljive i odgovarajuće nacionalne politike ili politike Unije i uključuju:
i.
cilj politike ili mjere i kratki opis politike ili mjere;
ii.
vrstu instrumenta politike;
iii.
stanje provedbe politike ili mjere ili grupe mjera;
iv.
ako se koriste, pokazatelje za praćenje i ocjenu napretka u određenom razdoblju;
v.
ako su dostupni, kvantitativne procjene učinaka na emisije iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova razvrstanih u:
-
rezultate ex ante ocjena učinaka pojedinih ili grupa politika i mjera o ublažavanju klimatskih promjena. Procjene se dostavljaju za niz od četiri buduće godine koje završavaju s 0 ili 5 i dolaze neposredno nakon izvještajne godine, uz razlikovanje emisija stakleničkih plinova iz Direktive 2003/87/EZ i onih iz Odluke br. 406/2009/EZ;
-
rezultate ex post ocjena učinaka pojedinih ili grupa politika i mjera o ublažavanju klimatskih promjena, uz razlikovanje emisija stakleničkih plinova iz Direktive 2003/87/EZ i onih iz Odluke br. 406/2009/EZ;
vi.
ako su dostupne, procjene predviđenih troškova i koristi politika i mjera, kao i, prema potrebi, procjene stvarnih troškova i koristi politika i mjera;
vii.
ako su dostupna, sva upućivanja na ocjene i popratna tehnička izvješća iz stavka 3.;
(d)
informacije iz točke (d) stavka 1. članka 6. Odluke br. 406/2009/EZ;
(e)
informacije o opsegu u kojem mjere države članice predstavljaju značajan element napora koji se poduzimaju na nacionalnoj razini kao i o opsegu u kojem predviđeno korištenje zajedničke provedbe, mehanizma čistog razvoja i međunarodnog trgovanja emisijama dopunjuje nacionalne mjere sukladno odgovarajućim odredbama Kyotskog protokola i odluka usvojenih na temelju njega.
2. Država članica Komisiju obavješćuje o svim značajnim promjenama informacija dostavljenih u skladu s ovim člankom tijekom prve godine izvještajnog razdoblja, do 15. ožujka godine koja slijedi prethodno izvješće.
3. Države članice čine dostupnima javnosti u elektroničkom obliku, kada su raspoložive, sve odgovarajuće ocjene troškova i učinaka nacionalnih politika i mjera i sve odgovarajuće informacije o provedbi politika i mjera Unije koje ograničavaju ili smanjuju emisije iz izvora i povećavaju uklanjanje ponorima stakleničkih plinova zajedno sa svim postojećim tehničkim izvješćima na kojima se te ocjene temelje. Te ocjene moraju uključivati opise korištenih modela i metodoloških pristupa, definicije i temeljne pretpostavke.
Članak 14.
Izvješćivanje o projekcijama
1. Države članice do 15. ožujka 2015., i svake dvije godine nakon toga, Komisiju izvješćuju o nacionalnim projekcijama antropogenih emisija iz izvora i uklanjanja ponorima stakleničkih plinova, razvrstane po plinovima ili skupini plinova (HFC i PFC) iz Priloga I. i po sektorima. Te projekcije uključuju kvantitativne procjene za niz od četiri buduće godine koje završavaju s 0 ili 5 i dolaze neposredno nakon izvještajne godine. Nacionalne projekcije uzimaju u obzir sve politike i mjere usvojene na razini Unije i uključuju:
(a)
projekcije bez mjera, ako su dostupne, projekcije s mjerama i, ako su dostupne, projekcije s dodatnim mjerama;
(b)
projekcije ukupnih stakleničkih plinova i odvojene procjene predviđenih emisija stakleničkih plinova za izvore emisija iz Direktive 2003/87/EZ i Odluke br. 406/2009/EZ;
(c)
utjecaj politika i mjera utvrđenih u skladu s člankom 13. Kada takve politike i mjere nisu uključene, to mora biti jasno navedeno i objašnjeno;
(d)
rezultate analize osjetljivosti koja je provedena za projekcije;
(e)
sva odgovarajuća upućivanja na ocjene i tehnička izvješća na kojima se temelje projekcije iz stavka 4.
2. Države članice Komisiju obavješćuju o svim značajnim promjenama informacija dostavljenih u skladu s ovim člankom tijekom prve godine izvještajnog razdoblja, do 15. ožujka godine koja slijedi prethodno izvješće.
3. Države članice u izvješćima dostavljaju najnovije raspoložive projekcije. Ako država članica ne dostavi potpune procjene projekcija do 15. ožujka svake druge godine, a Komisija utvrdi da nedostatke u procjenama, koji su utvrđeni kroz postupke osiguranja i kontrole kvalitete Komisije, ne može otkloniti ta država članica, Komisija može pripremiti procjene koje su potrebne za sastavljanje projekcija Unije, uz savjetovanje s tom državom članicom.
4. Države članice čine javnosti dostupnima u elektroničkom obliku svoje projekcije antropogenih emisija stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja ponorima zajedno s odgovarajućim tehničkim izvješćima na kojima se te projekcije temelje. Te projekcije moraju uključivati opise korištenih modela i metodoloških pristupa, definicije i temeljne pretpostavke.
POGLAVLJE 6.
IZVJEŠĆIVANJE O DRUGIM INFORMACIJAMA U SVEZI S KLIMATSKIM PROMJENAMA
Članak 15.
Izvješćivanje o nacionalnim mjerama prilagodbe
Države članice do 15. ožujka 2015. i svake četiri godine nakon toga, u skladu s rokovima za izvješćivanje UNFCCC-a, Komisiju izvješćuju o svojim planovima i strategijama prilagodbe, u kojima navode svoje provedene ili planirane mjere za olakšavanje prilagođivanja klimatskim promjenama. Te informacije uključuju glavne ciljeve i vrstu utjecaja klimatskih promjena kojom se bave, poput poplava, podizanja razine mora, ekstremnih temperatura, suše, i drugih ekstremnih meteoroloških pojava.
Članak 16.
Izvješćivanje o financijskoj i tehnološkoj potpori zemljama u razvoju
1. Države članice surađuju s Komisijom kako bi omogućile pravovremeno usklađeno izvješćivanje Unije i njenih država članica o potpori pruženoj zemljama u razvoju u skladu s odgovarajućim odredbama UNFCCC-a uključujući, ako je primjenljivo, svaki zajednički format dogovoren u sklopu UNFCCC-a te kako bi osigurale godišnje izvješćivanje do 30. rujna.
2. Kada je to odgovarajuće ili primjenljivo na temelju UNFCCC-a, države članice nastoje pružiti informacije o financijskim tokovima na temelju tkz. „pokazatelja iz Rija” u vezi potpore za ublažavanje klimatskih promjena i potpore za prilagođivanje klimatskim promjenama koje je uveo Odbor OECD-a za razvojnu pomoć te informacije o primjeni metodologije pokazatelja iz Rija za klimatske promjene.
3. Kada se dostavljaju informacije o mobiliziranim privatnim financijskim tokovima, to uključuje informacije o definicijama i metodologijama koje su korištene za utvrđivanje svih vrijednosti.
4. U skladu s odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju, informacije o pruženoj potpori uključuju informacije o potpori za ublažavanje, prilagođivanje, povećanje kapaciteta i prijenos tehnologije i, ako je moguće, informacije o tome da li su izvori financiranja novi i dodatni.
Članak 17.
Izvješćivanje o korištenju prihoda od dražbovne prodaje i prava na korištenje jedinica iz projekata
1. Države članice do 31. srpnja svake godine (godina X) Komisiji za godinu X-1 dostavljaju:
(a)
detaljno obrazloženje iz članka 6. stavka 2. Odluke br. 406/2009/EZ;
(b)
informacije o korištenju prihoda tijekom godine X-1 koje je država članica zaradila prodajom emisijskih jedinica na dražbama sukladno članku 10. stavku 1. Direktive 2003/87/EZ, uključujući informacije o takvim prihodima koji su korišteni za jednu ili više namjena iz članka 10. stavka 3. navedene Direktive, ili jednaku financijsku vrijednost tih prihoda i mjera poduzetih sukladno navedenom članku;
(c)
informacije o korištenju, koje je utvrdila država članica, svih prihoda koje je država članica zaradila prodajom emisijskih jedinica na dražbama sukladno članku 3.d stavcima 1. ili 2. Direktive 2003/87/EZ; te informacije se dostavljaju u skladu s člankom 3.d stavkom 4. navedene Direktive;
(d)
informacije iz točke (b) stavka 1. članka 6. Odluke br. 406/2009/EZ i informacije o tome kako njihova kupovna politika doprinosi postizanju međunarodnog sporazuma o klimatskim promjenama;
(e)
informacije o primjeni članka 11.b stavka 6. Direktive 2003/87/EZ u vezi projektnih aktivnosti za proizvodnju električne energije u hidroelektranama s kapacitetom proizvodnje iznad 20 MW.
2. Prihodi od dražbovne prodaje koji u trenutku kad država članica podnosi izvješće Komisiji, sukladno ovom članku, nisu isplaćeni kvantificiraju se i dostavljaju u izvješćima za sljedeće godine.
3. Države članice čine javnosti dostupnima sva izvješća dostavljena Komisiji sukladno ovom članku. Komisija čini dostupnim javnosti skupne informacije Unije u lako pristupnom obliku.
4. Komisija donosi provedbene akte u kojima za države članice utvrđuje strukturu, format i postupke podnošenja informacija sukladno ovom članku. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 18.
Dvogodišnja izvješća i nacionalna priopćenja
1. Unija i države članice tajništvu UNFCCC-a dostavljaju dvogodišnja izvješća u skladu s Odlukom 2/CP.17 Konferencije stranaka Kyotskog protokola (Odluka 2/CP.17), ili kasnijim odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a te nacionalna priopćenja u skladu s člankom 12. UNFCCC-a.
2. Države članice Komisiji dostavljaju kopije nacionalnih priopćenja i dvogodišnjih izvješća koja su dostavljena tajništvu UNFCCC-a.
POGLAVLJE 7.
STRUČNI PREGLED UNIJE U SVEZI EMISIJA STAKLENIČKIH PLINOVA
Članak 19.
Pregled inventara
1. Komisija provodi sveobuhvatni pregled podataka iz nacionalnih inventara koje su dostavile države članice sukladno članku 7. stavku 4. ove Uredbe u svrhu određivanja godišnje emisijske kvote iz četvrtog podstavka stavka 2. članka 3. Odluke br. 406/2009/EZ, za primjenu članaka 20. i 27. ove Uredbe s ciljem praćenja kako države članice ispunjavaju svoje ciljeve smanjenja ili ograničenja emisija stakleničkih plinova sukladno člancima 3. i 7. Odluke br. 406/2009/EZ u godinama u kojima se provodi sveobuhvatni pregled.
2. Počevši s podacima dostavljenim za 2013. godinu, Komisija provodi godišnji pregled podataka iz nacionalnih inventara koje su dostavile države članice sukladno članku 7. stavku 1. ove Uredbe koji su relevantni za praćenje smanjenja ili ograničenja emisija stakleničkih plinova država članica sukladno člancima 3. i 7. Odluke br. 406/2009/EZ i svih drugih ciljeva smanjenja ili ograničenja emisija stakleničkih plinova utvrđenih zakonodavstvom Unije. Države članice su u potpunosti uključene u taj proces.
3. Sveobuhvatni pregled iz stavka 1. uključuje:
(a)
provjere u svrhu potvrde transparentnosti, točnosti, dosljednosti, usporedivosti i potpunosti dostavljenih informacija;
(b)
provjere u svrhu utvrđivanja slučajeva kada su podaci iz inventara pripremljeni na način koji nije sukladan smjernicama UNFCCC-a ili pravilima Unije; i
(c)
prema potrebi, izračun nastalih tehničkih ispravaka koji su potrebni, uz savjetovanje s državama članicama.
4. Godišnji pregledi uključuju provjere utvrđene u točki (a) stavka 3. Kada to zahtijeva država članica uz savjetovanje s Komisijom ili kada te provjere utvrđuju značajna pitanja, poput:
(a)
preporuka iz ranijih pregleda Unije ili UNFCCC-a koje nisu provedene ili pitanja koja država članica nije objasnila; ili
(b)
previsokih ili preniskih procjena povezanih s glavnom kategorijom u inventaru države članice.
godišnji pregled za predmetnu državu članicu također uključuje provjere utvrđene u točki (b) stavka 3. kako bi se obavili izračuni utvrđeni u točki (c) stavka 3.
5. Komisija donosi provedbene akte kojima utvrđuje vremenski okvir i korake za provedbu sveobuhvatnog pregleda i godišnjeg pregleda iz stavaka 1., odnosno 2. ovog članka, uključujući zadatke iz stavaka 3. i 4. ovog članka te za osiguranje odgovarajućeg savjetovanja s državama članicama u vezi zaključaka pregleda. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
6. Komisija putem provedbenog akta utvrđuje ukupan zbroj emisija za odgovarajuću godinu koji proizlazi iz ispravljenih podataka iz inventara za svaku državu članicu nakon završetka odgovarajućeg pregleda.
7. Podaci za svaku državu članicu kako su zabilježeni u registrima uspostavljenim sukladno članku 11. Odluke br. 406/2009/EZ i članku 19. Direktive 2003/87/EZ na datum četiri mjeseca nakon datuma objave provedbenog akta donesenog u skladu sa stavkom 6. ovog članka su relevantni za primjenu članka 7. stavka 1. Odluke br. 406/2009/EZ. To uključuje promjene tih podataka koje proizlaze iz korištenja fleksibilnih mogućnosti te države članice sukladno člancima 3. i 5. Odluke br. 406/2009/EZ.
Članak 20.
Rješavanje učinaka ponovnih izračuna
1. Kada je sveobuhvatni pregled podataka iz inventara za godinu 2020. završen u skladu s člankom 19., Komisija prema formuli navedenoj u Prilogu II. izračunava zbroj učinaka ponovno izračunanih emisija stakleničkih plinova za svaku državu članicu.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 27. stavak 2. ove Uredbe, Komisija zbroj iz stavka 1. ovog članka može koristiti, među ostalim, u svrhu predlaganja ciljeva smanjenja ili ograničenja emisija za svaku državu članicu za razdoblje nakon 2020. godine sukladno članku 14. Odluke br. 406/2009/EZ.
3. Komisija bez odlaganja objavljuje rezultate izračuna izvršenih u skladu sa stavkom 1.
POGLAVLJE 8.
IZVJEŠĆIVANJE O NAPRETKU U ISPUNJAVANJU OBVEZA UNIJE I MEĐUNARODNIH OBVEZA
Članak 21.
Izvješćivanje o napretku
1. Na temelju informacija koje se dostavljaju u skladu s ovom Uredbom i uz savjetovanje s državama članicama, u svrhu utvrđivanja da li je ostvaren dovoljan napredak Komisija svake godine ocjenjuje napredak Unije i njenih država članica u ispunjavanju sljedećih obveza:
(a)
obveza iz članka 4. UNFCCC-a i članka 3. Kyotskog protokola, kako su detaljnije utvrđene u odlukama usvojenim na Konferenciji stranaka UNFCCC-a ili na Konferenciji stranaka UNFCCC-a koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola. Takva se ocjena temelji na informacijama dostavljenim u skladu s člancima 7., 8., 10. i od 13. do 17;
(b)
obveza iz članka 3. Odluke br. 406/2009/EZ. Takva se ocjena temelji na informacijama dostavljenim u skladu s člancima 7., 8., 13. i 14.
2. Komisija svake dvije godine ocjenjuje ukupni utjecaj zračnog prometa na globalnu klimu, među ostalim i putem emisija koje nisu CO2 ili učinaka, na temelju podataka o emisijama koje su države članice dostavile sukladno članku 7. te unaprjeđuje tu ocjenu upućivanjem na znanstveni napredak i podatke o zračnom prometu, ovisno o slučaju.
3. Komisija svake godine do 31. listopada Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće koje sadrži sažetak zaključaka ocjena iz stavaka 1. i 2.
Članak 22.
Izvješće o dodatnom razdoblju za ispunjenje obveza iz Kyotskog protokola
Unija i svaka država članica tajništvu UNFCCC-a podnose izvješće o dodatnom razdoblju za ispunjenje obveza iz stavka 3. Odluke 13/CMP.1 po isteku tog razdoblja.
POGLAVLJE 9.
SURADNJA I POTPORA
Članak 23.
Suradnja između država članica i Unije
Države članice i Unija u potpunosti surađuju i međusobno se usklađuju u vezi obveza iz ove Uredbe koje se odnose na:
(a)
sastavljanje inventara stakleničkih plinova Unije i pripremu izvješća o inventaru stakleničkih plinova Unije, sukladno članku 7. stavku 5.;
(b)
pripremu nacionalnog priopćenja Unije sukladno članku 12. UNFCCC-a i dvogodišnjeg izvješća Unije sukladno Odluci 2/CP.17 ili kasnijim odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a;
(c)
postupke pregleda i osiguravanja sukladnosti prema UNFCCC-u i Kyotskom protokolu u skladu sa svim primjenljivim odlukama prema UNFCCC-u i Kyotskom protokolu kao i na postupak Unije radi pregleda inventara stakleničkih plinova država članica iz članka 19. ove Uredbe;
(d)
sve prilagodbe sukladno članku 5. stavku 2. Kyotskog protokola ili nakon završetka postupka pregleda Unije iz članka 19. ove Uredbe ili drugih promjena u inventarima i izvješćima o inventarima koji su dostavljeni, ili tek trebaju biti dostavljeni, tajništvu UNFCCC-a;
(e)
sastavljanje približnog inventara stakleničkih plinova Unije sukladno članku 8.;
(f)
izvješćivanje u vezi povlačenja jedinica AAU, RMU, ERU, CER, tCER i lCER nakon dodatnog razdoblja iz stavka 14. Odluke 13/CMP.1 za ispunjenje obveza sukladno članku 3. stavku 1. Kyotskog protokola.
Članak 24.
Uloga Europske agencije za okoliš
Europska agencija za okoliš pomaže Komisiji u radu u skladu s člancima od 6. do 9., od 12. do 19., 21. i 22. prema svom godišnjem programu rada. To uključuje pružanje pomoći u:
(a)
sastavljanju inventara stakleničkih plinova Unije i pripremi izvješća o inventaru stakleničkih plinova Unije;
(b)
provedbi postupaka osiguranja i kontrole kvalitete u svrhu pripreme inventara stakleničkih plinova Unije;
(c)
pripremi procjena za podatke koji nisu dostavljeni u nacionalnim inventarima stakleničkih plinova;
(d)
provedbi pregleda;
(e)
sastavljanju približnog inventara stakleničkih plinova Unije;
(f)
prikupljanju informacija dostavljenih od država članica o politikama i mjerama te projekcijama;
(g)
provedbi postupaka osiguranja kvalitete i kontrole kvalitete informacija dostavljenih od država članica o projekcijama te politikama i mjerama;
(h)
pripremi procjena za podatke koji nisu dostavljeni od država članica;
(i)
prikupljanju podataka potrebnih za godišnje izvješće Europskom parlamentu i Vijeću koje priprema Komisija;
(j)
širenju informacija prikupljenih na temelju ove Uredbe, uključujući vođenje i ažuriranje baze podataka o politikama i mjerama ublažavanja klimatskih promjena država članica i Europske platforme za prilagođivanje klimatskim promjenama vezanim za utjecaje, ranjivost i prilagodbu klimatskim promjenama.
POGLAVLJE 10.
DELEGIRANJE
Članak 25.
Izvršenje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji prema uvjetima iz ovog članka.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članaka 6., 7. i 10. dodjeljuje se Komisiji za razdoblje od pet godina, počevši od 8. srpnja 2013. Komisija sastavlja izvješće o delegiranoj ovlasti najmanje šest mjeseci prije završetka navedenog petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produžuje za isto razdoblje, osim ako se Europski parlament ili Vijeće ne usprotive takvom produženju najmanje tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja.
3. Delegiranje ovlasti iz članaka 6., 7. i 10. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati u svakom trenutku. Odlukom o opozivu prestaje delegiranje ovlasti navedenih u toj odluci. Ona stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum koji je u njoj naveden. Odluka ne utječe na valjanost svih već važećih delegiranih akata.
4. Čim donese neki delegirani akt, Komisija o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člancima 6., 7. i 10. stupa na snagu isključivo ako Europski parlament ili Vijeće ne ulože prigovor u razdoblju od tri mjeseca nakon što su primili obavijest o tom aktu ili ako su prije isteka tog razdoblja Europski parlament i Vijeće zajedno obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovor. To se razdoblje na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produžuje za tri mjeseca.
POGLAVLJE 11.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 26.
Postupak odbora
1. Komisiji pomaže Odbor za klimatske promjene. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 27.
Pregled
1. Komisija redovito pregledava sukladnost odredbi o praćenju i izvješćivanju prema ovoj Uredbi s budućim odlukama povezanim s UNFCCC-om i Kyotskim protokolom ili drugim zakonodavstvom Unije. Komisija također redovno ocjenjuje jesu li zbog događaja u okviru UNFCCC-a obveze u skladu s ovom Uredbom postale nepotrebne, jesu li razmjerne odgovarajućim koristima, je li ih potrebno prilagoditi, jesu li sukladne i udvostručuju li zahtjeve o izvješćivanju prema UNFCCC-u te, prema potrebi, podnosi zakonodavni prijedlog Europskom parlamentu i Vijeću.
2. Komisija do prosinca 2016. ispituje dovode li utjecaj korištenja smjernica IPCC-a iz 2006. godine za nacionalne inventare stakleničkih plinova ili značajna promjena korištenih metodologija UNFCCC-a pri utvrđivanju inventara stakleničkih plinova do razlike od više od 1 % ukupnih emisija stakleničkih plinova države članice koje se odnose na članak 3. Odluke br. 406/2009/EZ te može izmijeniti godišnje emisijske kvote država članica kako je predviđeno u četvrtom podstavku stavka 2. članka 3. Odluke br. 406/2009/EZ.
Članak 28.
Stavljanje izvan snage
Odluka br. 280/2004/EZ stavlja se izvan snage. Upućivanja na Odluku stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu IV.
Članak 29.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. svibnja 2013.