ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 342/2014
оd 21. siječnja 2014.
o dopuni Direktive 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za primjenu metoda izračuna adekvatnosti kapitala za financijske konglomerate
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno njezin članak 49. stavak 6.,
uzimajući u obzir Direktivu 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o dodatnom nadzoru kreditnih institucija, društava za osiguranje i investicijskih društava u financijskom konglomeratu i o izmjeni direktiva Vijeća 73/239/EEZ, 79/267/EEZ, 92/49/EEZ, 92/96/EEZ, 93/6/EEZ i 93/22/EEZ i direktiva 98/78/EZ i 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2), a posebno njezin članak 21.a stavak 3,
budući da:
(1)
Za financijske konglomerate koji uključuju značajne bankovne ili investicijske aktivnosti, odnosno osiguravateljne aktivnosti, trebaju se ukloniti višestruko korištenje elemenata koji su prihvatljivi za izračun regulatornog kapitala na razini financijskog konglomerata, tj. višestruko uključivanje i sva neprikladna stvaranja regulatornog kapitala unutar grupe kako bi se točno iskazala raspoloživost regulatornog kapitala konglomerata za apsorbiranje gubitaka ili kako bi se na razini financijskog konglomerata osigurala dodatna adekvatnost kapitala.
(2)
Važno je osigurati da se regulatorni kapital koji premašuje sektorske zahtjeve koji se odnose na solventnost uključi na razini financijskog konglomerata samo ako ne postoje prepreke za prijenos kapitala među različitim subjektima financijskog konglomerata, uključujući i među sektorima.
(3)
Financijski konglomerat trebao bi uključiti u izračun regulatornog kapitala samo regulatorni kapital koji premašuje sektorske zahtjeve koji se odnose na solventnost ako se taj kapital može prenijeti među subjektima unutar financijskog konglomerata.
(4)
Odgovarajućim propisima treba se uzeti u obzir da su sektorski regulatorni kapitalni zahtjevi namijenjeni pokrivanju rizika koji se odnose na taj sektor, a nisu namijenjeni pokrivanju rizika izvan tog sektora.
(5)
Radi osiguranja dosljedne primjene izračuna dodatne adekvatnosti kapitala trebaju se navesti sektorski zahtjevi koji obuhvaćaju zahtjeve koji se odnose na solventnost. Ti zahtjevi ne smiju dovoditi u pitanje sektorske odredbe o mjerama koje se trebaju poduzeti zbog kršenja sektorskih zahtjeva koji se odnose na solventnost. Ako je deficit na razini financijskog konglomerata uzrokovan kršenjem zahtjeva za kombinirani zaštitni sloj na temelju glave VII. poglavlja 4. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3), potrebne mjere trebaju se temeljiti na onima utvrđenima tim poglavljem.
(6)
Prilikom izračuna dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala financijskog konglomerata potrebno je za neregulirane subjekte unutar financijskog konglomerata izračunati fiktivni zahtjev koji se odnosi na solventnost i fiktivnu razinu regulatornog kapitala.
(7)
U Prilogu I. dijelu II. Direktive 2002/87/EZ navode se tri tehničke metode za izračun zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala na razini financijskog konglomerata: „metoda računovodstvene konsolidacije” (metoda 1), „metoda dedukcije i agregacije” (metoda 2) i „kombinacija metoda” (metoda 3) kojom se kombinira metoda 1 i 2. Trebaju se pojasniti tehničke metode izračuna kako bi se osigurala njihova dosljedna primjena. Nadalje, trebaju se odrediti okolnosti korištenja metode 3 te se treba osigurati da nadležna tijela odobre korištenje te metode u sličnim okolnostima, koriste zajedničke kriterije te da zahtijevaju dosljednu primjenu te metode među financijskim konglomeratima. Nadležna tijela trebala bi odobriti primjenu metode 3 samo ako financijski konglomerat može dokazati da primjena metode 1 ili metode 2 nije opravdano moguća. Korištenje metode 3 treba biti dosljedno tijekom vremena radi osiguranja istovrijednih uvjeta. Budući da se tehničke metode izračuna provode u skladu s tehničkim načelima iz Priloga I. dijela I. Direktive 2002/87/EZ, potrebno je navesti i ta načela.
(8)
Metoda 1 za izračun solventnosti grupe, kako je predviđeno Direktivom 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) i metoda 1 za izračun dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala, kako je predviđeno Direktivom 2002/87/EZ, trebaju se smatrati istovrijednima jer su obje metode usklađene s glavnim ciljevima dodatnog nadzora. Objema metodama osigurava se uklanjanje stvaranja regulatornog kapitala unutar grupe te izračun regulatornog kapitala u skladu s definicijama i ograničenjima utvrđenima odgovarajućim sektorskim propisima.
(9)
Ovlast za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz članka 49. stavka 6. Uredbe (EU) br. 575/2013 blisko je povezana s ovlasti iz članka 21.a stavka 3. Direktive 2002/87/EZ jer se obje odnose na dosljednu primjenu metode izračuna iz Priloga toj Direktivi. Radi osiguranja dosljednosti metoda izračuna određenih za potrebe tih zakonodavnih akata te kako bi se pojedincima na koje se primjenjuju te obveze omogućio sveobuhvatan prikaz i cjelovit pristup, poželjno je jedinstvenom uredbom utvrditi regulatorne tehničke standarde donesene na temelju tih ovlasti.
(10)
Ova bi se Uredba trebala temeljiti na novim sektorskim regulatornim sustavima koji su uspostavljeni u Uniji kako bi se osigurala najdosljednija primjena metoda izračuna. Ova se Uredba stoga ne bi trebala primjenjivati prije datuma primjene Uredbe (EU) br. 575/2013. Propisi koji ovise o primjeni Direktive 2009/138/EZ trebali bi se početi primjenjivati od datuma primjene te Direktive. Postojeće nacionalne odredbe o izračunu dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala nastavit će se primjenjivati u onim područjima koja nisu usklađena ovom Uredbom u razdoblju prije nego što se ona počne u cijelosti primjenjivati, a temeljni izračuni koji se temelje na sektorskim propisima sektora osiguranja temeljit će se na sektorskim propisima sektora osiguranja koji se primjenjuju u vrijeme izračuna.
(11)
Ova Uredba temelji se na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje Komisiji zajednički dostavljaju Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA), Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje (EIOPA) i Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržište kapitala (ESMA).
(12)
EBA, EIOPA i ESMA provele su otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, analizirale moguće povezane rizike troškova i koristi u skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (5), člankom 10. Uredbe (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (6) i člankom 10. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (7) te su zatražile mišljenje Interesne skupine za bankarstvo osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010, Interesne skupine za osiguranje i reosiguranje osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1094/2010 i Interesne skupine za vrijednosne papire i tržišta kapitala osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet
Ovom Uredbom određuju se tehnička načela i tehničke metode izračuna navedene u Prilogu I. Direktivi 2002/87/EZ za potrebe alternativnih pristupa odbijanju iz članka 49. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 te za potrebe izračuna regulatornog kapitala te dodatnog zahtjeva koji se odnosi na adekvatnost kapitala kako je predviđeno člankom 6. stavkom 2. Direktive 2002/87/EZ.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„financijski konglomerat utemeljen na osiguravateljnim djelatnostima” znači financijski konglomerat čiji je najvažniji financijski sektor osiguranje u skladu s člankom 3. stavkom 2. Direktive 2002/87/EZ;
2.
„financijski konglomerat utemeljen na bankovnim ili investicijskim djelatnostima” znači financijski konglomerat čiji je najvažniji financijski sektor bankovni sektor ili sektor investicijskih usluga u skladu s člankom 3. stavkom 2. Direktive 2002/87/EZ;
POGLAVLJE II.
TEHNIČKA NAČELA
Članak 3.
Uklanjanje višestrukog uključivanja i stvaranja regulatornog kapitala unutar grupe
Regulatorni kapital koji izravno ili neizravno proizlazi iz unutargrupnih transakcija ne uključuje se prilikom izračuna dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala na razini financijskog konglomerata.
Članak 4.
Prijenos i dostupnost regulatornog kapitala
1. Regulatorni kapital priznat na razini reguliranog subjekta, koji premašuje kapital potreban za ispunjivanje sektorskih zahtjeva koji se odnose na solventnost kako je određeno člankom 9., ne uključuje se u izračun regulatornog kapitala financijskog konglomerata ili u zbroj regulatornog kapitala svakog reguliranog i nereguliranog subjekta financijskog sektora u financijskom konglomeratu, osim ako ne postoje trenutačne ili predviđene praktične odnosno pravne prepreke prijenosu kapitala između subjekata u financijskom konglomeratu.
2. Subjekt iz članka 6. stavka 2. petog podstavka Direktive 2002/87/EZ potvrđuje i dostavlja koordinatoru dokaze o usklađenosti sa stavkom 1. prilikom dostavljanja koordinatoru rezultata o izračunu i odgovarajućim podacima za izračun iz tog podstavka.
Članak 5.
Sektorski regulatorni kapital
1. Regulatorni kapital iz stavka 2. koji je dostupan na razini reguliranog subjekta prihvatljiv je za pokrivanje rizika koji proizlaze iz sektora koji priznaje taj regulatorni kapital te se ne smatra prihvatljivim za pokrivanje rizika ostalih financijskih sektora.
2. Regulatorni kapital iz stavka 1. regulatorni je kapital koji ne podrazumijeva sljedeće:
(a)
stavke redovnog osnovnog kapitala, dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala u smislu Uredbe (EU) br. 575/2013;
(b)
stavke osnovnih vlastitih sredstava društava koja podliježu zahtjevima Direktive 2009/138/EZ ako su te stavke klasificirane u osnovni kapital ili dopunski kapital u skladu s člankom 94. stavcima 1. i 2. te Direktive.
Članak 6.
Deficit regulatornog kapitala na razini financijskog konglomerata
1. U slučaju deficita regulatornog kapitala na razini financijskog konglomerata, isključivo se stavke regulatornog kapitala koje su prihvatljive na temelju sektorskih propisa bankarskog sektora i sektora osiguranja koriste za pokrivanje tog deficita.
2. Regulatorni kapital iz stavka 1. jest sljedeći:
(a)
redovni osnovni kapital kako je definiran člankom 50. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(b)
stavke osnovnih vlastitih sredstva ako su te stavke klasificirane u osnovni kapital u skladu s člankom 94. stavkom 1. Direktive 2009/138/EZ i ako uključivanje tih stavki nije ograničeno delegiranim aktima donesenima u skladu s člankom 99. te Direktive;
(c)
dodatni osnovni kapital kako je definiran člankom 61. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(d)
stavke osnovnih vlastitih sredstva ako su te stavke klasificirane u osnovni kapital u skladu s člankom 94. stavkom 1. Direktive 2009/138/EZ i ako uključivanje tih stavki nije ograničeno delegiranim aktima donesenima u skladu s člankom 99. te Direktive;
(e)
dopunski kapital kako je definiran člankom 71. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(f)
stavke osnovnih vlastitih sredstava ako su te stavke klasificirane u dopunski kapital u skladu s člankom 94. stavkom 2. Direktive 2009/138/EZ.
3. Stavke vlastitih sredstava koje se koriste za pokrivanje deficita moraju biti u skladu s člankom 4. stavkom 1.
Članak 7.
Dosljednost
Regulirani subjekti ili mješoviti financijski holding u financijskom konglomeratu dosljedno primjenjuju metodu izračuna tijekom vremena.
Članak 8.
Konsolidacija
U pogledu financijskog konglomerata utemeljenog na osiguravateljnim djelatnostima, metoda 1 za izračun solventnosti grupe društava za osiguranje i reosiguranje, kako je utvrđeno člancima 230., 231. i 232. Direktive 2009/138/EZ, smatra se istovjetnom metodi 1 za izračun dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala reguliranih subjekata u financijskom konglomerata, kako je utvrđeno u Prilogu I. Direktivi 2002/87/EZ, pod uvjetom da se opseg nadzora grupe iz glave III. Direktive 2009/138/EZ materijalno ne razlikuje od opsega dodatnog nadzora iz poglavlja II. Direktive 2002/87/EZ.
Članak 9.
Zahtjev koji se odnosi na solventnost
1. Ako se primjenjuju propisi sektora osiguranja, potreban solventni kapital iz članaka 100. i 218. Direktive 2009/138/EZ, uključujući dodatni kapital koji se primjenjuje u skladu s člankom 37. te Direktive, te na temelju članka 216. stavka 4., članka 231. stavka 7., članka 232., članka 233. stavka 6., članka 238. stavaka 2. i 3. te Direktive, smatra se zahtjevom koji se odnosi na solventnost za potrebe izračuna dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala.
2. Ako se primjenjuju propisi bankarskog sektora ili sektora investicijskih usluga, kapitalni zahtjevi propisani dijelom trećim glavom 1. poglavljem I. Uredbe (EU) br. 575/2013 te zahtjevi na temelju te Uredbe ili Direktive 2013/36/EU o regulatornom kapitalu koji premašuje te zahtjeve, uključujući zahtjev koji proizlazi iz procesa procjene adekvatnosti internog kapitala iz članka 73. te Direktive, svaki zahtjev koji nameće nadležno tijelo na temelju članka 104. stavka 1. točke (a) te Direktive, zahtjev za kombinirani zaštiti sloj kako je definiran člankom 128. stavkom 6. te Direktive te mjere donesene na temelju članaka 458. ili 459. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatraju se zahtjevom koji se odnosi na solventnost za potrebe izračuna dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala.
Članak 10.
Kapitalni zahtjevi i zahtjevi koji se odnose na solventnost na razini financijskog konglomerata
1. Na temelju stavaka 7., 8. i 9. članka 14. kapitalni zahtjevi i zahtjevi koji se odnose na solventnost na razini financijskog konglomerata izračunavaju se u skladu s definicijama i ograničenjima utvrđenima u odgovarajućim sektorskim propisima.
2. Regulatorni kapital društava za upravljanje imovinom izračunava se u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom 1. Direktive 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8). Zahtjevi koji se odnose na solventnost društava za upravljanje imovinom zahtjevi su iz članka 7. stavka 1. točke (a) te Direktive.
3. Regulatorni kapital upravitelja alternativnih investicijskih fondova izračunava se u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (ad) Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća (9). Zahtjevi koji se odnose na solventnost upravitelja alternativnih investicijskih fondova zahtjevi su iz članka 9. te Direktive.
Članak 11.
Tretman međusobnih ulaganja
1. Ako subjekt financijskog konglomerata utemeljenog na bankovnim ili investicijskim djelatnostima ima ulaganje u subjekt financijskog sektora koji pripada sektoru osiguranja, a koje se odbija na temelju članka 14. stavka 3. ili članka 15. stavka 3., ne primjenjuje se dodatni zahtjev koji se odnosi na adekvatnost kapitala u odnosu na to ulaganje na razini financijskog konglomerata.
2. Ako zbog primjene stavka 1. dolazi do izravne promjene u iznosu očekivanoga gubitka na temelju pristupa zasnovanog na internim rejting-sustavima u smislu dijela trećeg glave II. poglavlja 3. Uredbe (EU) 575/2013, iznos koji odgovara toj promjeni dodaje se regulatornom kapitalu financijskog konglomerata.
Članak 12.
Fiktivni kapitalni zahtjevi i fiktivni zahtjevi koji se odnose na solventnost za neregulirane subjekte financijskog sektora
1. Ako mješoviti financijski holding ima ulaganje u nereguliranom subjektu financijskog sektora, fiktivni kapitalni zahtjevi i fiktivni zahtjevi koji se odnose na solventnost za taj subjekt izračunavaju se u skladu sa sektorskim propisima najvažnijeg sektora financijskog konglomerata.
2. Za neregulirani subjekt financijskog sektora koji nije subjekt iz stavka 1. fiktivni kapitalni zahtjevi i fiktivni zahtjevi koji se odnose na solventnost izračunavaju se u skladu sa sektorskim propisima najbližeg financijskog sektora nereguliranog subjekta financijskog sektora. Određivanje najbližeg financijskog sektora temelji se na opsegu djelatnosti dotičnog subjekta i mjeri u kojoj se te djelatnosti provode. U slučaju da nije moguće jasno utvrditi najbliži financijski sektor, primjenjuju se sektorski propisi najvažnijeg sektora u financijskom konglomeratu.
Članak 13.
Sektorski privremeni mehanizmi i mehanizmi nastavka pridržavanja
Sektorski propisi koji se primjenjuju u izračunu dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala sadržavaju sve privremene odredbe ili odredbe nastavka pridržavanja koje se primjenjuju na sektorskoj razini.
POGLAVLJE III.
TEHNIČKE METODE IZRAČUNA
Članak 14.
Određivanje tehničkog izračuna na temelju metode 1 u skladu s Direktivom 2002/87/EZ
1. Regulatorni kapital financijskog konglomerata izračunava se na temelju konsolidiranih financijskih izvještaja u skladu s primjenjivim računovodstvenim okvirom koji se primjenjuje na opseg dodatnog nadzora na temelju Direktive 2002/87/EZ te se po potrebi u obzir uzima stavak 5.
2. U pogledu financijskih konglomerata utemeljenih na bankovnim ili investicijskim djelatnostima za izračun regulatornog kapitala financijskog konglomerata na nekonsolidirana ulaganja primjenjuju se sljedeći tretmani:
(a)
nekonsolidirana značajna ulaganja u subjekt financijskog sektora, u smislu članka 43. Uredbe (EU) br. 575/2013, koji pripada sektoru osiguranja, u cijelosti se odbijaju od regulatornog kapitala konglomerata;
(b)
nekonsolidirana ulaganja, osim onih iz točke (a), u subjekt financijskog sektora koji pripada sektoru osiguranja u cijelosti se odbijaju od regulatornog kapitala konglomerata u skladu s člankom 46. Uredbe (EU) br. 575/2013.
3. Na temelju stavka 2. sav regulatorni kapital koji izda subjekt financijskog konglomerata, a koji drži drugi subjekt u tom financijskom konglomeratu, odbija se od regulatornog kapitala konglomerata ako već nije uklonjen tijekom postupka računovodstvene konsolidacije.
4. Prema društvu koje je zajednički kontrolirani subjekt za potrebe odgovarajućeg računovodstvenog režima postupa se u skladu sa sektorskim propisima o proporcionalnoj konsolidaciji ili uključivanju razmjernih udjela.
5. Ako je subjekt koji podliježe primjeni Direktive 2009/138/EZ dio financijskog konglomerata, izračun dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala na razini financijskog konglomerata temelji se na vrednovanju imovine i obveza izračunanih u skladu s glavom I. poglavljem VI. odjeljcima 1. i 2. Direktive 2009/138/EZ.
6. Ako se na vrijednosti imovine ili obveza primjenjuju bonitetni filtri i odbitci u skladu s dijelom drugim glavom I. Uredbe (EU) br. 575/2013, vrijednosti imovine ili obveza korištene za potrebe izračuna dodatnih zahtjeva koji se odnose na adekvatnost kapitala su one vrijednosti koje se pripisuju odgovarajućim subjektima na temelju te Uredbe, isključujući imovinu i obveze koje se pripisuju ostalim subjektima financijskog konglomerata.
7. Ako se izračun praga ili ograničenja zahtijeva na temelju sektorskih propisa, prag ili ograničenje na razini konglomerata izračunavaju se na temelju konsolidiranih podataka financijskog konglomerata i nakon odbitaka koji proizlaze iz stavaka 2. i 3.
8. Za potrebe izračuna pragova ili ograničenja regulirani subjekti financijskog konglomerata koji podliježu konsolidiranom položaju institucije na temelju dijela prvog glave II. poglavlja 2. odjeljka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 razmatraju se zajednički.
9. Za potrebe izračuna pragova ili ograničenja regulirani subjekti financijskog konglomerata koji podliježu nadzoru grupe na temelju glave III. Direktive 2009/138/EZ razmatraju se zajednički.
10. Za potrebe izračuna pragova ili ograničenja na razini reguliranog subjekta regulirani subjekti financijskog konglomerata na koje se ne primjenjuje ni stavak 8. ni stavak 9. izračunavaju svoje pragove i ograničenja na pojedinačnoj osnovi na temelju sektorskih propisa reguliranog subjekta.
11. Prilikom zbroja odgovarajućih sektorskih zahtjeva koji se odnose na solventnost ne provodi se prilagodba osim one predviđene člankom 11. ili zbog prilagodbi sektorskih pragova ili ograničenja na temelju stavka 7.
Članak 15.
Određivanje tehničkog izračuna na temelju metode 2 u skladu s Direktivom 2002/87/EZ
1. Ako se na regulatorni kapital reguliranog subjekta primjenjuju bonitetni filtri u skladu s odgovarajućim sektorskim propisima, primjenjuje se jedan od sljedećih tretmana:
(a)
filtrirani iznos, to jest neto iznos koji se uzima u obzir za izračun regulatornog kapitala društva, dodaje se knjigovodstvenoj vrijednosti udjela u skladu s člankom 6. stavkom 4. podstavkom 2. Direktive 2002/87/EZ ako se zbog filtriranog iznosa povećava regulatorni kapital;
(b)
filtrirani iznos iz točke (a) odbija se od knjigovodstvene vrijednosti udjela u skladu s člankom 6. stavkom 4. podstavkom 2. Direktive 2002/87/EZ ako se zbog filtriranog iznosa smanjuje regulatorni kapital.
2. Za financijske konglomerate utemeljene na bankovnim ili investicijskim djelatnostima, značajna ulaganja u subjekt financijskog sektora koji pripada sektoru osiguranja, u smislu članka 43. Uredbe (EU) br. 575/2013, a koja nisu udio, u cijelosti se odbijaju od stavki regulatornog kapitala subjekta koji drži instrument, u skladu sa sektorskim propisima koji se primjenjuju na taj subjekt.
3. Unutargrupna ulaganja u bilo koji instrument kapitala koji je prihvatljiv kao regulatorni kapital u skladu sa sektorskim propisima, uzimajući u obzir odgovarajuća sektorska ograničenja, odbijaju se ili isključuju iz izračuna regulatornog kapitala.
4. Izračun dodatnih kapitalnih zahtjeva provodi se u skladu s formulom navedenom u Prilogu.
Članak 16.
Određivanje okolnosti za korištenje metode 3 u skladu s Direktivom 2002/87/EZ
1. Nadležna tijela mogu dopustiti primjenu metode 3 iz Priloga I. Direktivi 2002/87/EZ samo u slučaju jedne od sljedećih okolnosti:
(a)
ako iz opravdanih razloga nije moguće primijeniti na sve subjekte financijskog konglomerata metodu 1 iz Priloga I. Direktivi 2002/87/EZ odnosno metodu 2 iz Priloga I. Direktivi 2002/87/EZ, osobito zato što je najmanje jedan subjekt izvan područja primjene konsolidacije, zbog čega se metoda 1 ne može primijeniti, ili zato što regulirani subjekt ima poslovni nastan u trećoj zemlji te nije moguće steći dostatne informacije kako bi se na subjekt primijenila jedna od metoda;
(b)
subjekti koji bi primjenjivali jednu od metoda zajednički su od zanemarivog interesa s obzirom na ciljeve nadzora reguliranih subjekata financijskog konglomerata.
2. Metodu 1 ili 2 koriste svi regulirani subjekti u financijskom konglomeratu koji nisu predviđeni stavkom 1.
3. Primjena metode 3 koju dopušta nadležno tijelo u odnosu na financijski konglomerat mora biti dosljedna tijekom vremena.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 17.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 5., članak 6. stavak 2., članak 8., članak 9. stavak 1. i članak 14. stavci 5. i 9. primjenjuju se od datuma primjene iz članka 309. stavka 1. Direktive 2009/138/EZ:
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. siječnja 2014.