ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1222/2014 НА КОМИСИЯТА
от 8 октомври 2014 година
за допълване на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за уточняване на методиката за определяне на глобалните системно значими институции и за определяне на подкатегориите глобални институции със системно значение
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (1), и по-специално член 131, параграф 18 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2013/36/ЕС компетентните или оправомощени органи на държавите членки се упълномощават да налагат по-високи капиталови изисквания по отношение на глобалните системно значими институции (Г-СЗИ), за да компенсират по-високия риск, който Г-СЗИ представляват за финансовата система и възможните последици за данъкоплатците от тяхната несъстоятелност. С тази директива се очертават някои основни принципи на методиката за идентифициране на Г-СЗИ и за разпределението на Г-СЗИ по подкатегории в съответствие с тяхното системно значение. В съответствие с това разпределение към тях ще се прилага допълнително изискване за базов собствен капитал от първи ред - буфер за Г-СЗИ. Тази методика за идентификация и разпределение на Г-СЗИ се основава на пет категории, които измерват системното значение на дадена банка за глобалния финансов пазар, и се уточнява допълнително с настоящия регламент.
(2)
С цел да се спази подходът на Директива 2013/36/ЕС, настоящият регламент следва да вземе предвид стандартите за методиката на оценката на банки със системно значение в глобален мащаб и за изискването на Базелския комитет за банков надзор за по-висок капацитет за поемане на загуби, които се основават на рамката за глобалните финансови институции със системно значение, установена от Съвета за финансова стабилност, след доклада „Намаляване на моралния риск, свързан с финансови институции от системно значение - препоръки на СФС и срокове“ („Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines“).
(3)
В Директива 2013/36/ЕС се посочва ясно, че идентификацията и методиката за разпределение са хармонизирани във всички държави членки чрез използването на единни и прозрачни параметри за определяне на общ рейтинг (оценка) на системното значение на даден субект. За да гарантира, че извадката от банки и банкови групи - както от Съюза, така и от трети държави, служещи като еталон за отразяване на световната финансова система, е еднаква в целия Съюз, Европейският банков орган (ЕБО) следва да определи тази извадка. Към изключения и допълнения на тази извадка въз основа на надзорните правомощия следва да се прибягва само за да се осигури функцията ѝ на еталон, като не следва да се отчитат други съображения.
(4)
Процесът на определяне на буфер за Г-СЗИ следва да се базира на сравними данни и следва да взема под внимание нуждата на институциите от яснота по въпроса дали и в какъв размер изискването за буфер ще се прилага спрямо тях. Ето защо в методиката следва да бъдат включени сроковете и процедурите за този процес. Тъй като обаче идентификацията на Г-СЗИ следва да се основава на актуални данни, свързани с извадката от големи световни банкови групи, някои от които са лицензирани в трети държави, необходимите данни няма да бъдат на разположение по-рано от втората половина на всяка година. За да се даде възможност на институциите да спазват изискванията, произтичащи от статута им на Г-СЗИ, изискването за буфер следва да влиза в сила приблизително една година след тяхното определяне като Г-СЗИ.
(5)
В Директива 2013/36/ЕС се определят пет категории за оценка на системната значимост, които са съставени от количествени показатели. С цел да се сведе до минимум административната тежест за институциите и органите, тези категории са идентични на прилаганите от Базелския комитет за банков надзор. При последващото определяне на количествени показатели настоящият регламент следва да възприеме същия подход. Показателите следва да бъдат избирани така, че да отразяват различните аспекти на потенциалните отрицателни външни последици от изпадането в несъстоятелност на даден субект, както и критичността на неговото значение за стабилността на финансовата система. Референтната система за оценка на системното значение следва да бъдат световните финансови пазари и световната икономика.
(6)
За определянето на точна методика за установяване и класифициране на Г-СЗИ в съответствие с основните правила, посочени в Директива 2013/36/ЕС, е важно да бъдат изяснени понятията „разглеждан субект“, „стойност на показателя“, „деноминатор“, и „граничен рейтинг“ („гранична оценка“) чрез изрични определения за целите на настоящия регламент.
(7)
Системното значение на всяка банкова група, измерено посредством показателите на консолидирана основа, следва да бъде изразено като отделна обща оценка за дадена година, определяща позицията на банковата група спрямо други субекти, включени в извадката. Банките следва да бъдат определени като глобални системно значими институции (Г-СЗИ) и да бъдат разпределени в подкатегории, към които въз основа на тази оценка се прилагат различни изисквания за капиталов буфер. При изчисляване на рейтинга като средна стойност от рейтингите по отделните категории всяка от петте категории следва да бъде с тегло 20 %. Към категорията „заменяемост“ за целите на изчисляване на общата оценка следва да се прилага горна граница, като се има предвид, че въз основа на анализ на данните, до и включително 2013 година, тази категория оказва непропорционално високо въздействие върху оценката на банките, които са с господстващо положение при предоставянето на платежни услуги, на услуги по поемане на емисии и доверително пазене.
(8)
Компетентните органи следва да имат възможността да упражняват разумно надзорните си правомощия за преразпределяне на Г-СЗИ от по-ниска в по-висока подкатегория или подкатегории или за определяне на даден субект като Г-СЗИ при обща оценка, която е по-ниска от граничната стойност за най-ниската подкатегория. Тъй като тази идентификация чрез надзорно решение има същата цел, както редовния процес на оценяване, критерият, върху който решението следва да се основава, също следва да бъде системното значение на банката за глобалния финансов пазар и в световната икономика, в съответствие с методологията, използвана от Базелския комитет за банков надзор. Рискът от фалит на банката не следва да бъде критерий, тъй като той вече е отразен в други пруденциални изисквания, наред с другото - в общия размер на рисковите експозиции и, когато е приложимо - в допълнителните капиталови изисквания, като например за буфер за системен риск.
(9)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от ЕБО.
(10)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(11)
Настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г., тъй като изискването за поддържане на буфер за Г-СЗИ, определено в член 131, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС, ще се прилага и въвежда постепенно от 1 януари 2016 г. Поради тази причина, а също и с оглед на своевременното информиране на институциите за приложимия за тях буфер за Г-СЗИ, както и за да им бъде предоставено достатъчно време за набиране на необходимия капитал, Г-СЗИ следва да бъдат идентифицирани най-късно в началото на 2015 г.
(12)
Изискването за буфер за Г-СЗИ следва бъде въведено постепенно в рамките на тригодишен период в съответствие с член 162, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС: първата стъпка на изискването по член 162, параграф 5, буква а) от Директива 2013/36/ЕС следва да се прилага от 1 януари 2016 г. за онези Г-СЗИ, които са били идентифицирани от съответните власти в началото на 2015 г. въз основа на данните за края на финансовите години преди юли 2014 г. Втората стъпка, посочена в член 162, параграф 5, буква б) от Директива 2013/36/ЕС относно изискването за буфер за Г-СЗИ, следва да се прилага от 1 януари 2017 г. за тези Г-СЗИ, които са били идентифицирани от компетентните органи до края на 2015 г., или най-късно от началото на 2016 г. въз основа на данните за края на финансовите години преди юли 2015 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
Настоящият регламент определя методиката, в съответствие с която органът на държава членка, посочен в член 131, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС (наричан по-долу „компетентният орган“), идентифицира на консолидирана основа разглеждания субект като глобална системно значима институция (Г-СЗИ), както и методиката за определянето на подкатегориите Г-СЗИ и разпределението на Г-СЗИ по тези подкатегории въз основа на системната им значимост, както и - като част от методиката - графиците и данните, използвани за идентификация.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„разглеждан субект“ означава институция майка от ЕС или финансов холдинг майка от ЕС, или смесен финансов холдинг майка от ЕС или институция, която не е дъщерно предприятие на институция майка от ЕС или на финансов холдинг майка от ЕС или смесен финансов холдинг майка от ЕС;
(2)
„стойност на показателя“ означава индивидуалната стойност на показателя за всеки от показателите по член 6 и за всеки разглеждан субект от извадката и съпоставима индивидуална стойност, оповестявана публично в съответствие с международно договорените стандарти - за всяка банка, получила разрешение в трета държава.
(3)
„деноминатор“ означава за всеки показател общата агрегирана стойност на стойностите на показателите на разглежданите субекти и банки, лицензирани в трети държави, обхванати от извадката;
(4)
„гранична оценка“ означава количествена оценка за определяне на стойността на най-долната граница и границите между петте подкатегории, както са определени в член 131, параграф 9 от Директива 2013/36/ЕС.
Член 3
Общи параметри на методиката
1. ЕБО определя извадка от институции или групи, чиито стойности на показателите се използват за референтни стойности, представителни за световния банков сектор за целите на изчисляването на оценките при отчитане на международно приетите стандарти, по-специално - извадката, използвана от Базелския комитет по банков надзор за идентифициране на банки със системно значение в глобален мащаб. До 31 юли всяка година ЕБО уведомява компетентните органи за включените в извадката разглеждани субекти.
Извадката се състои от разглеждани субекти и банки, лицензирани в трети държави, и включва 75-те най-големи сред тях въз основа на общата експозиция, както е определено в член 6, параграф 1, както и разглеждани субекти, определени като Г-СЗИ, и банки в трети държави, определени като глобални системно значими институции през предходната година.
ЕБО изключва или добавя разглеждани субекти или банки, лицензирани в трети държави, ако и доколкото е необходимо да се гарантира подходяща референтна система за оценяване на системната значимост като отражение на световните финансови пазари и световната икономика, като взема предвид международно приетите стандарти, включително използваната извадка от Базелския комитет за банков надзор.
2. Не по-късно от 31 юли всяка година компетентният орган докладва на ЕБО стойността на показателя на всеки разглеждан субект с мярка за експозиция над 200 млрд. евро, лицензирана в рамките на юрисдикцията. Компетентният орган гарантира, че стойностите на показателите са идентични с представените на Базелския комитет за банков надзор и с оповестяваните от разглеждания субект в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1030/2014 на Комисията (3). Компетентният орган използва включените в него образци.
3. ЕБО изчислява деноминаторите въз основа на стойностите на показателите, докладвани от компетентния орган съгласно параграф 2, като взема предвид международно приетите стандарти, по-специално на деноминаторите, публикувани от Базелския комитет по банков надзор за съответната година, и ги съобщава на компетентните органи. Деноминаторът на даден показател представлява общата сума на стойностите на показателите за всички разглеждани субекти и банки, лицензирани в трети държави и включени в извадката, както е докладвано за разглежданите субекти съгласно параграф 2 и оповестено от банките, лицензирани в трети държави на 31 юли от съответната година.
Член 4
Идентификационна процедура
1. Не по-късно от 15 декември на всяка година компетентният орган изчислява оценките на разглежданите субекти, включени в нотифицираната от Европейския банков орган извадка, които са лицензирани в неговата юрисдикция. В случаите, когато компетентният орган, разумно упражняващ надзорните си правомощия, определи разглеждан субект като Г-СЗИ в съответствие с член 131, параграф 10, буква б) от Директива 2013/36/ЕС, компетентният орган предоставя на ЕБО не по-късно от 15 декември на всяка година подробно писмено изложение на аргументацията за своята оценка.
2. Идентифицирането на разглеждания субект като Г-СЗИ и причисляването му към подкатегория влиза в сила от 1 януари на втората година, следваща календарната година на определяне на деноминаторите в съответствие с член 3.
Член 5
Идентификация на Г-СЗИ, определяне на оценки и разпределяне по подкатегории
1. Стойностите на показателите се основават на докладваните данни за разглеждания субект за предходната финансова година на консолидирана основа, а за банките, лицензирани в трети държави - на данните, оповестени в съответствие с международно приетите стандарти. Компетентните органи могат да използват стойността на показателя на разглежданите субекти, чиято финансова година завършва на 30 юни, въз основа на тяхната позиция към 31 декември.
2. Компетентният орган определя оценката на всеки разглеждан субект от извадката като средна аритметична стойност на оценките от категорията, при максимална оценка от 500 базисни пункта за категорията, измерваща заменяемостта. Категорийната оценка се изчислява като средно аритметична стойност на стойностите, получени от разделянето на всяка от стойностите на показателите от тази категория на деноминатора на показателя, нотифициран от ЕБО. Оценките се изразяват в базисни пунктове и се закръгляват към най-близката цял базисен пункт.
3. Най-ниската гранична оценка е 130 базисни пункта. Подкатегориите се разпределят, както следва:
а)
подкатегория 1 включва оценки от 130 до 229 базисни пункта;
б)
подкатегория 2 включва оценки от 230 до 329 базисни пункта;
в)
подкатегория 3 включва оценки от 330 до 429 базисни пункта;
г)
подкатегория 4 включва оценки от 430 до 529 базисни пункта;
д)
подкатегория 5 включва оценки от 530 до 629 базисни пункта.
4. Компетентният орган определя разглеждания субект като Г-СЗИ, когато оценката на този субект е равна на или по-висока от най-ниската гранична оценка. Решението за определяне на разглеждания субект като Г-СЗИ при разумно упражняване на надзорните правомощия в съответствие с член 131, параграф 10, буква б) от Директива 2013/36/ЕС се основава на преценката дали неговата несъстоятелност би оказала значително отрицателно въздействие върху глобалния финансов пазар и световната икономика.
5. Компетентният орган разпределя Г-СЗИ към дадена подкатегория в съответствие с нейната оценка. Решението за преразпределяне на Г-СЗИ от по-ниска към по-висока подкатегория при разумно упражняване на надзорните правомощия в съответствие с член 131, параграф 10, буква а) от Директива 2013/36/ЕС се основава на преценката дали нейната несъстоятелност би оказала значително отрицателно въздействие върху глобалния финансов пазар и световната икономика.
6. Решенията, посочени в параграфи 4 и 5, могат да бъдат подкрепени с допълнителни показатели, които не са показатели за вероятността разглежданият субект да изпадне в несъстоятелност. Тези решения обхващат добре документирана и проверима количествена и качествена информация.
Член 6
Показатели
1. Категорията, измерваща размера на групата, се състои от един показател, равен на общата експозиция на групата, както е пояснено допълнително в приложението.
2. Категорията, която измерва обвързаността на групата с финансовата система, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
активи в рамките на финансовата система;
б)
пасиви в рамките на финансовата система;
в)
ценни книжа, задълженията по които още не са погасени.
3. Категорията, която измерва заменяемостта на услугите или на финансовата инфраструктура, предоставяна от групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
активи под попечителство;
б)
разплащателна дейност;
в)
поемане на емисии на дългови и капиталови пазари.
4. Категорията, която измерва сложността на групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
условна сума на извънборсовите деривати;
б)
активи, включени в ниво 3 от йерархията на справедливата стойност съобразно Регламент (ЕС) № 1255/2012 на Комисията (4);
в)
ценни книжа за търговия и на разположение за продажба.
5. Категорията, измерваща трансграничната дейност на групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
вземания от субекти в други юрисдикции;
б)
задължения към субекти в други юрисдикции.
6. За данни, отчитани във валути, различни от еврото, компетентният орган използва подходящ обменен курс, като взема предвид референтния обменен курс, публикуван от Европейската централна банка и приложим на 31 декември, и международните стандарти. За показателя за разплащателната дейност, както е посочено в параграф 3, буква б), компетентният орган използва средната стойност на обменните курсове за съответната година.
Член 7
Преходни разпоредби
Чрез дерогация от член 3, параграф 1, първа алинея ЕБО определя извадка за идентифициране на разглеждания субект като Г-СЗИ за 2014 г. до 14 януари 2015 г. Компетентните органи докладват на ЕБО до 21 януари 2015 г. стойностите на показателите по отношение на разглежданите субекти в тази извадка въз основа на данните за финансовите резултати в края на годините преди юли 2014 г. Въз основа на тези стойности на показателите ЕБО изчислява до 30 януари 2015 г. деноминаторите за 2014 г. Въз основа на тези деноминатори компетентните органи определят резултатите за съответните структури за 2014 година. Те установяват Г-СЗИ и ги разпределят по подкатегории. Същевременно компетентният орган уведомява Комисията, ЕССР и ЕБО за Г-СЗИ и публикува имената им заедно с техните оценки за 2014 г. до 28 февруари 2015 г.
Чрез дерогация от член 4, параграф 2 идентификацията на разглеждания субект като Г-СЗИ и подкатегорията, към която той спада въз основа на резултатите за 2014 г., се прилага от 1 януари 2016 г.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 8 октомври 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1222/2014
оd 8. listopada 2014.
o dopuni Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na regulatorne tehničke standarde o pobližem određivanju metodologije za utvrđivanje globalnih sistemski važnih institucija i definiranje potkategorija globalnih sistemski važnih institucija
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (1), a posebno njezin članak 131. stavak 18.,
budući da:
(1)
Direktivom 2013/36/EU nadležna ili imenovana tijela država članica ovlašćuju se da odrede više kapitalne zahtjeve za globalne sistemski važne institucije (GSV institucije) kako bi se uzeo u obzir veći rizik koji te institucije predstavljaju za financijski sustav i mogući utjecaj njihove propasti na porezne obveznike. U Direktivi se navode određena osnovna načela metodologije za utvrđivanje GSV institucija i svrstavanje GSV institucija u potkategorije prema sistemskoj važnosti. U skladu s tim svrstavanjem tim će se institucijama dodijeliti dodatni kapitalni zahtjev redovnog osnovnog kapitala, zaštitni sloj za GSV instituciju. Ta metodologija utvrđivanja i svrstavanja GSV institucija temelji se na pet kategorija kojima se mjeri sistemski značaj banke za globalno financijsko tržište i pobliže se određuje u ovoj Uredbi.
(2)
Slijedeći pristup iz Direktive 2013/36/EU, ovom bi se Uredbom trebali uzeti u obzir standardi u pogledu metodologije ocjenjivanja globalnih sistemski važnih banaka te zahtjeva veće sposobnosti apsorpcije gubitaka Bazelskog odbora za nadzor banaka, koji se temelje na okviru za globalne sistemski važne financijske institucije koji je utvrdio Odbor za financijsku stabilnost nakon izvješća „Smanjenje moralnog hazarda sistemski važnih financijskih institucija - Preporuke i rokovi FSB-a”.
(3)
U Direktivi 2013/36/EU jasno se navodi da je metodologija utvrđivanja i svrstavanja usklađena u svim državama članicama primjenom jedinstvenih i transparentnih parametara za određivanje ukupne ocjene subjekta za potrebe mjerenja njegove sistemske važnosti. Kako bi uzorak banaka i bankarskih grupa iz Unije i banaka i bankarskih grupa koje su dobile odobrenje za rad u trećoj zemlji, a koje predstavljaju globalni financijski sustav, bio jedinstven u cijeloj Uniji, taj bi uzorak trebalo utvrditi Europsko nadležno tijelo za bankarstvo (EBA). Sva isključenja iz uzorka i dodaci uzorku na temelju supervizorskog prosuđivanja trebali bi biti isključivo u interesu osiguravanja njegove funkcije referentnog okvira i ne bi se smjeli temeljiti ni na kakvim drugim razlozima.
(4)
Proces utvrđivanja GSV institucija trebao bi se temeljiti na usporedivim podacima te bi trebalo voditi računa o potrebi da se institucijama osigura jasnoća u pogledu moguće primjene zahtjeva za zaštitni sloj na njih i iznosa zaštitnog sloja koji se na njih primjenjuje; stoga bi u metodologiju trebalo uključiti rokove i postupke u tom procesu. Međutim, budući da bi se utvrđivanje GSV institucija trebalo temeljiti na ažurnim podacima za uzorak velikih bankarskih grupa od kojih su neke dobile odobrenje za rad u trećoj zemlji, potrebni podaci neće biti dostupni prije druge polovice svake godine. Kako bi se institucijama omogućilo da ispune zahtjeve koji proizlaze iz njihova statusa GSV institucije, zahtjevi za zaštitni sloj trebali bi se početi primjenjivati približno jednu godinu nakon što je institucija utvrđena kao GSV institucija.
(5)
U Direktivi 2013/36/EU navodi se pet kategorija za mjerenje sistemskog značaja koje se sastoje od mjerljivih pokazatelja. Kako bi se administrativno opterećenje institucija i tijela svelo na najmanju moguću mjeru, te kategorije odgovaraju kategorijama koje primjenjuje Bazelski odbor za nadzor banaka. U ovoj bi se Uredbi pri pobližem definiranju mjerljivih pokazatelja trebao primjenjivati isti pristup. Potrebno je odabrati pokazatelje koji odražavaju razne aspekte potencijalnih negativnih vanjskih učinaka propasti subjekta i njegove kritične funkcije za stabilnost financijskog sustava. Referentni sustav za ocjenjivanje sistemskog značaja trebala bi biti globalna financijska tržišta i globalno gospodarstvo.
(6)
Kako bi se odredila precizna metodologija za utvrđivanje i razvrstavanje GSV institucija u skladu s temeljnim pravilima iz Direktive 2013/36/EU, važno je jasno odrediti pojmove„relevantni subjekt”, „vrijednost pokazatelja”, „nazivnik” i „granična ocjena” i definirati ih za potrebe ove Uredbe.
(7)
Sistemski značaj svake bankarske grupe mjeren pokazateljima na konsolidiranoj osnovi trebao bi se izraziti kao pojedinačna ukupna ocjena za određenu godinu kojom se mjeri njezin položaj u odnosu na ostale subjekte u uzorku. Banke bi se na temelju te ukupne ocjene trebale utvrditi kao GSV institucije i svrstati u potkategorije na koje će se primjenjivati različiti zahtjevi za zaštitni sloj kapitala. Pri izračunavanju ocjene kao prosjeka ocjena kategorija svakoj od pet kategorija trebalo bi dodijeliti ponder 20 %. Na kategoriju zamjenjivosti trebalo bi za potrebe izračunavanja ukupne ocjene primijeniti gornju granicu s obzirom na to da se na temelju analize podataka do uključivo godine 2013. pokazalo da ta kategorija ima nerazmjerno velik utjecaj na ocjenu banaka koje su dominantne u području pružanja usluga platnog prometa, provedbe ponude odnosno prodaje financijskih instrumenata i skrbništva nad imovinom.
(8)
Relevantna tijela trebala bi imati mogućnost na temelju supervizorskog prosuđivanja prebaciti GSV instituciju iz niže u višu potkategoriju ili subjekta odrediti kao GSV instituciju i ako ima nižu ukupnu ocjenu od granične ocjene najniže potkategorije. Budući da to utvrđivanje supervizorskim prosuđivanjem ima isti cilj kao redovni proces ocjenjivanja, to bi se prosuđivanje trebalo temeljiti i na kriteriju sistemskog značaja banke za globalno financijsko tržište i globalno gospodarstvo, u skladu s metodologijom koju primjenjuje Bazelski odbor za nadzor banaka. Rizik od propasti banke pritom ne bi smio biti kriterij jer je on već uzet u obzir u bonitetnim zahtjevima, među ostalim u ukupnom iznosu izloženosti riziku te, prema potrebi, u daljnjim kapitalnim zahtjevima, npr. zaštitnom sloju za sistemski rizik.
(9)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koji je EBA dostavila Komisiji.
(10)
EBA je provela otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, analizirala je moguće povezane troškove i koristi te zatražila očitovanje Interesne skupine osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (2).
(11)
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati od 1. siječnja 2015. jer će se zahtjev održavanja zaštitnog sloja iz članka 131. stavka 4. Direktive 2013/36/EU primjenjivati i postupno uvoditi od 1. siječnja 2016. Prema tome, kako bi institucije bile pravodobno obaviještene o primjeni zaštitnog sloja na njih i imale dovoljno vremena da osiguraju potreban kapital, GSV institucije trebalo bi utvrditi najkasnije početkom 2015.
(12)
Zahtjev za zaštitni sloj za GSV instituciju trebao bi se postupno uvoditi u razdoblju od tri godine u skladu s člankom 162. stavkom 5. Direktive 2013/36/EU: prva faza zahtjeva iz članka 162. stavka 5. točke (a) Direktive 2013/36/EU trebala bi se primjenjivati od 1. siječnja 2016. za GSV institucije koje su relevantna tijela utvrdila početkom 2015. na temelju podataka na kraju financijskih godina prije srpnja 2014. Druga faza zahtjeva za zaštitni sloj za GSV institucije iz članka 162. stavka 5. točke (b) Direktive 2013/36/EU trebala bi se primjenjivati od 1. siječnja 2017. za GSV institucije koje su relevantna tijela utvrdila do kraja 2015. ili najkasnije početkom 2016. na temelju podatka na kraju financijskih godina prije srpnja 2015.,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom se Uredbom pobliže određuje metodologija u skladu s kojom tijelo iz članka 131. stavka 1. Direktive 2013/36/EU (dalje u tekstu: „relevantno tijelo”) pojedine države članice relevantnog subjekta utvrđuje, na konsolidiranoj osnovi, kao globalnu sistemski važnu instituciju (GSV instituciju) te metodologija za definiranje potkategorija GSV institucija i njihovo svrstavanje u potkategorije na temelju njihova sistemskog značaja te, kao dio te metodologije, rokovi i podaci koji se koriste za to utvrđivanje.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„relevantni subjekt” znači matična institucija iz EU-a ili matični financijski holding iz EU-a ili matični mješoviti financijski holding iz EU-a ili institucija koja nije društvo kći matične institucije iz EU-a ili matičnog financijskog holdinga iz EU-a ili matičnog mješovitog financijskog holdinga iz EU-a;
2.
„vrijednost pokazatelja” za pokazatelje iz članka 6. i relevantne subjekte u uzorku znači pojedinačna vrijednost pokazatelja, a za banke koje su dobile odobrenje za rad u trećoj zemlji usporediva pojedinačna vrijednost koja je javno objavljena u skladu s međunarodno dogovorenim standardima;
3.
„nazivnik” za pokazatelje znači ukupan zbroj vrijednosti pokazatelja relevantnih subjekata i banaka u uzorku koji su dobili odobrenje za rad u trećoj zemlji;
4.
„granična ocjena” znači vrijednost ocjene koja određuje najnižu granicu te granice između pet potkategorija, kako je definirano u članku 131. stavku 9. Direktive 2013/36/EU.
Članak 3.
Zajednički parametri metodologije
1. EBA utvrđuje uzorak institucija ili grupa čije će se vrijednosti pokazatelja koristiti kao referentne vrijednosti koje predstavljaju globalni bankarski sektor za potrebe izračunavanja ocjena, uzimajući u obzir međunarodno dogovorene standarde, a posebno uzorak koji Bazelski odbor za nadzor banaka koristi za utvrđivanje globalnih sistemski važnih banaka, te o tome obavješćuje relevantna tijela relevantnih subjekata uključenih u uzorak do 31. srpnja svake godine.
Uzorak se sastoji od relevantnih subjekata i banaka koji su dobili odobrenje za rad u trećoj zemlji te uključuje 75 najvećih od njih, na temelju ukupne izloženosti kako je definirano u članku 6. stavku 1., te relevantne subjekte koji su određeni kao GSV institucije i banke iz trećih zemalja koje su određene kao globalne sistemski važne institucije u prethodnoj godini.
EBA isključuje ili dodaje relevantne subjekte ili banke koji su dobili odobrenje za rad u trećoj zemlji ako je to potrebno i u mjeri u kojoj je potrebno kako bi se osigurao prikladan referentni sustav za ocjenjivanje sistemskog značaja koji odražava globalna financijska tržišta i globalno gospodarstvo, uzimajući u obzir međunarodno dogovorene standarde, uključujući uzorak koji koristi Bazelski odbor za nadzor banaka.
2. Relevantno tijelo najkasnije do 31. srpnja svake godine EBA-i dostavlja vrijednosti pokazatelja za sve relevantne subjekte koji su dobili odobrenje za rad u njegovoj državi, a čija mjera izloženosti iznosi više od 200 milijardi EUR. Relevantno tijelo osigurava da su vrijednosti pokazatelja istovjetne onima koje su dostavljene Bazelskom odboru za nadzor banaka i onima koje je relevantni subjekt objavio u skladu s Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 1030/2014 (3). Relevantno tijelo koristi obrasce koji su u njoj utvrđeni.
3. EBA izračunava nazivnike na temelju vrijednosti pokazatelja koje je dostavilo relevantno tijelo u skladu sa stavkom 2. uzimajući u obzir međunarodno dogovorene standarde, a posebno nazivnike koje je objavio Bazelski odbor za nadzor banaka za tu godinu, i dostavlja ih relevantnim tijelima. Nazivnik pokazatelja zbroj je vrijednosti pokazatelja za sve relevantne subjekte i banke u uzorku koji su dobili odobrenje za rad u trećoj zemlji, kako su za relevantne subjekte dostavljene na temelju stavka 2. i kako su ih banke koje su dobile odobrenje za rad u trećoj zemlji objavile 31. srpnja relevantne godine.
Članak 4.
Postupak utvrđivanja
1. Relevantno tijelo najkasnije 15. prosinca svake godine izračunava ocjene relevantnih subjekata uključenih u uzorak koji je dostavila EBA, a koji su dobili odobrenje za rad u njegovoj državi. Ako relevantno tijelo u provođenju dobrog supervizorskog prosuđivanja relevantnog subjekta odredi kao GSV instituciju u skladu s člankom 131. stavkom 10. točkom (b) Direktive 2013/36/EU, ono će EBA-i u pisanom obliku dostaviti detaljno obrazloženje svoje ocjene najkasnije 15. prosinca svake godine.
2. Utvrđivanje relevantnog subjekta kao GSV institucije i svrstavanje u potkategoriju primjenjuje se od 1. siječnja druge godine nakon kalendarske godine u kojoj su određeni nazivnici u skladu s člankom 3.
Članak 5.
Utvrđivanje GSV institucije, određivanje ocjena i svrstavanje u potkategorije
1. Vrijednosti pokazatelja temelje se na podacima o kojima je relevantni subjekt izvijestio na kraju prethodne financijske godine, na konsolidiranoj osnovi, a za banke koje su dobile odobrenje za rad u trećoj zemlji na podacima objavljenima u skladu s međunarodno dogovorenim standardima. U slučaju relevantnih subjekata čiji je kraj financijske godine 30. lipnja relevantna tijela mogu koristiti vrijednosti pokazatelja na temelju stanja 31. prosinca.
2. Relevantno tijelo određuje ocjenu svakog relevantnog subjekta u uzorku kao jednostavni prosjek ocjena pojedinih kategorija, s time da najviša ocjena za kategoriju kojom se mjeri zamjenjivost iznosi 500 baznih bodova. Ocjena svake kategorije izračunava se kao jednostavni prosjek vrijednosti dobivenih dijeljenjem svake vrijednosti pokazatelja iz te kategorije nazivnikom pokazatelja koji je dostavila EBA. Ocjene se izražavaju u baznim bodovima i zaokružuju na najbliži cijeli bazni bod.
3. Najniža granična ocjena iznosi 130 baznih bodova. Potkategorije su podijeljene kako slijedi:
(a)
potkategorija 1. obuhvaća ocjene od 130 do 229 baznih bodova;
(b)
potkategorija 2. obuhvaća ocjene od 230 do 329 baznih bodova;
(c)
potkategorija 3. obuhvaća ocjene od 330 do 429 baznih bodova;
(d)
potkategorija 4. obuhvaća ocjene od 430 do 529 baznih bodova;
(e)
potkategorija 5. obuhvaća ocjene od 530 do 629 baznih bodova.
4. Relevantno tijelo relevantnog subjekta utvrđuje kao GSV instituciju ako je ocjena subjekta jednaka najnižoj graničnoj ocjeni ili viša. Odluka o određivanju relevantnog subjekta kao GSV institucije u provođenju dobrog supervizorskog prosuđivanja u skladu s člankom 131. stavkom 10. točkom (b) Direktive 2013/36/EU temelji se na ocjeni bi li propast subjekta imala značajan negativan učinak na globalno financijsko tržište i globalno gospodarstvo.
5. Relevantno tijelo GSV instituciju svrstava u potkategoriju u skladu s tom ocjenom. Odluka o prebacivanju GSV institucije iz niže u višu potkategoriju u provođenju dobrog supervizorskog prosuđivanja u skladu s člankom 131. stavkom 10. točkom (a) Direktive 2013/36/EU temelji se na ocjeni bi li propast subjekta imala veći negativan učinak na globalno financijsko tržište i globalno gospodarstvo.
6. Odluke iz stavaka 4. i 5. mogu se potkrijepiti pomoćnim pokazateljima, koji ne smiju biti pokazatelji vjerojatnosti da relevantni subjekt propadne. Te odluke sadržavaju dobro dokumentirane i provjerljive kvantitativne i kvalitativne informacije.
Članak 6.
Pokazatelji
1. Kategorija kojom se mjeri veličina grupe sastoji se od jednog pokazatelja koji odgovara ukupnoj izloženosti grupe, kako je pobliže određeno u Prilogu.
2. Kategorija kojom se mjeri povezanost grupe s financijskim sustavom sastoji se od svih sljedećih pokazatelja, kako je pobliže određeno u Prilogu:
(a)
imovina unutar financijskog sustava;
(b)
obveze unutar financijskog sustava;
(c)
vrijednosni papiri u optjecaju.
3. Kategorija kojom se mjeri zamjenjivost usluga ili financijske infrastrukture koju osigurava grupa sastoji se od svih sljedećih pokazatelja, kako je pobliže određeno u Prilogu:
(a)
imovina pod skrbništvom;
(b)
platni promet;
(c)
transakcije koje proizlaze iz pružanja usluga provedbe ponude odnosno prodaje na tržištima dužničkih i vlasničkih instrumenata.
4. Kategorija kojom se mjeri složenost grupe sastoji se od svih sljedećih pokazatelja, kako je pobliže određeno u Prilogu:
(a)
zamišljeni iznos OTC izvedenica;
(b)
imovina uvrštena u 3. razinu fer vrijednosti u skladu s Uredbom Komisije (EU) br. 1255/2012 (4);
(c)
vrijednosni papiri namijenjeni trgovanju i raspoloživi za prodaju.
5. Kategorija kojom se mjeri prekogranična aktivnost grupe sastoji se od sljedećih pokazatelja, kako je pobliže određeno u Prilogu:
(a)
međudržavna potraživanja;
(b)
međudržavne obveze.
6. U slučaju podataka o kojima se izvješćuje u valutama različitima od eura, relevantno tijelo primjenjuje odgovarajući tečaj uzimajući u obzir referentni tečaj koji je objavila Europska središnja banka primjenjiv na dan 31. prosinca te međunarodne standarde. Za pokazatelj platnog prometa iz stavka 3. točke (b) relevantno tijelo primjenjuje prosječne tečaje za relevantnu godinu.
Članak 7.
Prijelazne odredbe
Odstupajući od članka 3. stavka 1. prvog podstavka, EBA određuje uzorak za utvrđivanje relevantnog subjekta kao GSV institucije za 2014. godinu do 14. siječnja 2015. Relevantna tijela do 21. siječnja 2015. EBA-i dostavljaju vrijednosti pokazatelja za relevantne subjekte u tom uzorku na temelju podataka na kraju financijskih godina prije srpnja 2014. EBA na temelju tih vrijednosti pokazatelja izračunava nazivnike za 2014. godinu do 30. siječnja 2015. Relevantna tijela na temelju tih nazivnika određuju ocjene za relevantne subjekte za 2014. godinu. Ona određuju i GSV institucije i svrstavaju ih u potkategorije. Relevantna tijela do 28. veljače 2015. o utvrđenim GSV institucijama istodobno obavješćuju Komisiju, ESRB i EBA-u te objavljuju njihove nazive zajedno s ocjenama za 2014. godinu.
Odstupajući od članka 4. stavka 2., utvrđivanje relevantnog subjekta kao GSV institucije i potkategorija u koju je svrstan na temelju ocjena za 2014. godinu primjenjuju se od 1. siječnja 2016.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ona se primjenjuje od 1. siječnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 8. listopada 2014.