РЕГЛАМЕНТ (ЕВРАТОМ) № 237/2014 НА СЪВЕТА
от 13 декември 2013 г.
за създаване на Инструмент за сътрудничество в областта на ядрената безопасност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 203 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Инструментът за сътрудничество в областта на ядрената безопасност, създаден с Регламент (Евратом) № 300/2007 на Съвета (2) представлява един от инструментите, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Европейския съюз и на Европейската общност за атомна енергия.
(2)
Съюзът е важен доставчик на икономическа, финансова, техническа, хуманитарна и макроикономическа помощ за трети държави. Настоящият регламент представлява част от рамката, предназначена за планиране на сътрудничеството и предоставянето на помощ за насърчаване на високо равнище на ядрена безопасност, радиационна защита и прилагане на ефикасни и ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави.
(3)
Аварията в Чернобил през 1986 г. подчерта глобалното значение на ядрената безопасност. Аварията във Фукушима Даиичи през 2011 г. потвърди необходимостта от продължаващи усилия за подобряване на ядрената безопасност и постигане на най-високите стандарти. За да създаде условията за безопасност, необходими за премахването на опасностите за живота и здравето на населението, Общността следва да може да подкрепя ядрената безопасност в трети държави.
(4)
Като действа в рамките на общи политики и стратегии със своите държави членки, Съюзът сам по себе си притежава критичната маса, за да отговори на световните предизвикателства, а също така е в най-добра позиция да координира сътрудничеството с трети държави.
(5)
С Решение 1999/819/Евратом на Комисията (3) Общността се присъедини към Конвенцията за ядрена безопасност от 1994 година. С Решение 2005/510/Евратом на Комисията (4) Общността също така се присъедини към Единната конвенция за безопасност при управление на отработено гориво и за безопасност при управление на радиоактивни отпадъци.
(6)
За да се поддържат и насърчават постоянното подобряване на ядрената безопасност и нейното регулиране, Съветът прие Директива 2009/71/Евратом (5) и Директива 2011/70/Евратом (6). Тези директиви и спазваните в Общността високи стандарти на ядрена безопасност и управление на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци са примери, които следва да се използват с цел насърчаване трети държави да приемат подобни високи стандарти.
(7)
Насърчаването на сътрудничеството в областта на регулирането и на други форми на сътрудничество с държавите с бързо растящи икономики и насърчаването на подходи, правила, стандарти и практики на Съюза са външнополитически цели на стратегията „Европа 2020“.
(8)
Държавите-членки на Общността, са страни, подписали Договора за неразпространение на ядреното оръжие и допълнителния протокол.
(9)
Общността вече осъществява тясно сътрудничество с Международната агенция за атомна енергия (МААЕ) в съответствие с глава 10 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия („Договора за Евратом“), както във връзка с ядрените гаранции,за подпомагане изпълнението на целите на дял втори, глава 7 от Договора за Евратом, така и по отношение на ядрената безопасност.
(10)
Съществуват редица международни организации и програми, които следват цели, подобни на целите на настоящия регламент, например МААЕ, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие/Агенция за атомна енергия (ОИСР/АААР),Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) и Партньорство за околната среда в рамките на северното измерение (NDEP).
(11)
Особено е необходимо Общността да продължи да полага усилия в подкрепа на прилагането на ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави, като се основава на собствените си дейности за осигуряване на гаранции в рамките на Съюза.
(12)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира с Групата на европейските регулатори в областта на ядрената безопасност (ENSREG), преди да изготви и приеме стратегическия документ и многогодишните индикативни програми. Програмите за действие следва да се основават на консултация, доколкото е подходящо, с националните регулаторни органи на държавите членки, и на диалог с партньорските държави.
(13)
Мерките за постигане на целите на настоящия регламент следва да бъдат също подкрепени чрез търсенето на допълнителни полезни взаимодействия с преките и непреките действия на рамковите програми на Евратом за ядрени изследвания и обучение.
(14)
Общото разбиране е, че отговорността за безопасността на инсталацията се поема от оператора и държавата, под чиято юрисдикция се намира въпросната инсталация.
(15)
Въпреки че външната помощ от Съюза се нуждае от все повече финансиране, икономическата и бюджетната ситуация на Съюза ограничава ресурсите, налични за тази помощ. Следователно Комисията следва да потърси най-ефикасната употреба на наличните ресурси, по-специално чрез използването на финансови инструменти с ефект на ливъридж. Този ефект на ливъридж се засилва, като позволява инвестираните средства, генерирани от тези финансови инструменти, да се използват и няколко пъти.
(16)
На Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия с оглед да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент.
(14)
Изпълнителните правомощия, свързани с програмирането и финансирането на действия, подкрепяни съгласно настоящия регламент, следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 (7), който следва да се прилага за целите на настоящия регламент, въпреки факта, че не посочва член 106а от Договора за Евратом. Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентацията към дадена политика или финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се ползва процедурата по разглеждане, предвидена в същия регламент, освен за техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер. Комисията следва в надлежно обосновани случаи, свързани с ядрена или радиологична катастрофа,включително аварийно облъчване, които изискват бърза реакция на Общността, или в случаи на неотложна необходимост да приема актове за изпълнение с незабавно приложение.
(18)
Правилата и процедурите, определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), следва да се прилагат по отношение на изпълнението на настоящия регламент, когато това е уместно.
(19)
Съюзът и Общността продължават да използват единна институционална рамка. Ето защо е от основно значение да се осигури последователността между тяхната външна дейност. Европейската служба за външна дейност следва, когато е подходящо, да участва в изготвянето на програмите за този инструмент в съответствие с Решение 2010/427/EС на Съвета (9).
(20)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизирането на въздействието на външната му дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите за външна дейност, както и чрез създаването на взаимодействия между настоящия инструмент, другите инструменти за външна дейност и другите политики на Съюза. В допълнение това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на тези инструменти.
(21)
Настоящият регламент заменя Регламент (Евратом) № 300/2007, чийто срок на действие изтича на 31 декември 2013 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обща цел
Съюзът финансира мерки за насърчаване на високо ниво на ядрена безопасност, радиационна защита, както и прилагането на ефикасни и ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и приложението.
Член 2
Конкретни цели
Сътрудничеството по линия на настоящия регламент е насочено към следните конкретни цели
(1)
Насърчаването на култура на ефективна ядрена безопасност и прилагане на най-високи стандарти за ядрена безопасност и радиационна защита, както и постоянно подобряване на ядрената безопасност;
(2)
Отговорното и безопасно управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци (т.е. транспорт, предварителна обработка, обработка, съхранение и погребване) и извеждането от експлоатация и възстановяването на околната среда на бивши ядрени обекти и инсталации;
(3)
Установяването на рамки и методики за прилагане на ефикасни и ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави.
Член 3
Специфични мерки
1. Посочените в член 2, точка 1 цел се изпълняват по-специално посредством следните мерки:
а)
подкрепа на регулаторните органи, организациите за техническа поддръжка;
б)
засилване на регулаторната рамка, по-специално по отношение на дейностите по преглед и оценка, лицензиране и контрол на атомните електроцентрали и другите ядрени инсталации;
в)
насърчаване на създаването на ефективни регулаторни мрежи, процедури и системи, осигуряващи подходяща защита срещу йонизиращи лъчения от радиоактивни материали, по-специално от силно радиоактивни източници, и безопасното им погребване;
г)
установяване на ефективни механизми за предотвратяване на катастрофи с радиологични последици, включително аварийно облъчване, както и мерки за смекчаване на въздействието на такива последици, в случай че възникнат, например мониторинг на околната среда в случай на изхвърляне на радиоактивни вещества, разработване и изпълнение на мерки за смекчаване на последиците и за възстановяване на околната среда и сътрудничество с национални и международни организации в случай на аварийно облъчване, както и мерки за действие при извънредна ситуация, готовност и ответна реакция, гражданска защита и рехабилитационни мерки;
д)
подкрепа за осигуряване на безопасността на ядрените инсталации и обекти по отношение на практическите защитни мерки, предназначени да намалят съществуващите радиационни рискове за здравето на работниците и на широката общественост.
2. Посочените в член 2, точка 2 цел се изпълнява по-специално посредством следните мерки:
а)
подкрепа за регулаторни органи и организации за техническа поддръжка и укрепване на регулаторната рамка, по-специално по отношение на отговорното и безопасно управление на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци;
б)
разработване и изпълнение на конкретни стратегии и рамки за отговорно и безопасно управление на отработеното ядрено гориво и радиоактивните отпадъци;
в)
разработване и изпълнение на стратегии и рамки за извеждането от експлоатация на съществуващи инсталации, за възстановяване на околната среда на бивши ядрени обекти и бивши обекти, свързани с добива на уран, и за събиране и управление на потънали радиоактивни предмети и материали в морето.
3. Целта по член 2, точка 3 се ограничава до техническите аспекти, така че да се гарантира, че рудите, ресурсите и специалните делящи се материали не се отклоняват от предназначената им употреба, така както е декларирана от потребителите и ще се постигне, по-конкретно, чрез следните мерки:
а)
установяването на необходимата регулаторна рамка, методики, технология и подходи за прилагането на ядрените гаранции, включително с оглед доброто отчитане и контрол на делящите се материали на държавно равнище и на ниво оператор;
б)
подкрепа за инфраструктурата и обучението на персонала.
4. Мерките по параграфи 1 и 2 може да включват действия за насърчаване на международното сътрудничество, включително изпълнението и мониторинга на международните конвенции и договори. Освен това те включват съществен елемент на трансфер на знания, като информационен обмен, изграждане на капацитет и обучение в областта на ядрената безопасност и научни изследвания, за да се осигури по-голяма устойчивост на постигнатите резултати. Мерките се изпълняват посредством сътрудничество с компетентните органи на държавите - членки на Съюза, и/или с органите на трети държави, с ядрените регулатори и техните организации за техническа поддръжка и/или със съответните международни организации, по-специално МААЕ. В конкретни, надлежно обосновани случаи по отношение на параграф 1, букви б) и в), те се изпълняват в сътрудничество с операторите и/или компетентните органи от държавите членки, и с операторите на ядрени инсталации в трети държави, съгласно определението в член 3, параграф 1 от Директива 2009/71/Евратом, и ядрени обекти.
Член 4
Съответствие, съгласуваност и допълване
1. Напредъкът към постигане на конкретните цели, установени в член 2, се оценява съответно чрез следните показатели за изпълнение:
а)
броя и значимостта на проблемите, установени по време на изпълнение на сътрудничеството;
б)
състоянието по отношение на стратегиите за отработеното гориво, ядрените отпадъци и извеждането от експлоатация, на съответната законодателна и регулаторна рамка и на изпълнението на проекти;
в)
броя и значимостта на проблемите, установени в съответните доклади относно ядрените гаранции.
Преди да започне изпълнението на проектите и като се отчитат особеностите на всяко действие, се определят конкретни показатели за наблюдение, оценка и преглед на изпълнението, съгласно посоченото в член 7, параграф 2.
2. Комисията гарантира, че приетите мерки са в съответствие с цялостната стратегическа рамка на политиката на Съюза по отношение на съответната партньорска държава, и по-специално с целите на нейните политики и програми за развитие и икономическо сътрудничество.
3. Финансовото, икономическото и техническото сътрудничество, предоставяно по силата на настоящия регламент, допълва сътрудничеството, предоставяно от Съюза по силата на други инструменти.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ И ИНДИКАТИВНО РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 5
Стратегически документ
1. Общностното сътрудничество по настоящия регламент се изпълнява на базата на общ многогодишен стратегически документ за Инструмента за сътрудничество в областта на ядрената безопасност
2. Стратегическият документ представлява общата основа за сътрудничеството и се установява за период от не повече от седем години. Той излага стратегията на Общността за сътрудничество по силата на настоящия регламент, като се отчитат потребностите на съответните държави, приоритетите на Общността, международната ситуация и дейностите на съответните трети държави. В стратегическия документ се посочва и добавената стойност на сътрудничеството, както и начините за избягване на повторението с други програми и инициативи, по-специално на международни организации, които преследват сходни цели, и на големите донори.
3. Стратегическият документ има за цел да предостави съгласувана рамка за сътрудничество между Общността и съответните трети държави или региони, която съответства на общото намерение, обхвата, целите, принципите и политиката на Общността.
4. При подготовката на стратегическия документ се прилагат принципите за ефективност на помощта: национална ангажираност, партньорство, координация, хармонизация, съобразяване със системите на държавата получател или с регионалните системи, взаимна отчетност и ориентираност към резултати.
5. Комисията одобрява стратегическия документ в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2. Комисията преразглежда и при необходимост актуализира стратегическия документ в средата на периода или, ако се наложи, в друг момент, като следва същата процедура.
Член 6
Многогодишни индикативни програми
1. Многогодишните индикативни програми се съставят на основата на стратегическия документ, посочен в член 5. Многогодишните индикативни програми обикновено обхващат период от 2 до 4 години.
2. Многогодишните индикативни програми определят приоритетните области, избрани за финансиране, конкретните цели, очакваните резултати, показателите за изпълнение и индикативните разпределени финансови средства, както като цялостен размер, така и по приоритетни области, включително разумен резерв от неразпределени средства; това може да се направи, като се посочи диапазон или минимален размер, когато е уместно. В многогодишните индикативни програми се дават насоки с цел избягване на повторението.
3. Многогодишните индикативни програми се основават на искания от партньорските държави или регион(и), както и на диалог с тях, в който участват заинтересованите страни, така че да се гарантира, че съответната държава или регион се ангажира в достатъчна степен с процеса, и да се насърчи подкрепата за националните стратегии за развитие. С цел допълване и избягване на дублирането, многогодишните индикативни програми са съобразени с текущото и планираното международно сътрудничество, по-специално с международни организации, които преследват сходни цели, и с големите донори в посочените в член 2 области. В многогодишните индикативни програми се посочва и добавената стойност на сътрудничеството.
4. Комисията приема многогодишните индикативни програми в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2. Комисията, като следва същата процедура, преразглежда и при необходимост актуализира тези индикативни програми, като взема предвид всяко преразглеждане на стратегическия документ по член 5.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 7
Годишни програми за действие
1. Годишните програми за действие (по-нататък наричани„програмите за действие“) се съставят на базата на стратегическия документ и на многогодишните индикативни програми, посочени съответно в член 5 и член 6. Програмите за действие се определят за всяка трета държава или регион и в тях се уточняват подробностите относно изпълнението на сътрудничеството, предвидено в настоящия регламент.
По изключение, особено когато все още не е приета програма за действие, Комисията може, въз основа на индикативните програмни документи, да приеме индивидуални мерки съгласно същите правила и процедури, като следваните за програмите за действие.
В случай на непредвидени и надлежно обосновани потребности, обстоятелства или ангажименти, Комисията може да приеме специални мерки, които не са предвидени в индикативните програмни документи.
2. В програмите за действие се уточняват преследваните цели, областите на интервенция, предвидените мерки и проекти, очакваните резултати, процедурите за управление, както и общият предвиден размер на финансовите средства. Те съдържат кратко описание на операциите, които ще се финансират, указание за сумите, разпределени за всяка операция, индикативен график на изпълнение и конкретни показатели за наблюдение, оценка и преглед на изпълнението, когато това е уместно. Когато е подходящо, програмите включват резултатите от евентуалните поуки, извлечени от предишно сътрудничество.
3. Комисията приема програмите за действие, индивидуалните и специалните мерки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2. Комисията може да преразгледа и удължи срока на действие на програмите за действие и на мерките, като следва същата процедура.
4. Чрез дерогация от параграф 3, […] процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2, не се изисква за:
i)
индивидуалните мерки, за които финансовата помощ на Европейския съюз не надхвърля 5 млн. евро,
ii)
специалните мерки, за които финансовата помощ на Европейския съюз не надхвърля 5 млн. евро,
iii)
техническите изменения на програмите за действие, индивидуалните и специалните мерки.
За целите на настоящия параграф техническите изменения са корекции като:
-
удължаване на периода на изпълнение,
-
преразпределяне на средства между действията, включени в годишните програми за действие, индивидуалните или специалните мерки и проектите в размер до 20 % от първоначалния бюджет, но без да се надвишават 5 милиона евро, или
-
увеличаване или намаляване на бюджета на годишните програми за действие, на индивидуалните или специалните мерки в размер до 20 % от първоначалния бюджет, но без да се надвишават 5 милиона евро,
при условие че тези изменения не засягат значително целите на първоначалните мерки и програми за действие.
Мерките, приети по силата на настоящия параграф, се съобщават на Европейския парламент, на Съвета и на комитета по член 11, параграф 1 в рамките на един месец от приемането им.
5. В надлежно обосновани случаи на неотложна необходимост, свързани необходимостта от бърза реакция от страна на Общността за смекчаване на последствията от ядрена или радиологична авария, Комисията приема или изменя програмите за действие или мерките посредством актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата по член 11, параграф 3.
6. Комисията може да реши да се присъедини към евентуална инициатива на международни организации и на големи донори, преследващи сходни цели, доколкото такава инициатива съответства на общата цел, указана в член 1. Съответното решение за финансиране се взема в съответствие с процедурата по параграфи 2 и 3 от настоящия член.
Член 8
Съгласуваност и допълване
При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на междинния доклад по член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията на този доклад.
Член 9
Изпълнение
Настоящият регламент се изпълнява в съответствие с член 1, параграфи 3 и 4, членове 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 и 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014, освен ако не е посочено друго в настоящия регламент.
Член 10
Отчет
Комисията проверява напредъка, постигнат при изпълнение на мерките, приети по силата на настоящия регламент и представя на Европейския парламент и на Съвета годишен отчет относно изпълнението на сътрудничеството по настоящия регламент. Отчетът съдържа информация за предишната година относно финансираните мерки, и информация за резултатите от дейностите по мониторинг и оценка и изпълнението на бюджетните ангажименти и плащания, разбити по страни, региони и видове сътрудничество.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по сътрудничество в областта на ядрената безопасност. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 12
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се изпълнява в съответствие с член 9 от Решение 2010/427/ЕС.
Член 13
Референтен размер на финансовите средства
1. Референтната стойност на финансовите средства за изпълнение на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 225 321 000 EUR.
2. Европейският парламент и Съветът дават разрешение за отпускането на годишните бюджетни кредити в рамките на ограниченията на многогодишната финансова рамка.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 г.
UREDBA VIJEĆA (EURATOM) br. 237/2014
od 13. prosinca 2013.
o Instrumentu suradnje u području nuklearne sigurnosti
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj zajednici za atomsku energiju te osobito njegov članak 203.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
budući da:
(1)
Ovaj Instrument za suradnju u području nuklearne sigurnosti, uspostavljen Uredbom Vijeća (Euratom) br. 300/2007 (2) jedan je od instrumenata kojima se pruža izravna potpora vanjskim politikama Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju.
(2)
Unija je glavni pružatelj gospodarske, financijske, tehničke, humanitarne i makroekonomske pomoći trećim zemljama. Ova Uredba predstavlja dio okvira izrađenog s ciljem planiranja suradnje i pružanja pomoći u svrhu potpore promicanju visoke razine nuklearne sigurnosti, zaštite od zračenja i primjene učinkovitih i djelotvornih zaštitnih mjera za nuklearni materijal u trećim zemljama.
(3)
Nesreća u Černobilu 1986. godine naglasila je globalnu važnost nuklearne sigurnosti. Nesreća u Fukushimi Daiichiju 2011. godine potvrdila je potrebu za kontinuiranim naporima za podizanje nuklearne sigurnosti i postizanje najviših standarda. Kako bi se stvorili uvjeti sigurnosti neophodni za isključivanje opasnosti za ljudske živote i zdravlje, Zajednica bi trebala biti u mogućnosti pružiti potporu nuklearnoj sigurnosti u trećim zemljama.
(4)
Djelovanjem unutar zajedničkih politika i strategija država članica, sama Unija posjeduje kritičnu masu za odgovor na globalne izazove te je u najboljem položaju za koordinaciju suradnje s trećim zemljama.
(5)
Odlukom Komisije 1999/819/Euratom (3) Zajednica je pristupila Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti iz 1994. Odlukom Komisije 2005/510/Euratom (4) Zajednica se također priključila Zajedničkoj povelji o sigurnosti upravljanja istrošenim gorivom te sigurnosti upravljanja radioaktivnim otpadom.
(6)
Kako bi se održalo i promicalo stalno poboljšanje nuklearne sigurnosti te njezina regulacija, Vijeće je usvojilo Direktivu 2009/71/Euratom (5) i Direktivu 2011/70/Euratom (6). Te su Direktive, kao i visoki standardi nuklearne sigurnosti i zbrinjavanja radioaktivnog otpada i istrošenog goriva koji se primjenjuju u Zajednici, primjer koji treba koristiti kako bi se treće zemlje potaklo na donošenje sličnih visokih standarda.
(7)
Promicanje regulativne suradnje i drugih oblika suradnje s rastućim gospodarstvima te promicanje pristupa, pravila, standarda i praksi Unije ciljevi su vanjske politike strategije Europe 2020.
(8)
Države članice Zajednice potpisnice su Ugovora o neširenju nuklearnog oružja te dodatnog protokola.
(9)
U skladu s poglavljem 10. Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju („Ugovor o Euratomu”), Zajednica već usko surađuje s Međunarodnom agencijom za atomsku energiju (IAEA) kako u odnosu na nuklearne zaštitne mjere (u promicanju ciljeva poglavlja 7. glave druge Ugovora o Euratomu) tako i u odnosu na nuklearnu sigurnost.
(10)
Postoji više međunarodnih organizacija i programa kao što su IAEA, Organizacija za e suradnju i razvoj/Agensija za nuklearnu energiju (OECD/NEA), Europska banka za obnovu i razvoj EBOR i Okolišno partnerstvo v okviru Sjeverne dimenzije (NDEP), čiji su ciljevi slični ciljevima ove Uredbe.
(11)
Osobito je potrebno da Zajednica nastavi ulagati napore u svrhu primjene učinkovitih zaštitnih mjera za nuklearni materijal u trećim zemljama, oslanjajući se na vlastite zaštitne mjere unutar Unije.
(12)
Prilikom primjene ove Uredbe, Komisija bi se trebala savjetovati sa Skupinom europskih regulatora za nuklearnu sigurnost (ENSREG-om) prije rasprave i donošenja strateškog dokumenta i višegodišnjih indikativnih programa. Gdje je bitno, programi djelovanja trebali bi se temeljiti na savjetovanjima s nacionalnim regulativnim tijelima država članica te na dijalogu s partnerskim zemljama.
(13)
Mjere koje podržavaju ciljeve ove Uredbe također bi trebalo podupirati korištenjem daljnjih sinergija s izravnim i neizravnim aktivnostima programa iz okvira Euratoma u području nuklearnog istraživanja i izobrazbe.
(14)
Podrazumijeva se da su za sigurnost postrojenja odgovorni uprava i država u čijoj se nadležnosti postrojenje nalazi.
(15)
Premda su potrebe financiranja vanjske pomoći Unije povećane, gospodarska i proračunska situacija Unije ograničava resurse dostupne za takvu pomoć. Stoga Komisija bi trebala tražiti najučinkovitiji način korištenja dostupnih resursa, osobito kroz korištenje financijskih instrumenata s učinkom poluge. Navedeni se učinak poluge povećava tako što omogućava višestruko korištenje sredstava uloženih i pribavljenih pomoću tih financijskih instrumenata.
(16)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji.
(17)
Provedbene ovlasti koje se odnose na programiranje i financiranje aktivnosti koje se podupiru u sklopu ove Uredbe trebale bi se izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 (7), koje se trebaju primjenjivati za potrebe ove Uredbe, neovisno o činjenici da se u njoj ne upućuje na članak 106.a Ugovora o Euratomu. Uzimajući u obzir prirodu tih provedbenih akata, osobito njihovu prirodu usmjerenosti na politike ili njihove financijske implikacije, u načelu bi za njihovo donošenje treba, u pravilu, koristiti postupak ispitivanja predviđen u toj Uredbi, osim za tehničke provedbene mjere male financijske vrijednosti. Komisija bi trebala donijeti odmah primjenjive provedbene akte ako, u valjano utemeljenim slučajevima povezanima s nuklearnom ili radiološkom nezgodom, uključujući nehotično izlaganje, za slučaj potrebe brzog odgovora Zajednice s ciljem ublažavanja njezinih posljedica ili ako to zahtijevaju krajnje hitni razlozi.
(18)
Prema potrebi, pri provedbi ove Uredbe trebalo bi primijeniti pravila i postupke utvrđene Uredbom (EU) br. 236/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
(19)
Europska unija i Europska zajednica za atomsku energiju i dalje koriste jedinstveni institucionalni okvir. Stoga je neophodno osigurati dosljednost njihovog vanjskog djelovanja. Europsku službu za vanjsko djelovanje treba, prema potrebi, uključiti u programiranje ovoga instrumenta u skladu s člankom 9. Odluke Vijeća 2010/427/EU (9).
(20)
Unija bi trebala tražiti najučinkovitiji način korištenja dostupnih resursa kako bi poboljšala učinak svojeg vanjskog djelovanja. To bi se trebalo postići kroz dosljednost i komplementarnost instrumenata za vanjsko djelovanje te stvaranjem sinergija između ovog instrumenta, drugih instrumenata vanjskog djelovanja i drugih politika Unije. To bi trebalo također značiti uzajamno jačanje programa izrađenih na temelju ovih instrumenata.
(21)
Ova Uredba zamjenjuje Uredbu (Euratom) br. 300/2007, koja istječe 31. prosinca 2013.,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
GLAVA I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Opći cilj
Unija financira mjere za pružanje potpore promicanju visoke razine nuklearne sigurnosti, zaštite od zračenja i primjene učinkovitih i djelotvornih zaštitnih mjera za nuklearni materijal u trećim zemljama u skladu s odredbama ove Uredbe i njezinih Priloga.
Članak 2.
Posebni ciljevi
Suradnja u okviru ove Uredbe teži ispunjenju sljedećih posebnih ciljeva:
1.
promicanje učinkovite osviještenosti o nuklearnoj sigurnosti i provedbi najviših standarda nuklearne sigurnosti i zaštite od zračenja te stalnom poboljšanju nuklearne sigurnosti;
2.
odgovorno i sigurno zbrinjavanje istrošenog goriva i radioaktivnog otpada (tj. prijevozom, pripremom obrade, obradom, preradom, skladištenjem i odlaganjem), zatvaranje i čišćenje bivših nuklearnih lokaliteta i postrojenja;
3.
uspostava okvira i metodologija za primjenu učinkovitih i djelotvornih zaštitnih mjera za nuklearni materijal u trećim zemljama.
Članak 3.
Konkretne mjere
1. Cilj iz članka 2. točke 1. nastoji se postići pomoću sljedećih mjera:
(a)
potporom regulativnih tijela, organizacija za tehničku potporu i
(b)
jačanjem regulativnog okvira, osobito u pogledu postupka pregleda i procjene, izdavanja dozvola te nadgledanja aktivnosti nuklearnih elektrana i drugih nuklearnih postrojenja;
(c)
promicanjem učinkovitih regulativnih okvira, postupaka i sustava kako bi se osigurala odgovarajuća zaštita od ionizirajućeg zračenja radioaktivnih materijala, osobito iz radioaktivnih izvora visoke aktivnosti, te njihovo sigurno odlaganje;
(d)
uspostavom učinkovitih aranžmana za sprečavanje nezgoda s radiološkim posljedicama (uključujući nehotično izlaganje) kao i ublažavanjem takvih posljedica ako do njih dođe (na primjer, praćenjem okoliša u slučaju ispuštanja radioaktivnog materijala, izradom i provedbom aktivnosti ublažavanja i čišćenja te suradnjom s nacionalnim i međunarodnim organizacijama u slučaju nehotičnog izlaganja) te za planiranje hitnih situacija, pripravnost i odgovor, civilnu zaštitu te mjere sanacije;
(e)
potporom za osiguranje sigurnosti nuklearnih postrojenja i lokaliteta u odnosu na praktične zaštitne mjere donesene s ciljem smanjenja postojećih rizika od zračenja za zdravlje djelatnika i stanovništva.
2. Ciljevi iz članka 2. točke 2. nastoji se postići osobito pomoću sljedećih mjera:
(a)
potpore regulativnim tijelima, organizacijama za tehničku potporu te snaženjem regulativnog okvira, osobito u pogledu odgovornog i sigurnog zbrinjavanja istrošenog nuklearnog goriva i radioaktivnog otpada;
(b)
razvojem i provedbom konkretnih strategija i okvira za odgovorno i sigurno zbrinjavanje istrošenog nuklearnog goriva i radioaktivnog otpada;
(c)
razvojem i provedbom strategija i okvira za zatvaranje postojećih postrojenja, čišćenje bivših lokaliteta nuklearnih elektrana te preostalih lokaliteta vezanih uz rudarsko iskopavanje urana te za sanaciju i upravljanje radioaktivnim predmetima i materijalima potopljenih u moru;
3. Cilj iz članka 2. točke 3. ograničava se na tehničke aspekte kako bi se osiguralo da rudače, izvorni materijal i posebni fisibilni materijal ne odstupaju od njihove namjeravane upotrebe kako su izjavili korisnici. To se nastoji postići osobito sljedećim mjerama:
(a)
uspostavom potrebnog regulatornog okvira, metodologija, tehnologije i pristupa za provedbu nuklearnih zaštitnih mjera, uključujući i za pravilnu evidenciju i kontrolu fisibilnih materijala na razini države i razini operatera;
(b)
podrškom infrastrukturi i osposobljavanju osoblja.
4. Mjere iz stavaka 1. i 2. mogu uključivati aktivnosti usmjerene na promicanje međunarodne suradnje, uključujući provedbu i praćenje međunarodnih konvencija i ugovora. Navedene mjere također uključuju značajan element prijenosa znanja, kao što je: razmjena informacija, razvoj kapaciteta te izobrazba u području nuklearne sigurnosti i istraživanja, kako bi se osnažila održivost postignutih rezultata. One se provode kroz suradnju s nadležnim vlastima država članica Unije i/ili vlastima trećih zemalja, regulativnim tijelima za nuklearnu energiju te s njihovim organizacijama tehničke potpore i/ili relevantnim međunarodnim organizacijama, osobito IAEA-om. U posebnim i valjano utemeljenim slučajevima, mjere u vezi sa stavkom 1. točkama (b) i (c) provode se kroz suradnju s operaterima i/ili nadležnim organizacijama iz država članica Unije i operaterima nuklearnih postrojenja trećih zemalja, kako je utvrđeno u članku 3. stavku 1. Direktive Vijeća 2009/71/Euratom, i nuklearnim lokalitetima.
Članak 4.
Sukladnost, dosljednost i komplementarnost
1. Napredak prema ostvarenju konkretnih ciljeva iz članka 2. procjenjuje se na temelju sljedećih pokazatelja uspjeha:
(a)
broja i važnosti utvrđenih pitanja tijekom provedbe suradnje;
(b)
statusa razvoja strategija za istrošeno gorivo, nuklearni otpad i zatvaranje, zakonodavnog i regulativnog okvira te provedbe projekata;
(c)
broja i važnosti pitanja utvrđenih u relevantnim izvješćima o nuklearnim zaštitnim mjerama.
Prije provedbe projekata i uzimajući u obzir osobitosti svake aktivnosti, utvrđuju se posebni pokazatelji za praćenje, ocjenu i pregled rezultata kako je navedeno u članku 7. stavku 2.
2. Komisija je dužna osigurati da donesene mjere budu u skladu s općim okvirom strateške politike Unije za dotičnu zemlju partnericu te osobito s ciljevima politika i programa te zemlje partnerice u pogledu razvoja i gospodarske suradnje.
3. Financijska, gospodarska i tehnička suradnja predviđena ovom Uredbom komplementarna je sa suradnjom koju Unija predviđa u okviru drugih instrumenata.
GLAVA II.
PROGRAMIRANJE I INDIKATIVNA DODJELA SREDSTAVA
Članak 5.
Strateški dokument
1. Suradnja Zajednice u okviru ove Uredbe provodi se na temelju općeg višegodišnjeg strateškog dokumenta za instrument nuklearne sigurnosti.
2. Strateški dokument predstavlja opći temelj suradnje te se utvrđuje na razdoblje od najviše sedam godina. Strateškim dokumentom određuje strategiju Zajednice za suradnju u okviru ove Uredbe, uzimajući u obzir potrebe država na koje se primjenjuje, prioritete Zajednice, međunarodnu situaciju te aktivnosti navedenih trećih zemalja. U strateškom dokumentu također se mora navesti dodana vrijednost suradnje i način izbjegavanja dupliciranja s drugim programima i inicijativama, osobito programima i inicijativama međunarodnih organizacija sa sličnim ciljevima, i velikim donatorima.
3. Cilj je strateškog dokumenta pružanje dosljednog okvira za suradnju između Zajednice i relevantnih trećih zemalja ili regija, u skladu s općom svrhom i područjem primjene, ciljevima, načelima i politikom Zajednice.
4. Priprema strateškog dokumenta podliježe načelima djelotvornosti pomoći: nacionalnom vlasništvu, partnerstvu, koordinaciji, harmonizaciji, prilagodbi zemlji primateljici ili regionalnim sustavima, uzajamnoj odgovornosti te načelu usmjerenosti prema rezultatima.
5. Komisija odobrava strateški dokument u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11. stavka 2. Komisija je dužna pregledati te, prema potrebi, ažurirati strateški dokument sredinom razdoblja ili kad god je to potrebno, slijedeći isti postupak.
Članak 6.
Višegodišnji indikativni programi
1. Višegodišnji indikativni programi izrađuju se na temelju strateškog dokumenta iz članka 5. Višegodišnji indikativni programi obuhvaćaju razdoblje od 2 do 4 godine.
2. Višegodišnji indikativni programi utvrđuju odabrana prioritetna područja financiranja, konkretne ciljeve, očekivane rezultate, pokazatelje rezultata te indikativnu raspodjelu financijskih sredstava, ukupno i po prioritetnom području te uključujući prihvatljivu rezervu neraspodijeljenih sredstava.Prema potrebi, to se može prikazati u obliku raspona ili minimuma. Višegodišnji indikativni programi moraju navesti smjernice kako bi se izbjegla dupliciranja.
3. Višegodišnji indikativni programi moraju se temeljiti na zahtjevu i na dijalogu sa zemljama ili regijom/ama partnericama koji uključuje dionike kako bi se osiguralo da dotična zemlja ili regija u dostatnoj mjeri preuzme nadležnost nad postupkom te kako bi se potakla potpora nacionalnim razvojnim strategijama. Radi postizanja komplementarnosti i kako bi se izbjeglo dupliciranje, višegodišnji indikativni programi moraju uzeti u obzir tekuću i planiranu međunarodnu suradnju, osobito s međunarodnim organizacijama sa sličnim ciljevima i velikim donatorima iz područja navedenih u članku 2.. Višegodišnji indikativni programi moraju navesti i dodanu vrijednost suradnje.
4. Komisija donosi višegodišnje indikativne programe u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11.. stavka 2. Primjenjujući isti postupak, Komisija je dužna pregledati te, ako je potrebno, ažurirati te indikativne programe, uzimajući u obzir sve preglede strateškog dokumenta iz članka 5.
GLAVA III.
PROVEDBA
Članak 7.
Godišnji programi aktivnosti
1. Godišnji programi djelovanja (dalje u tekstu: „programi djelovanja”) izrađuju se na temelju strateškog dokumenta i višegodišnjih indikativnih programa iz članaka 5. odnosno 6. Programi djelovanja utvrđuju se za svaku treću zemlju ili regiju te se u njima navode pojedinosti u vezi s provedbom suradnje koja je predviđena ovom Uredbom.
U iznimnim slučajevima, osobito ako program djelovanja još nije donesen, Komisija može, na temelju indikativnih programskih dokumenata, donijeti pojedinačne mjere na temelju istih pravila i postupaka koji vrijede za programe djelovanja.
U slučaju nepredviđenih i valjano utemeljenih potreba, okolnosti ili obveza, Komisija može donijeti posebne mjere koje nisu predviđene u indikativnim programskim dokumentima.
2. U programima djelovanja navode se zacrtani ciljevi, područja intervencije, predviđene mjere i projekti, očekivani rezultati, postupci upravljanja te ukupan iznos planiranog financiranja. Programi aktivnosti sadrže sažeti opis operacija koje treba financirati, naznaku iznosa dodijeljenog svakoj operaciji, indikativni raspored provedbe i posebne pokazatelje za praćenje, ocjenu i pregled rezultata, prema potrebi. Uključuju, ako je potrebno, rezultate svih iskustava iz prethodne suradnje.
3. Komisija donosi programe djelovanja, pojedinačne mjere i posebne mjere u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11. stavka 2. Komisija može revidirati i proširiti programe djelovanja i mjere primjenjujući isti postupak.
4. Odstupajući od stavka 3., postupak ispitivanja iz članka 11. stavka 2. ne zahtijeva se za:
i.
pojedinačne mjere za koje financijska pomoć Unije ne prelazi 5 milijuna EUR;
ii.
posebne mjere za koje financijska pomoć Unije ne prelazi 5 milijuna EUR;
iii.
tehničke izmjene programa djelovanja, pojedinačnih mjera i posebnih mjera.
Za potrebe ovog stavka, „tehničke izmjene” znači izmjene poput
-
produljenja razdoblja provedbe,
-
preraspodjele sredstava […] između aktivnosti koje se nalaze u godišnjim programima djelovanja, pojedinačnim i posebnim mjerama i projektima za najviše 20 % početnog proračuna, ali bez premašivanja 5 milijuna EUR ili
-
povećanja ili smanjenja proračuna godišnjih programa djelovanja, pojedinačnih ili posebnih mjera za najviše 20 % početnog proračuna te bez premašivanja 5 milijuna EUR,
pod uvjetom da te izmjene ne utječu značajno na ciljeve početnih mjera i programa djelovanja.
Mjere donesene na temelju ovog stavka priopćuju se Europskom parlamentu, Vijeću i odboru iz članka 11. stavka 1. u roku od mjesec dana od njihovog donošenja.
5. U slučaju valjano utemeljenih, krajnje hitnih razloga koji se odnose na potrebu za brzim odgovorom Zajednice kako bi se ublažile posljedice nuklearne ili radiološke nezgode, Komisija donosi ili unosi izmjene u programe djelovanja ili mjere putem provedbenih akata koji su izravno primjenjivi u skladu s postupkom iz članka 11. stavka 3.
6. Komisija može također odlučiti o pridruživanju svim inicijativama koje pokreću međunarodne organizacije i veliki donatori sa sličnim ciljevima pod uvjetom da su takve inicijative u skladu s općim ciljem iz članka 1. Odgovarajuća odluka o financiranju donosi se u skladu s postupkom iz stavaka 2. i 3. ovog članka.
Članak 8.
Dosljednost i komplementarnost
Pri bilo kakvom programiranju ili pregledu programa nakon objave izvješća na sredini razdoblja iz članka 17.Uredbe (EU) br. 236/2014 uzimaju se u obzir rezultati, nalazi i zaključci iz tog izvješća.
Članak 9.
Provedba
Ova Uredba provodi se u skladu s člankom 1. stavkom 3., člankom 1. stavkom 4., člancima 3., 4., 5., 7., 8., 9., 12. i 17. Uredbe br. 236/2014, osim ako je u ovoj Uredbi određeno drukčije.
Članak 10.
Izvješće
Komisija ispituje napredak u provedbi poduzetih mjera, u skladu s ovom Uredbom, te Europskom parlamentu i Vijeću podnosi godišnje izvješće o provedbi suradnje. Izvješće mora sadržavati podatke iz prethodne godine koji se odnose na financirane mjere, podatke o rezultatima praćenja i ocjenama te o izvršenju proračunskih obveza i plaćanja, po zemlji, regiji i vrsti suradnje.
GLAVA IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 11.
Odbor
1. Komisiji pomaže Odbor za suradnju u području nuklearne sigurnosti. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 82/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU) br. 182/2011 zajedno s njezinim člankom 5.
Članak 12.
Europska služba za vanjsko djelovanje
Primjena ove Uredbe mora biti u skladu s Odlukom 2010/427 EU.
Članak 13.
Referentni financijski iznos
1. Referentni financijski iznos za provedbu ove Uredbe za razdoblje od 2014. do 2020. iznosi 225 321 000 EUR.
2. Godišnja odobrena proračunska sredstva odobravaju Europski parlament i Vijeće u okviru višegodišnjeg financijskog okvira.
Članak 14.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. prosinca 2013.