РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2, член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми да развива отношения и да създава партньорства с трети държави. Настоящият регламент представлява нов и допълващ инструмент, който предоставя пряка подкрепа за външните политики на Съюза посредством разширяване на партньорствата за сътрудничество и диалога по политиките към области и теми извън сътрудничеството за развитие. Той се основава на придобития опит с индустриализирани държави и държави и територии с висок доход съгласно Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (3).
(2)
Приложното поле на сътрудничеството по географските програми с развиващите се държави, територии и региони, определено съгласно Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4), е почти изцяло ограничено до финансирането на мерки, които изпълняват критериите за официална помощ за развитие (ОПР), установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (КПР/ОИСР).
(3)
През последното десетилетие Съюзът последователно заздравява двустранните си отношения с широк кръг от индустриализирани и други държави и територии с висок или среден доход в различни региони на света.
(4)
Съюзът се нуждае от финансов инструмент за външната политика с глобален обхват, позволяващ финансирането на мерки, които може да не се определят като ОПР, но са от изключително значение за задълбочаването и заздравяването на неговите отношения със съответните трети държави, по-специално чрез диалог по политиките и развитие на партньорства. Този нов инструмент, новаторски по отношение на приложното поле и целите, следва да създаде положителна среда за задълбочаване на отношенията между Съюза и съответните трети държави и следва да отстоява основните интереси на Съюза.
(5)
В интерес на Съюза е да укрепва отношенията си и диалога с държави, с които има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, и по-специално с развитите и развиващите се държави, които играят все по-важна роля на световната сцена, включително в глобалното управление, външната политика, международната икономика, многостранните форуми и структури като Г-8 и Г-20, и да посреща предизвикателствата в световен план.
(6)
Необходимо е Съюзът да изгради всеобхватни партньорства с новите участници на международната сцена, с цел насърчаване на стабилен и приобщаващ международен ред, преследване на общи глобални обществени блага, отстояване на основните интереси на Съюза и увеличаване на познанията за него в тези държави.
(7)
Приложното поле на настоящия регламент трябва да е от световен мащаб и да дава възможност за подкрепа на мерките за сътрудничество, както е уместно, с оглед заздравяване на отношенията с всички държави, в които Съюзът има стратегически интереси, в съответствие с целите на настоящия регламент.
(8)
В интерес на Съюза е да продължи да насърчава диалога и сътрудничеството с държави, които вече не отговарят на изискванията за участие в двустранни програми по Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5) („Инструмент за сътрудничество за развитие“).
(9)
Освен това е в интерес на Съюза да има приобщаващи световни институции, основаващи се на ефективно многостранно сътрудничество и да работи за постигането на тази цел.
(10)
Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да подкрепя изпълнението на външното измерение на стратегията, очертана от Комисията в съобщението ѝ от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), обединяващо три стълба: икономически, социален и екологичен. По-конкретно, настоящият регламент следва да подкрепя цели, свързани с глобални въпроси, например изменението на климата, енергийната сигурност и ефективното използване на ресурсите, прехода към по-екологосъобразна икономика, науката, иновациите и конкурентоспособността, мобилността, търговията и инвестициите, икономическите партньорства, стопанската дейност, заетостта и регулаторното сътрудничество с трети държави, както и по-добрия достъп до пазара за предприятията от Съюза, включително интернационализацията на малките и средни предприятия (МСП). Регламентът следва също така да насърчава публичната дипломация, образователното и университетското сътрудничество и дейностите по осведомяване.
(11)
По-конкретно, борбата с изменението на климата е едно от най-големите глобални предизвикателства, пред които са изправени Съюзът и по-широката международна общност. Изменението на климата е област, в която са необходими неотложни международни действия и в която постигането на целите на Съюза изисква сътрудничество с партньорски държави. Ето защо Съюзът трябва да засили усилията си за насърчаване на глобален консенсус в това отношение. В съответствие със съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, с което Съюзът се призовава да увеличи дела от бюджета си, свързан с климата, най-малко до 20 %, настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
Транснационалните предизвикателства, например замърсяването на околната среда и достъпът до и устойчивото използване на суровини и редкоземни елементи, изискват основан на правила, приобщаващ подход.
(13)
Съюзът се ангажира да помогне за постигането на глобалните цели за биологичното разнообразие до 2020 г. и да допринесе за изпълнението на свързаната с това стратегия за мобилизиране на ресурсите.
(14)
В отношенията си със своите партньори по целия свят Съюзът се ангажира с насърчаването на достойния труд за всички хора, както и с ратифицирането и ефективното прилагане на международно признатите трудови стандарти и многостранни споразумения в областта на околната среда.
(15)
Важен стратегически интерес на Съюза е увеличаването на растежа и заетостта чрез насърчаване на справедлива и отворена търговия и инвестиции на многостранно и двустранно равнище и чрез подкрепа на преговорите и изпълнението на споразуменията за търговия и инвестиции, по които Съюзът е страна. Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да спомогне за създаването на сигурна среда за повишаване на търговските и инвестиционни възможности в световен мащаб за предприятията от Съюза, в т.ч. МСП, включително посредством подкрепа за регулаторното сътрудничество и сближаване, защита на международните стандарти, подобряване опазването на правата на интелектуална собственост и премахване на неоправдани пречки пред достъпа до пазара.
(16)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(17)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(18)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и за гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(19)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, е необходимо да се следва диференциран и гъвкав подход с ключовите партньорски държави, който отчита техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза, като същевременно се запази възможността за интервенция по целия свят при необходимост. Съюзът следва да прилага всеобхватен подход към външната политика, включително към секторните политики на Съюза.
(20)
С цел да увеличи ефективността на своя ангажимент за насърчаване и защита на своите интересите в отношенията си с трети държави, Съюзът следва да може да реагира гъвкаво и своевременно на променящи се и/или непредвидени нужди посредством приемането на специални мерки, които не са включени в многогодишни индикативни програми.
(21)
Когато е възможно и целесъобразно, целите на настоящия регламент следва да бъдат преследвани в консултации със съответните партньори и заинтересовани страни, включително организации на гражданското общество и местни власти, като се има предвид важността на функциите им.
(22)
Външната дейност на Съюза съгласно настоящия регламент следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително краен резултат, постижение и въздействие) в държавите - бенефициери на помощта от Съюза. Когато е подходящо и възможно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на инструмента, създаден с настоящия регламент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими, както и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на този инструмент.
(23)
Действията по настоящия регламент следва по целесъобразност да отчитат надлежно резолюциите и препоръките на Европейския парламент.
(24)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приоритетите, определени в приложението. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване по подходящ начин на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално насочеността им към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, освен в случай на техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер.
(26)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(27)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(28)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(29)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-специално установяването на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради своя мащаб може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави („Инструмент за партньорство“), за да се благоприятстват и отстояват интересите на Съюза и взаимните интереси. Инструментът за партньорство подкрепя мерки, които отговарят по ефективен и гъвкав начин на целите, произтичащи от двустранните, регионалните или многостранните отношения на Съюза с трети държави, и служат за посрещане на предизвикателствата в световен план, и гарантират адекватни последващи действия на решенията, вземани на многостранно равнище.
2. Мерките, които ще бъдат финансирани по Инструмента за партньорство, отразяват следните конкретни цели на Съюза:
а)
подкрепа на стратегиите за партньорство на Съюза за двустранно, регионално и междурегионално сътрудничество чрез насърчаване на диалога относно политиките и разработване на колективни подходи и ответни мерки срещу предизвикателствата в световен план. Постигането на тази цел се измерва и чрез напредъка, постигнат от ключовите партньорски държави в борбата с изменението на климата или в насърчаването на свързаните с околната среда стандарти на Съюза;
б)
изпълнение на международното измерение на„Европа 2020“. Постигането на тази цел се измерва чрез възприемането на политиките и целите на „Европа 2020“ от страна на ключовите партньорски държави;
в)
подобряване на достъпа до пазарите на партньорски държави и стимулиране на търговията, инвестициите и бизнес възможностите за предприятията от Съюза, като се премахват пречките пред достъпа до пазари и инвестициите, посредством икономически партньорства, стопанско и регулаторно сътрудничество. Постигането на тази цел се измерва чрез дела на Съюза във външната търговия с ключовите партньорски държави и чрез търговските и инвестиционните потоци към партньорските държави, към които са специално насочени дейностите, програмите и мерките по настоящия регламент;
г)
подобряване на широкоразпространеното разбиране за Съюза, на обществената информираност за него и на ролята му на световната сцена посредством публична дипломация, контакти между хората, сътрудничество в областта на образователните и академичните въпроси, сътрудничество с мозъчни тръстове и дейности по осведомяване за защита на ценностите и отстояване на интересите на Съюза. Постигането на тази цел може да бъде измервано, inter alia, чрез проучвания или оценки на общественото мнение.
Член 2
Обхват
1. С настоящия регламент се подкрепят предимно мерки за сътрудничество с държави, в които Съюзът има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, по-специално развитите и развиващите се държави, които играят все по-значима роля в световните отношения, включително външната политика, международната икономика и търговия, международните форуми и глобалното управление и посрещането на предизвикателствата в световен план, или в които Съюзът има други значими интереси.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, всички трети държави, региони и територии могат да отговарят на условията за сътрудничество по настоящия регламент.
Член 3
Общи принципи
1. Съюзът се стреми да насърчава, развива и укрепва принципите на демокрацията, равенството, зачитането на правата на човека и основните свободи, както и принципа на правовата държава, на които той се основава, посредством диалог и сътрудничество с трети държави.
2. За да се засили въздействието на помощта от Съюза, при планирането на сътрудничеството с трети държави където е уместно се прилага диференциран и гъвкав подход, за да се отчетат техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
3. Съюзът насърчава съгласуван многостранен подход към глобалните предизвикателства и стимулира сътрудничеството с международни или регионални организации и органи, включително международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН и други двустранни донори.
4. При прилагането на настоящия регламент и при формулирането на политиката, стратегическото планиране и програмиране, както и на мерките за изпълнение, Съюзът има за цел да гарантира последователност и съгласуваност с други области на своята външна дейност, по-специално Инструмента за сътрудничество за развитие, както и с други подходящи политики на Съюза.
5. Мерките, финансирани по настоящия регламент, се основават, където е уместно, на политиките за сътрудничество, определени в инструменти като споразумения, декларации и планове за действие договорени между Съюза и съответните международните организации или между Съюза и съответните трети държави и региони.
Мерките, финансирани по настоящия регламент, обхващат и областите, които имат отношение към насърчаване на конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
6. Подкрепата на Съюза по настоящия регламент се предоставя в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014.
Член 4
Програмиране и индикативно разпределение на средствата
1. Комисията приема многогодишни индикативни програми (МИП) в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014.
2. В МИП се определят стратегическите и/или съвместните интереси и приоритети на Съюза, конкретните цели и очакваните резултати. За държавите или регионите, за които е изготвен съвместен рамков документ, установяващ всеобхватна стратегия на Съюза, МИП се основават на този документ.
3. В МИП се определят също така приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза, и се очертава индикативното разпределение на средствата като цяло, по приоритетни области и по партньорски държави или групи от партньорски държави за съответния период, включително участието в глобални инициативи. По целесъобразност тези суми могат да бъдат изразени под формата на граници на вариране.
4. В МИП могат да се предвидят средства в размер, ненадвишаващ 5 % от общата сума, които не се разпределят за приоритетна област, за партньорска държава или за група държави. Тези средства се заделят в съответствие с член 2, параграфи 2, 3 и 5 от Регламент (EС) № 236/2014.
5. Процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, може да се прилага за целите на изменение на МИП по надлежно обосновани наложителни причини за спешност.
6. Във връзка с постигането на целите, посочени в член 1 Комисията може да взема предвид географската близост на най-отдалечените региони на Съюза и отвъдморските страни и територии в сътрудничеството си с трети държави.
7. При всяко програмиране или преглед на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в него.
Член 5
Тематични приоритети
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на тематичните приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент и които са установени в приложението към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Комитет
Комисията се подпомага от Комитета за Инструмента за партньорство. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 954 765 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
2. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), за да се насърчи международното измерение на висшето образование, се отпуска индикативна сума в размер на 1 680 000 000 EUR от различните инструменти за финансиране на външната дейност (Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13) и Инструмента за партньорство, за действия за мобилност с цел учене към или от партньорски държави по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013, както и за сътрудничество и диалог относно политиките с органи,институции и организации от тези държави. Регламент (ЕС) № 1288/2013 се прилага към използването на посочените средства.
Финансирането се предоставя чрез два многогодишни транша, покриващи съответно само първите четири години и останалите три години. Разпределянето на това финансиране се отразява в многогодишното индикативно програмиране, предвидено в настоящия регламент, съгласно набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Разпределените суми могат да бъдат преразгледани в случай на значими непредвидени обстоятелства или важни политически промени в съответствие с приоритетите на външната дейност на Съюза.
3. Действията от обхвата на Регламент (ЕС) № 1288/2013 се финансират от Инструмента за партньорство, само доколкото те не отговарят на условията за финансиране по другите инструменти за финансиране на външната дейност и допълват или подсилват други инициативи по настоящия регламент.
Член 9
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
UREDBA (EU) br. 234/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. ožujka 2014.
o uspostavi Instrumenta za partnerstvo za suradnju s trećim zemljama
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2., članak 209. stavak 1. i članak 212. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akata nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (1)
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Unija bi trebala težiti razvoju odnosa i izgradnji partnerstava s trećim zemljama. Ova Uredba predstavlja novi i dopunski instrument kojim se pruža izravna potpora vanjskoj politici Unije, proširenju partnerstava za suradnju i dijaloga politika na područja i teme izvan razvojne suradnje. Ona se oslanja na iskustvo stečeno s industrijaliziranim zemljama te zemljama i područjima s visokim dohotkom na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1934/2006 (3).
(2)
Opseg suradnje sa zemljama u razvoju, područjima i regijama na temelju zemljopisnih programa, a u sklopu Instrumenta za razvojnu suradnju uspostavljenog Uredbom (EZ) br. 1905/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (4) gotovo je u cijelosti ograničen na financiranje mjera osmišljenih radi ispunjavanja kriterija za službenu razvojnu pomoć (ODA) koje je uspostavio Odbor za razvojnu pomoć Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (DAC-OECD).
(3)
Tijekom posljednjeg desetljeća Unija je kontinuirano jačala svoje bilateralne odnose s cijelom nizom industrijaliziranih zemalja i drugih zemalja i područja s visokim ili srednje visokim dohotkom u različitim regijama svijeta.
(4)
Unija treba financijski instrument vanjske politike globalnog dosega koji omogućuje financiranje mjera koje možda i ne spadaju pod službenu razvojnu pomoć, ali koje su od presudne važnosti za produbljivanje i učvršćivanje njezinih odnosa s trećim zemljama o kojima je riječ, posebno kroz dijaloge politika i razvoj partnerstava. Taj novi instrument, inovativan što se tiče područja primjene i ciljeva, trebao bi stvoriti pozitivno okružje za produbljeni odnos između Unije i odgovarajućih trećih zemalja te promicati ključne interese Unije.
(5)
U interesu je Unije da produbi odnose i dijalog sa zemljama u odnosu na koje Unija ima strateški interes za promicanje veza, a to osobito vrijedi za razvijene zemlje i zemlje u razvoju koje u zbivanjima na globalnoj razini, uključujući u globalnom upravljanju, vanjskoj politici, međunarodnom gospodarstvu, multilateralnim forumima i tijelima poput skupina G8 i G20 te pri suočavanju s izazovima od globalnog značaja imaju sve značajniju ulogu.
(6)
Radi promicanja stabilnog i uključivog međunarodnog poretka, zalaganja za zajednička globalna opća dobra, promicanja ključnih interesa Unije i povećanja znanja o Uniji u tim državama, Unija treba izgraditi sveobuhvatna partnerstva s novim igračima na međunarodnoj sceni.
(7)
Područje primjene ove Uredbe treba biti globalno kako bi se, prema potrebi, omogućila potpora mjerama suradnje radi jačanja odnosa sa svakom zemljom u kojoj Unija ima strateške interese, u skladu s ciljevima ove Uredbe.
(8)
U interesu je Unije nastaviti s promicanjem dijaloga i suradnje sa zemljama koje više ne ispunjavaju uvjete za bilateralne programe u okviru Instrumenta financiranja za razvojnu suradnju uspostavljenog Uredbom (EU) br. 233/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (5) (dalje u tekstu „Instrument financiranja za razvojnu suradnju”).
(9)
Nadalje, u interesu je Unije raspolagati uključivim globalnim institucijama koje se zasnivaju na djelotvornom multilateralizmu i raditi na ostvarivanju tog cilja.
(10)
U okviru ove Uredbe Unija bi trebala podržati provedbu vanjske dimenzije strategije koju je Komisija izložila u svojoj Komunikaciji od 3. ožujka 2010. pod nazivom „Europa 2020. - strategija za pametan, održiv i uključiv rast” ('Europa 2020') i istodobno spajanje triju stupova: gospodarskog, socijalnog i okolišnog. Ovom bi Uredbom posebno trebalo podržati ciljeve u vezi s globalnim pitanjima poput klimatskih promjena, energetske sigurnosti i učinkovitosti resursa, prijelaza na gospodarstvo manje štetno za okoliš, znanosti, inovacija i konkurentnosti, mobilnosti, trgovine i ulaganja, gospodarskih partnerstava, poslovanja, suradnje u području zapošljavanja i regulatorne suradnje s trećim zemljama te boljeg pristupa tržištu za poduzeća iz Unije, uključujući mala i srednja poduzeća (MSP). Njome bi se također trebala promicati javna diplomacija, suradnja u obrazovanju i sveučilišnim temama te aktivnosti osvještavanja.
(11)
Borba protiv klimatskih promjena posebno je prepoznata kao jedan od velikih globalnih izazova s kojima su suočeni Unija i šira međunarodna zajednica. Klimatske promjene su područje u kojem je potrebno hitno poduzimanje mjera na međunarodnoj razini i u kojem postizanje ciljeva Unije zahtijeva suradnju s partnerskim zemljama. Unija bi stoga trebala intenzivirati napore za promicanje konsenzusa na globalnoj razini s tim u vezi. U skladu s Komunikacijom Komisije od 29. lipnja 2011. pod nazivom „Proračun za Europu 2020.” u kojoj se Unija poziva da poveća udio svog proračuna koji je namijenjen za klimu na najmanje 20 %, ova bi Uredba trebala doprinijeti postizanju tog cilja.
(12)
Transnacionalni izazovi, poput uništavanja okoliša i pristupa sirovinama te rijetkim zemnim metalima i njihovo održivo iskorištavanje, zahtijevaju uključiv pristup zasnovan na pravilima.
(13)
Unija je predana pružanju potpore u ostvarivanju globalnih ciljeva u vezi s biološkom raznolikošću do 2020. i provedbi povezane Strategije za mobilizaciju resursa
(14)
Unija je u svojim odnosima sa svojim partnerima širom svijeta predana promicanju dostojanstvenog rada za sve kao i ratificiranju te djelotvornoj provedbi međunarodno priznatih standarda rada i multilateralnih sporazuma o okolišu.
(15)
Poticanje rasta i zapošljavanja putem promicanja pravedne i otvorene trgovine i ulaganja na multilateralnoj i bilateralnoj razini te putem podupiranja pregovora o sporazumima o trgovini i ulaganjima u kojima je Unija stranka i njihove provedbe važan je strateški interes Unije. U okviru ove Uredbe Unija bi trebala doprinijeti stvaranju sigurnog okruženja za povećane mogućnosti trgovanja i ulaganja širom svijeta za poduzeća iz Unije pa tako i za mala i srednja poduzeća, uključujući putem pružanja potpore regulatornoj suradnji i približavanju, promicanja međunarodnih standarda, poboljšavanja zaštite prava intelektualnog vlasništva te nastojanja da se ostvari cilj uklanjanja nepotrebnih prepreka za pristup tržištu.
(16)
Na temelju članka 21. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), djelovanje Unije na međunarodnoj sceni treba se voditi načelima na kojima se zasniva njezino stvaranje, razvoj i proširenje, a koja ona nastoji promicati diljem svijeta, to jest načelima demokracije, vladavine prava, univerzalnosti i nedjeljivosti ljudskih prava i temeljnih sloboda, poštovanja ljudskog dostojanstva, načelima ravnopravnosti, solidarnosti i poštovanja načela Povelje Ujedinjenih naroda i međunarodnog prava.
(17)
Unija bi trebala tražiti najučinkovitiji način korištenja dostupnih resursa kako bi što je moguće više poboljšala učinak svojeg vanjskog djelovanja. To bi se trebalo postići kroz usklađenost između instrumenata Unije za vanjsko djelovanje i njihovu komplementarnost te stvaranjem sinergija između ove Uredbe, drugih instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja i drugih politika Unije. To bi također trebalo dovesti do uzajamnog jačanja programa izrađenih u okviru instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja.
(18)
Kako bi se za građane zemalja korisnica i građane Unije osigurala vidljivost pomoći Unije trebalo bi, prema potrebi, provoditi ciljanu komunikaciju i informiranje odgovarajućim sredstvima.
(19)
Kako bi se postigli ciljevi ove Uredbe, potreban je diferenciran i fleksibilan pristup ključnim partnerskim zemljama kojim se uzimaju u obzir njihove gospodarske, društvene i političke situacije kao i posebni interesi te prioriteti politika i strategije Unije, a istodobno zadržava mogućnost djelovanja bilo gdje u svijetu gdje je god to potrebno. Unija bi kako u vanjskoj politici, tako i u sektorskim politikama, trebala primjenjivati sveobuhvatan pristup.
(20)
Kako bi djelotvornije ispunila svoje obveze u vezi s promicanjem i obranom svojih interesa u odnosima s trećim zemljama Unija bi putem donošenja posebnih mjera koje nisu obuhvaćene višegodišnjim okvirnim programima trebala biti u stanju fleksibilno i pravodobno odgovoriti na potrebe koje se mijenjaju ili na one koje nisu bile predviđene.,
(21)
Ciljeve ove Uredbe trebalo bi, kad god je to moguće i prikladno, ostvarivati uz savjetovanje s odgovarajućim partnerima i zainteresiranim stranama, uključujući organizacije civilnog društva i tijela lokalnih vlasti, uzimajući u obzir važnost njihovih uloga.
(22)
Vanjsko djelovanje Unije u okviru ove Uredbe trebalo bi doprinijeti jasnim rezultatima (koji obuhvaćaju realizaciju, ishode i učinke) u zemljama koje ostvaruju korist od pomoći Unije. Kad god je to primjereno i moguće, rezultati vanjskog djelovanja Unije i učinkovitost instrumenta uspostavljenog ovog Uredbom trebali bi se pratiti i procjenjivati na temelju pokazatelja koji su unaprijed utvrđeni, jasni, transparentni i prema potrebi specifični za pojedinu zemlju i mjerljivi te prilagođeni posebnostima i ciljevima ovog instrumenta.
(23)
Djelovanja u okviru ove uredbe trebala bi, prema potrebi, odgovarajuće uzeti u obzir rezolucije i preporuke Europskog parlamenta.
(24)
Kako bi se područje primjene ove Uredbe prilagodilo situaciji u trećim zemljama koja se brzo mijenja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s prioritetima određenima u prilogu. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se odgovarajući dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(25)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (6).S obzirom na prirodu tih provedbenih akata, a posebno njihovu karakteristiku usmjeravanja politika i njihove financijske implikacije, za njihovo bi se donošenje trebao koristiti postupak ispitivanja, osim u slučaju tehničkih provedbenih mjera čiji je financijski opseg mali.
(26)
Zajednička pravila i postupci za provedbu instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja utvrđeni su u Uredbi (EU) br. 236/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (7).
(27)
Ovom se Uredbom za razdoblje njene primjene utvrđuje financijska omotnica koja za Europski parlament i Vijeće u okviru godišnjeg proračunskog postupka predstavlja glavni referentni iznos, u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju (8),.
(28)
Organizacija i funkcioniranje Europske službe za vanjsko djelovanje uspostavljeni su u Odluci Vijeća 2010/427/EU (9).
(29)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe, a posebno uspostavu Instrumenta za partnerstvo za suradnju s trećim zemljama, ne mogu dostatno ostvariti države članice nego se zbog njezina opsega oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(30)
Razdoblje primjene ove Uredbe trebalo bi uskladiti s razdobljem primjene Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (10). Ova bi se Uredba stoga trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i ciljevi
1. Ovom Uredbom se uspostavlja Instrument za partnerstvo za suradnju s trećim zemljama (dalje u tekstu „Instrument za partnerstvo”) radi unapređenja i promicanja interesa Unije i obostranih interesa. Instrument za partnerstvo podupire mjere koje na djelotvoran i fleksibilan način služe ostvarivanju ciljeva koji proizlaze iz bilateralnih, regionalnih ili multilateralnih odnosa Unije s trećim zemljama i čija je svrha suočavanje s izazovima od globalnog značaja i kojim se osigurava odgovarajuće daljnje postupanje slijedom odluka donesenih na multilateralnoj razini
2. Mjere koje se trebaju financirati u okviru Instrumenta za partnerstvo odražavaju sljedeće posebne ciljeve Unije:
(a)
pružanje podrške strategijama Unije za bilateralnu, regionalnu i međuregionalnu suradnju za partnerstvo promicanjem dijaloga politika te razvojem kolektivnih pristupa i odgovora na izazove od globalnog značaja. Ostvarivanje tog cilja mjeri se, između ostalog, napretkom koji su ostvarile ključne partnerske zemlje u borbi protiv klimatskih promjena ili u promicanju okolišnih standarda Unije;
(b)
provedbu međunarodne dimenzije strategije „Europa 2020.”. Ostvarivanje tog cilja mjeri se stupnjem prihvaćenosti politika i ciljeva strategije „Europa 2020.”od strane ključnih partnerskih zemalja;
(c)
poboljšanje pristupa tržištima partnerskih zemalja te poticanje mogućnosti trgovine, ulaganja i poslovnih mogućnosti za poduzeća iz Unije, istovremeno uklanjajući prepreke za pristup tržištu i ulaganja, putem gospodarskih partnerstava te poslovne i regulatorne suradnje. Ostvarivanje tog cilja mjeri se udjelom Unije u vanjskoj trgovini s ključnim partnerskim zemljama te tokovima trgovine i ulaganja u partnerske zemlje na koje su posebno usmjerena djelovanja, programi i mjere u okviru ove Uredbe;
(d)
poboljšanje općeg razumijevanja i vidljivosti Unije i njezine uloge na svjetskoj sceni putem javne diplomacije, kontakata na osobnoj razini, suradnje u području obrazovanja i sveučilišne suradnje i suradnje skupina za strateško promišljanje (think tank) i aktivnosti vezanih uz osvještavanje s ciljem promicanja vrijednosti i interesa Unije. Ostvarivanje tog cilja može se mjeriti, između ostalog, ispitivanjima javnog mišljenja ili ocjenama.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ovom se Uredbom u prvom redu podupiru mjere suradnje sa zemljama u odnosu na koje Unija ima strateški interes za promicanje veza, a to posebno vrijedi za razvijene zemlje i zemlje u razvoju koje u zbivanjima na globalnoj razini, uključujući u vanjskoj politici, međunarodnom gospodarstvu i trgovini, multilateralnim forumima i globalnom upravljanju te pri suočavanju s izazovima od globalnog značaja imaju sve značajniju ulogu ili u kojima Unija ima druge važne interese.
2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., sve treće zemlje, regije i područja mogu ispunjavati uvjete za suradnju u okviru ove Uredbe.
Članak 3.
Opća načela
1. Unija nastoji promicati, razvijati i učvršćivati načela demokracije, ravnopravnosti, poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda te vladavinu prava na kojima se temelji, kroz dijalog i suradnju s trećim zemljama.
2. Kako bi se ojačao učinak njezine pomoći, Unija, prema potrebi, na diferenciran i fleksibilan način pristupa osmišljavanju suradnje s trećim zemljama uzimajući u obzir njihove gospodarske, društvene i političke kontekste kao i posebne interese,, prioritete politika i strategije Unije.
3. Unija promiče dosljedan multilateralni pristup globalnim izazovima te potiče suradnju s međunarodnim ili regionalnim organizacijama i tijelima, uključujući međunarodne financijske institucije, agencije, fondove i programe Ujedinjenih naroda te druge bilateralne donatore.
4. Pri provedbi ove Uredbe i pri formuliranju političkih smjernica, strateškog planiranja i planiranju programa te provedbenih mjera cilj je Unije osigurati dosljednost i usklađenost s drugim područjima svoga vanjskog djelovanja, a posebno s Instrumentom za razvojnu suradnju te s drugim odgovarajućim politikama Unije.
5. Mjere koje se financiraju u okviru ove Uredbe temelje se, prema potrebi, na politikama suradnje određenima u instrumentima poput sporazuma, izjava i akcijskih planova koji su dogovoreni između Unije i međunarodnih organizacija o kojima je riječ ili između Unije i trećih zemalja i regija o kojima je riječ.
Mjere koje se financiraju u okviru ove Uredbe također obuhvaćaju područja povezana s promicanjem posebnih interesa, prioriteta politike i strategija Unije.
6. Potpora Unije u okviru ove Uredbe provodi se u skladu s Uredbom (EU) br. 236/2014.
Članak 4.
Planiranje programa i okvirna dodjela sredstava
1. Višegodišnje okvirne programe donosi Komisija u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 3. Uredbe (EU) br. 236/2014.
2. U višegodišnjim okvirnim programima određuju se strateški i/ili obostrani interesi i prioriteti Unije, posebni ciljevi i očekivani rezultati. Za zemlje ili regije za koje je ustanovljen zajednički okvirni dokument kojim se utvrđuje sveobuhvatna strategija Unije, višegodišnji okvirni programi temelje se na tom dokumentu.
3. U višegodišnjim okvirnim programima također se određuju prioritetna područja odabrana za financiranje od strane Unije i navode se ukupna okvirna dodjela sredstava, dodjela sredstava prema prioritetnom području i prema partnerskoj zemlji ili skupini partnerskih zemalja za razdoblje o kojem je riječ, uključujući sudjelovanje u globalnim inicijativama. Prema potrebi, ti iznosu mogu biti izraženi u obliku raspona.
4. U višegodišnjim okvirnim programima može biti predviđen iznos sredstava koji ne smije prijeći 5 % ukupnog iznosa, koji nije dodijeljen prioritetnom području ili partnerskoj zemlji ili skupini zemalja. O tim se sredstvima donosi odluka u skladu s člankom 2. stavcima 2., 3. i 5. Uredbe (EU) br. 236/2014.
5. Postupak iz članka 16. stavka 4. Uredbe (EU) br. 236/2014 može se u odgovarajuće obrazloženim hitnim slučajevima primijeniti na u svrhu izmjene višegodišnjih okvirnih programa.
6. Radi ostvarivanja ciljeva određenih u članku 1., Komisija može uzeti u obzir zemljopisnu blizinu najudaljenijih regija Unije i svojih prekomorskih zemalja i područja kada se radi o suradnji Unije s trećim zemljama.
7. Pri svakoj izradi programa ili preispitivanju programa koje se provodi nakon objave izvješća o preispitivanju u sredini razdoblja iz članka 16. Uredbe (EU) br. 236/2014 ( „izvješće o preispitivanju u sredini razdoblja”) uzimaju se u obzir rezultati, nalazi i zaključci tog izvješća.
Članak 5.
Tematski prioriteti
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 6. radi izmjene tematskih prioriteta koji se trebaju nastojati ostvariti putem pomoći Unije u okviru ove Uredbe kako su utvrđeni u prilogu ovoj Uredbi. Nakon objave izvješća o preispitivanju u sredini razdoblja i na temelju preporuka sadržanih u tom izvješću, Komisija donosi delegirani akt o izmjeni priloga ovoj Uredbi do 31. ožujka 2018.
Članak 6.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 5. dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 5. dodjeljuje se Komisiji za razdoblje valjanosti ove Uredbe.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 5. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 5. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od 2 mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za 2 mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 7.
Odbor
Komisiji pomaže Odbor Instrumenta za partnerstvo. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 8.
Financijska omotnica
1. Financijska omotnica za provedbu ove Uredbe za razdoblje 2014. - 2020. iznosi 954 765 000 EUR.
Godišnje odobrena sredstva odobravaju Europski parlament i Vijeće u granicama višegodišnjeg financijskog okvira.
2. U skladu s člankom 18. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1288/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11), da bi se promicala međunarodna dimenzija visokog obrazovanja, okvirni iznos od 1 680 000 000 EUR iz raznih instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja, to jest (Instrumenta financiranja za razvojnu suradnju, Instrumenta za europsko susjedstvo, uspostavljenog Uredbom (EU) br. 232/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (12), Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA II), uspostavljenog Uredbom (EU) br. 231/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (13) i Instrumenta za partnerstvo) dodjeljuje se za djelovanja u pogledu obrazovne mobilnosti u partnerske zemlje ili iz tih zemalja u smislu Uredbe (EU) br. 1288/2013 te za suradnju i dijalog politika s vlastima, institucijama i organizacijama iz tih zemalja. Na korištenje tih sredstava primjenjuje se Uredba (EU) br. 1288/2013.
Financijska sredstva dodjeljuju se u okviru dviju višegodišnjih dodjela pri čemu prva obuhvaća prve četiri, a druga preostale tri godine. Dodjela tih sredstava odražava se u višegodišnjem okvirnom programiranju predviđenom ovom Uredbom, u skladu s prepoznatim potrebama i prioritetima zemalja o kojima je riječ. Dodjela sredstava može se revidirati u slučaju značajnih nepredviđenih okolnosti ili važnih političkih promjena u skladu s prioritetima vanjskog djelovanja EU-a.
3. Djelovanja u području primjene Uredbe (EU) br. 1288/2013 financiraju se u sklopu Instrumenta za partnerstvo jedino u slučaju ako ne ispunjavaju uvjete za financiranje u okviru drugih instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja te ako dopunjuju ili pojačavaju druge inicijative u okviru ove Uredbe.
Članak 9.
Europska služba za vanjsko djelovanje
Ova se Uredba primjenjuje u skladu s Odlukom 2010/427/EU.
Članak 10.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2014.