РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Япония по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/752/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Япония гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, установени в Япония. На 27 януари 2014 г. бе получено допълнение към това становище. В техническото становище бяха установени редица различия между правно обвързващите изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК в Япония, и правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен на сравнителен анализ на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК в Япония, настоящото решение се основава обаче и на оценка на постигнатата чрез тези изисквания степен на намаляване на рисковете.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК, е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Япония по отношение на получилите разрешение там организации за клиринг („ОК“) обхващат Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), който установява надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на ценни книжа и финансови деривати, както и Закона за стоковите деривати от 2009 г. („ЗСД“), осигуряващ надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на стоки. Настоящото решение обхваща единствено режима, установен със ЗФИФБ.
(7)
ЗФИФБ постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг министър-председателят на Япония трябва да се увери, че правилникът за дейността на ОК (вътрешните правила и процедури на организацията за клиринг) е съгласуван с приложимите законови и подзаконови актове; че финансовото състояние на ОК му позволява да извършва клиринг на финансови инструменти; че прогнозите за приходите и разходите, свързани с дейността на ОК, са благоприятни; че персоналът на ОК разполага с необходимите знания и опит за извършване на клиринг на финансови инструменти по подходящ и сигурен начин; както и че структурата и системата на ОК са достатъчно развити, за да осигурят нормалното протичане на сетълмента. Съгласно член 194-7(1) от ЗФИФБ министър-председателят делегира на комисаря на Агенцията за финансови услуги на Япония („АФУЯ“) правомощията, предоставени му по силата на ЗФИФБ. Поради това отговорността за предоставяне на лиценз за клиринг се носи от комисаря на АФУЯ.
(8)
Освен това през декември 2013 г. АФУЯ публикува подробни Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар („Насоките“), които съдържат детайлно описание на надзорната рамка по отношение на инфраструктурите на финансовия пазар, включително ОК, и по-специално на начина, по който ОК трябва да спазват изискванията на ЗФИФБ. Насоките са приложени във вътрешните правила и процедури на ОК.
(9)
Ето защо действащите в Япония правно обвързващи изисквания имат двустълбова структура. Определените в ЗФИФБ основни принципи по отношение на ОК представляват т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ОК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Япония. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Япония. С цел да удостоверят съблюдаването на основните правила, ОК трябва да представят своите вътрешни правила и процедури пред комисаря на АФУЯ за одобрение. Тези вътрешни правила и процедури представляват втория стълб на правно обвързващите изисквания в Япония, чрез който се предоставят нормативни подробности относно начина, по който кандидатстващата ОК отговаря на тези стандарти в съответствие с Насоките. Освен това вътрешните правила и процедури на ОК съдържат допълнителни разпоредби, които допълват основните правила. След като бъдат одобрени от комисаря на АФУЯ, тези вътрешни правила и процедури придобиват правно обвързваща сила за ОК. Следователно тези правила представляват неразделна част от правната и надзорната уредба, с която трябва да се съобразяват установените в Япония ЦК. В случай на неспазване на основните правила или на вътрешните правила и процедури на ОК, комисарят на АФУЯ има правото да предприеме административни мерки срещу ОК, включително издаването на заповеди за подобряване на стопанските операции или отмяна на целия или на част от лиценза на ОК.
(10)
Вследствие на основните правила, приложими по отношение на ОК, допълнени от техните вътрешни правила и процедури, се постигат съществени резултати, еквивалентни на заложените в правилата, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012. По-специално, правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК по отношение на броя на случаите на неизпълнение, които трябва да бъдат покрити от общите финансови ресурси, изискват ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да могат да покрият най-малко неизпълнението на двамата клирингови членове, към които те имат най-големи експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия („принцип на двойното покритие“). Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно.
(11)
Правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК във връзка с риска по отношение на ликвидността, изискват от ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да прилагат принципа на двойното покритие. Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно. И накрая, вследствие на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо всички ОК по отношение на непрекъснатостта на стопанската дейност, изискванията за обезпеченията, инвестиционната политика, риска във връзка със сетълмента, разделянето и преносимостта, изчисляването и управлението на първоначалните допълнителни обезпечения (в т.ч. организационни изисквания), изискванията, свързани с висшето ръководство, комитета за управление на риска, съхраняването на данни, квалифицираното дялово участие, информацията, предоставяна на компетентния орган, конфликтите на интереси, възлагането на дейности на външни подизпълнители и осъществяването на стопанска дейност, се постигат съществени резултати, еквивалентни на установените в Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно те следва да се считат за еквивалентни.
(12)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Япония, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(13)
Според второто условие по член 25, параграф 6 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(14)
АФУЯ отговаря за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар. АФУЯ осъществява текущо наблюдение на спазването на изискванията за управление на риска от страна на ОК посредством надзорни и основани на риска процедури за проверка, включително чрез тестове на пруденциалните изисквания. АФУЯ може по-специално да изиска от ОК да предоставят информация, доклади и други данни относно техните стопански дейности, като може да инспектира дейностите, архивите и счетоводството на ОК. Тя също така оценява доколко ОК спазват своите задължения. Вследствие на тези проверки се изготвя доклад, в който се посочват всички установени пропуски. АФУЯ може да използва различни мерки, за да гарантира, че ОК предприемат целесъобразни действия по отношение на установените проблеми, включително да изиска от ОК да удостоверят в писмена форма своевременното отстраняване на подобни проблеми. АФУЯ разполага с допълнителни средства за налагане на спазването на разпоредбите, включително правото да издава и налага заповеди за подобряване на стопанските операции. АФУЯ може също така да отмени целия или част от лиценза на ОК.
(15)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Япония, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане по отношение на ЦК.
(16)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(17)
ЦК от трета държава могат да кандидатстват за „лиценз за чуждестранен ЦК“, позволяващ им да предоставят в Япония тези услуги, които имат право да предоставят по силата на получено разрешение в съответната им трета държава. Критериите, прилагани спрямо ЦК от трета държава, кандидатстващ за лиценз, са подобни на критериите, прилагани за лицензирането на японски организации за клиринг. По-специално, въз основа на правната и надзорната уредба, приложима в третата държава, кандидатстващият ЦК от трета държава следва да удостовери, че разполага с достатъчно финансови средства, знания и опитни кадри, както и с необходимата система и структура за извършване на клиринг по подходящ и сигурен начин. Освен това ЦК от трети държави, разполагащи с еквивалентен лиценз, издаден от чуждестранни органи, с които АФУЯ е сключила споразумения за сътрудничество, са освободени от някои изисквания, приложими спрямо местни ЦК, получили разрешение в Япония.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ОК, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на японската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на организациите за клиринг („ОК“), получили разрешение там, обхващаща Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), допълнен от подробните Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 30. listopada 2014.
o istovrijednosti regulatornog okvira Japana za središnje druge ugovorne strane u odnosu na zahtjeve Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju
(2014/752/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (1), a posebno članak 25. stavak 6.,
budući da:
(1)
Postupkom priznavanja središnje druge ugovorne strane (central counterparty, CCP) s poslovnim nastanom u trećoj zemlji, koji je utvrđen člankom 25. Uredbe (EU) br. 648/2012, želi se CCP-u koji ima poslovni nastan i odobrenje u trećoj zemlji čiji su regulatorni standardi istovrijedni onima utvrđenima Uredbom omogućiti pružanje usluga poravnanja članovima sustava poravnanja s poslovnim nastanom u Uniji odnosno pružanje tih usluga na mjestima trgovanja čiji je poslovni nastan u Uniji. Taj postupak priznavanja i odluka o istovrijednosti koja iz njega proizlazi pridonose tako postizanju nadređenog cilja Uredbe (EU) br. 648/2012 o smanjivanju sistemskog rizika uključivanjem sigurnih i stabilnih CCP-ova u poravnanje ugovora o OTC izvedenicama (OTC), uključujući CCP-ove koji imaju poslovni nastan i odobrenje u trećoj zemlji.
(2)
Da bi se pravni sustav treće zemlje smatrao istovrijednim pravnom sustavu Unije u odnosu na CCP-ove, važeći bi pravni i nadzorni sustavi trebali u pogledu regulatornih ciljeva koji se postižu proizvoditi značajan rezultat koji je jednakovrijedan zahtjevima Unije. Stoga je svrha procjene istovrijednosti provjeriti osiguravaju li pravni i nadzorni sustavi Japana to da CCP-ovi koji ondje imaju poslovni nastan i odobrenje ne izlažu članove sustava poravnanja s poslovnim nastanom u Uniji i mjesta trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji višoj razini rizika nego što bi ih izložili CCP-ovi koji imaju odobrenje u Uniji te stoga ne čine razinu sistemskog rizika u Uniji neprihvatljivom.
(3)
Dana 1. rujna 2013. Komisija je zaprimila stručni savjet Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) u vezi s pravnim i nadzornim sustavima koji se u Japanu primjenjuju na CCP-ove koji ondje imaju poslovni nastan. Dodatak tom savjetu zaprimljen je 27. siječnja 2014. Stručnim su savjetom utvrđene mnoge razlike između pravno obvezujućih zahtjeva koji se primjenjuju u okviru nadležnosti Japana i pravno obvezujućih zahtjeva koji se na CCP-ove primjenjuju na temelju Uredbe (EU) br. 648/2012. Ova se Odluka, međutim, ne temelji samo na komparativnoj analizi pravno obvezujućih zahtjeva koji se na CCP-ove primjenjuju u Japanu nego i na ocjeni ishoda tih zahtjeva u smislu smanjenja razine rizika koje se njima postiže.
(4)
U skladu s člankom 25. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 tri se uvjeta moraju ispuniti kako bi se utvrdilo jesu li pravni i nadzorni sustavi treće zemlje u pogledu CCP-ova istovrijedni onima koji su utvrđeni tom Uredbom.
(5)
Prema prvom uvjetu CCP-ovi koji imaju odobrenje u trećoj zemlji moraju ispunjivati pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(6)
Pravno obvezujući zahtjevi Japana za klirinške organizacije (clearing organisations, CO) koje ondje imaju odobrenje sastoje se od Zakona o financijskim instrumentima i burzama od 2006. (Financial Instruments and Exchange Act 2006, FIEA), kojim je uspostavljen nadzorni okvir za organizacije koje se bave poravnanjem vrijednosnih papira i izvedenica, te Zakona o robnim izvedenicama od 2009. (Commodity Derivatives Act 2009, CDA), kojim je uređen nadzorni okvir za organizacije koje se bave poravnanjem robe. Ovom je Odlukom obuhvaćen samo sustav uređen FIEA-om.
(7)
FIEA-om je predviđeno da se prije izdavanja licencije za obavljanje poslova poravnanja premijer Japana mora uvjeriti da CO raspolaže pravilima poslovanja - unutarnjim pravilima i postupcima klirinških organizacija - koja su u skladu s važećim zakonima i propisima; da financijska sposobnost CO-a dopušta obavljanje poravnanja financijskih instrumenata; da su očekivani prihod i rashod povezani s poslovanjem CO-a povoljni; da osoblje CO-a raspolaže dostatnim znanjem i iskustvom za primjereno i sigurno obavljanje poravnanja financijskih instrumenata; da su struktura i sustav CO-a adekvatno razvijeni za pravilnu provedbu namire. U skladu s člankom 194-7 stavkom 1. FIEA-e premijer svoju ovlast u okviru FIEA-e delegira direktoru Agencije za financijske usluge Japana (Financial Services Agency of Japan, JFSA). Stoga je za izdavanje licencije za poslove poravnanja nadležan direktor JFSA-e.
(8)
JFSA je osim toga u prosincu 2013. objavila Cjelovite smjernice za nadzor infrastruktura financijskih tržišta (Smjernice), u kojima je detaljno opisan nadzorni okvir za infrastrukture financijskog tržišta, uključujući CO-ove, a osobito način na koji CO-ovi moraju poštovati odredbe FIEA-e. Smjernice se primjenjuju pomoću unutarnjih pravila i postupaka CO-ova.
(9)
Tako su pravno obvezujući zahtjevi Japana raspoređeni na dvije razine. Temeljna načela za CO-ove utvrđena FIEA-om (primarna pravila) sastoje se od strogih standarda koje CO-ovi moraju poštovati kako bi dobili licenciju za pružanje usluga poravnanja u Japanu. Ta su primarna pravila prva razina pravno obvezujućih zahtjeva u Japanu. Da bi dokazali usklađenost s primarnim pravilima, CO-ovi moraju dostaviti direktoru JFSA-e svoja unutarnja pravila i propise te ih on mora odobriti. Ta unutarnja pravila i postupci čine drugu razinu pravno obvezujućih zahtjeva Japana te moraju sadržavati iscrpne pojedinosti o tome kako će CO koji podnosi zahtjev ispuniti te standarde u skladu sa Smjernicama. Interna pravila i postupci CO-ova moraju osim toga sadržavati dodatne odredbe kojima se dopunjuju primarna pravila. Nakon što ih direktor JFSA-e odobri, ta unutarnja pravila i postupci postaju pravno obvezujući za CO. Ta su pravila stoga sastavni dio pravnog i nadzornog sustava Japana, koje CCP-ovi s poslovnim nastanom u Japanu moraju poštovati. U slučaju da CO ne poštuje primarna pravila i postupke, direktor JFSA-e ima ovlast poduzimati upravne mjere protiv CO-a, uključujući izdavanje naloga za poboljšanje poslovanja ili poništenje svih ili dijela CO-ovih licencija.
(10)
Primarna pravila koja se primjenjuju na CO-ove i dopunjena su unutarnjim pravilima i postupcima imaju značajne rezultate koji su istovrijedni učincima pravila iz glave IV. Uredbe (EU) br. 648/2012. Posebno je pravno obvezujućim zahtjevima koji se primjenjuju na CO-ove u pogledu broja neispunjenih obveza koje treba pokriti ukupnim financijskim resursima propisano to da CO-ovi čiji je obujam poravnanja u Japanu veći od 95 % moraju moći pokriti neispunjene obveze dvaju najvećih članova sustava poravnanja u odnosu na koje bi u ekstremnim ali vjerojatnim tržišnim uvjetima imali najveću izloženost (načelo minimalnog pokrivanja). Tim se zahtjevom osigurava stupanj smanjenja rizika u mjeri u kojoj se to postiže na temelju zahtjeva iz glave IV. Uredbe (EU) br. 648/2012, pa se stoga treba smatrati istovrijednim.
(11)
Pravno obvezujućim zahtjevima koji se na CO-ove primjenjuju u pogledu likvidnosnog rizika propisano je to da CO-ovi čiji je obujam poravnanja u Japanu veći od 95 % primjenjuju „načelo minimalnog pokrivanja”. Tim se zahtjevom osigurava stupanj smanjenja rizika u mjeri u kojoj se to postiže na temelju zahtjeva iz glave IV. Uredbe (EU) br. 648/2012, pa se stoga treba smatrati istovrijednim. Konačno, pravno obvezujući zahtjevi koji se na CO-ove primjenjuju u pogledu kontinuiteta poslovanja, kolateralnih zahtjeva, rizika namire, odvajanja i prenosivosti, izračuna inicijalnih iznosa naknade i upravljanja, uključujući organizacijske zahtjeve, zahtjeve koji se odnose na više rukovodstvo, odbor za rizike, vođenje evidencije, kvalificirane udjele, informacije dostavljene nadležnom tijelu, sukob interesa, izdvajanje poslovnih aktivnosti i provedbu poslova, imaju značajne rezultate koji odgovaraju onima utvrđenima Uredbom (EU) br. 648/2012, pa se stoga trebaju smatrati istovrijednima.
(12)
Komisija stoga zaključuje da se pravnim i nadzornim sustavima Japana osigurava to da CO-ovi koji ondje imaju odobrenje poštuju pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(13)
U skladu s drugim uvjetom u članku 25. stavku 6. pravni i nadzorni sustavi Japana u odnosu na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje moraju omogućiti učinkovit nadzor nad tim CCP-ovima i izvršenje na kontinuiranoj osnovi.
(14)
JFSA je nadležna za nadzor nad infrastrukturama financijskih tržišta. JFSA kontinuirano prati usklađenost CO-ova sa zahtjevima za upravljanje rizikom tako što provodi nadzorne i ispitne postupke utemeljene na procjeni rizika, uključujući testiranje bonitetnih zahtjeva. JFSA može zahtijevati od CO-ova da dostave informacije, izvješća i druge materijale povezane s njihovim poslovanjem te može provesti pregled nad njihovim poslovanjem, evidencijom i knjigama. JFSA ocjenjuje i poštuju li CO-ovi svoje obveze. Ta se ispitivanja zaključuju izvješćem u kojem se utvrđuju eventualni zabilježeni nedostatci. JFSA raspolaže različitim mjerama pomoću kojih osigurava da CO-ovi primjereno pristupe svim utvrđenim problemima, što uključuje i zahtjev CO-ovima da pismeno potvrde njihovo pravodobno rješavanje. JFSA raspolaže dodatnim sredstvima za postizanje usklađenosti, uključujući ovlast za izdavanje naloga za poboljšanje poslovnih operacija te izvršenje tih naloga. JFSA može poništiti CO-ove licencije, u cijelosti ili djelomično.
(15)
Komisija stoga zaključuje da se pravnim i nadzornim sustavima Japana u pogledu CCP-ova koji ondje imaju odobrenje osiguravaju djelotvoran nadzor i izvršenje na kontinuiranoj osnovi.
(16)
U skladu s trećim uvjetom iz članka 25. stavka 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Japana moraju uključivati učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje CCP-ova koji imaju odobrenje u skladu s pravnim sustavima trećih zemalja (CCP-ovi trećih zemalja).
(17)
CCP-ovi trećih zemalja mogu podnijeti zahtjev za licenciju kao „strani CCP”, koja će im omogućiti da u Japanu pružaju iste one usluge za koje imaju odobrenje u trećoj zemlji. Kriteriji koji se primjenjuju na CCP-ove trećih zemalja koji podnose zahtjev za licenciju slični su kriterijima koji se primjenjuju za licenciranje japanskih klirinških organizacija. CCP treće zemlje koji podnosi zahtjev treba, na temelju pravnih i nadzornih sustava koji se primjenjuju u trećoj zemlji, raspolagati dostatnim financijskim temeljima, dostatnim znanjem i iskusnim osobljem te dostatnim sustavom i ustrojem za primjereno i sigurno obavljanje poslova poravnanja. Osim toga CCP-ovi trećih zemalja izuzeti su od određenih zahtjeva koji se primjenjuju na domaće CCP-ove s odobrenjem u Japanu ako su im strana nadležna tijela s kojima JFSA ima ugovore o suradnji dodijelila istovrijedne licencije.
(18)
Stoga se treba smatrati da pravni i nadzorni sustavi Japana osiguravaju učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje CCP-ova trećih zemalja.
(19)
Stoga se može smatrati da pravni i nadzorni sustavi Japana u pogledu CO-ova ispunjuju uvjete iz članka 25. stavka 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 te da bi se ti pravni i nadzorni sustavi trebali smatrati istovrijednima zahtjevima iz Uredbe (EU) br. 648/2012. Potrebno je da Komisija, koju obavješćuje ESMA, nastavi pratiti razvoj pravnog i nadzornog okvira Japana u pogledu CCP-a te ispunjivanje uvjeta na temelju kojih je donesena ova odluka.
(20)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Europskog odbora za vrijednosne papire,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Za potrebe članka 25. stavka 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Japana koji se sastoje od Zakona o financijskim instrumentima i burzama od 2006. (Financial Instruments and Exchange Act 2006, FIEA) kako je upotpunjen Cjelovitim smjernicama za nadzor infrastruktura financijskih tržišta (Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures) te se primjenjuju na klirinške organizacije (clearing organisations, CO) koje ondje imaju odobrenje smatraju se istovrijednima zahtjevima utvrđenima Uredbom (EU) br. 648/2012.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 30. listopada 2014.