РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА (ЕС) № 833/2014
от 31 юли 2014 година
относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 215 от него,
като взе предвид Решение 2014/512/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (1),
като взе предвид съвместното предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 269/2014 на Съвета (2) се привеждат в действие някои мерки, предвидени в Решение 2014/145/ОВППС (3). Тези мерки включват замразяване на средства и икономически ресурси на някои физически и юридически лица, образувания и органи и ограничения за някои инвестиции в отговор на незаконното присъединяване на Крим и Севастопол.
(2)
На 22 юли 2014 г. Съветът заключи, че ако Русия не отговори на исканията, посочени в заключенията на Европейския съвет от 27 юни 2014 г. и в заключенията на Съвета от 22 юли 2014 г., той ще бъде готов да въведе незабавно допълнителен пакет от значителни ограничителни мерки. Поради това се счита за целесъобразно да се приложат допълнителни ограничителни мерки с цел Русия да плати по-висока цена за действията си за подкопаване на териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна, както и с цел насърчаване на мирното уреждане на кризата. Тези мерки ще бъдат обект на периодичен преглед, като прилагането им може да бъде спряно или те могат да бъдат отменени или допълнени с други ограничителни мерки в зависимост от развоя на събитията на място.
(3)
Целесъобразно е да се приложат ограничения за износа на някои стоки и технологии с двойна употреба, посочени в Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета (4), и за предоставянето на свързани с тях услуги, както и да се приложат ограничения за някои услуги, свързани с доставката на оръжия и военно оборудване, ако държавите членки наложат ембарго върху такива стоки. Тази забрана следва да не засяга износа на стоки и технологии с двойна употреба, включително за целите на въздухоплаването или космическия сектор, които са предназначени за невоенна употреба и/или невоенни крайни потребители.
(4)
Целесъобразно е също така да се приложат ограничения за пряката или непряката продажба, доставка, трансфер или износ на определени технологии за нефтената промишленост в Русия под формата на изискване за предварително разрешение.
(5)
Целесъобразно е също така да се приложат ограничения за достъпа до капиталовия пазар за определени финансови институции, с изключение на установените в Русия институции с международен статус, създадени съгласно междуправителствени споразумения с Русия, в които Русия е един от акционерите. Настоящият регламент не обхваща други, различни от посочените в член 5 финансови услуги, като дейности по влогонабиране, платежни услуги и предоставяне на заеми за институциите, попадащи в обхвата на настоящия регламент, или от тяхна страна.
(6)
Тези мерки попадат в обхвата на Договора и следователно е необходим нормативен акт на равнището на Съюза, по-специално с оглед осигуряване на еднаквото им прилагане във всички държави членки.
(7)
За да се гарантира ефективността на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила незабавно,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„стоки и технологии с двойна употреба“ означава изделията, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009;
б)
„компетентни органи“ означава компетентните органи на държавите членки, посочени на интернет страниците, изброени в приложение I;
в)
„техническа помощ“ означава всяка техническа помощ, свързана с поправка, разработване, производство, сглобяване, изпитване, поддръжка или друго техническо обслужване, и може да бъде под формата на инструктаж, съвет, обучение, предаване на работни знания и умения или консултантски услуги, включително устни форми на оказване на помощ;
г)
„брокерски услуги“ означава:
i)
договарянето или уреждането на сделки за покупка, продажба или доставка на стоки и технологии, или на финансови и технически услуги, включително от трета държава за друга трета държава, или
ii)
продажбата или покупката на стоки и технологии или на финансови и технически услуги, включително когато те се намират в трети държави, с цел прехвърлянето им в друга трета държава;
д)
„брокерство“ означава следните услуги и дейности:
i)
приемане и предаване на нареждания във връзка с един или повече финансови инструменти;
ii)
изпълнение на поръчки от името на клиенти;
iii)
търгуване за собствена сметка;
iv)
управление на портфейл;
v)
инвестиционно консултиране,
vi)
поемане емисията на финансови инструменти и/или пласиране на финансови инструменти въз основа на твърд ангажимент;
vii)
пласиране на финансови инструменти без твърд ангажимент;
viii)
всяка услуга във връзка с допускането до търговия на регулиран пазар или до търговия в многостранна система за търговия;
е)
„прехвърлими ценни книжа“ означава тези класове ценни книжа, които могат да се търгуват на капиталовия пазар, с изключение на платежни инструменти, като:
i)
акции в дружества и други ценни книжа, еквивалентни на акции в дружества, съдружия или други субекти, както и депозитарни разписки във връзка с акции;
ii)
облигации или други форми на секюритизиран дълг, включително депозитарни разписки във връзка с тези ценни книжа;
iii)
всички други ценни книжа, които дават правото на придобиване или продажба на такива прехвърлими ценни книжа или които водят до паричен сетълмент;
ж)
„инструменти на паричния пазар“ означава тези класове инструменти, които обичайно се търгуват на паричния пазар, като съкровищни бонове, депозитни сертификати и търговски ценни книжа, с изключение на платежните инструменти;
з)
„кредитна институция“ означава предприятие, чийто предмет на дейност е да извършва публично набиране на влогове или други възстановими средства и да предоставя кредити за своя сметка;
и)
„територия на Съюза“ означава териториите на държавите членки, спрямо които се прилага Договорът, съгласно условията на Договора, включително тяхното въздушно пространство.
Член 2
1. Забраняват се пряката или непряката продажба, доставка, трансфер или износ на стоки и технологии с двойна употреба, независимо дали те са с произход от Съюза, на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или за употреба в Русия, ако тези изделия са или могат да бъдат предназначени, изцяло или отчасти, за военна употреба или за военен краен потребител.
Когато крайният потребител е руската армия, се счита, че всички доставени за нея стоки и технологии с двойна употреба са за военна употреба.
2. Когато вземат решение по искания за разрешения в съответствие с Регламент (ЕО) № 428/2009, компетентните органи не издават разрешение за износ на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или за употреба в Русия, ако имат основателни причини да смятат, че крайният потребител може да е военен краен потребител или че стоките могат да са за военна крайна употреба.
Въпреки това компетентните органи могат да дадат разрешение, когато износът е свързан с изпълнение на задължение, произтичащо от договор или споразумение, сключено преди 1 август 2014 г.
Износителите предоставят на компетентните органи цялата информация от значение, необходима във връзка със заявлението им за разрешение за износ.
Член 3
1. Изисква се предварително разрешение за пряката или непряка продажба, доставка, трансфер или износ на технологиите, изброени в приложение II, независимо дали са с произход от Съюза, на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или във всяка друга държава, ако това оборудване или технологии са предназначени за употреба в Русия.
2. За всички случаи на продажба, доставка, трансфер или износ, за които се изисква разрешение съгласно настоящия член, разрешението се издава от компетентните органи на държавата членка, в която е установен износителят, и съответства на условията, предвидени в член 11 от Регламент (ЕО) № 428/2009. Разрешението е валидно в целия Съюз.
3. Приложение II съдържа определени технологии, подходящи за нефтената промишленост, предназначени за дълбоководни нефтени проучвания и производство, нефтени проучвания и производство в Арктика или проекти за шистов нефт в Русия.
4. Износителите предоставят на компетентните органи цялата информация от значение, необходима във връзка със заявлението им за разрешение за износ.
5. Компетентните органи не издават разрешение за продажба, доставка, трансфер или износ на технологиите, включени в приложение II, ако имат основателни причини да смятат, че продажбата, доставката, трансферът или износът на технологиите са предназначени за проекти, свързани с дълбоководни нефтени проучвания и производство, нефтени проучвания и производство в Арктика или проекти за шистов нефт в Русия.
Въпреки това компетентните органи могат да издадат разрешение, когато износът е свързан с изпълнение на задължение, произтичащо от договор или споразумение, сключени преди 1 август 2014 г.
6. При условията, предвидени в параграф 5, компетентните органи могат да отменят, спрат, изменят или отнемат разрешението за износ, което са издали.
7. Когато компетентен орган откаже да издаде разрешение или когато отмени, спре, наложи значителни ограничения във връзка с разрешение или го отнеме съгласно параграфи 5 или 6, съответната държава членка уведомява за това останалите държави членки и Комисията и им предоставя информацията от значение, като спазва разпоредбите относно поверителността на такава информация на Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета (5).
8. Преди държава членка да издаде разрешение в съответствие с параграф 5 за сделка, която по същество е същата като сделка, за която има все още валиден отказ на друга държава членка или на други държави членки съгласно параграфи 6 и 7, тя се консултира първо с държавата членка или държавите членки, които са постановили отказа. Ако след тези консултации държавата членка реши да издаде разрешение, тя информира за това останалите държави членки и Комисията, като предоставя цялата информация от значение за изясняването на това решение.
Член 4
1. Забранява се:
а)
прякото или непряко предоставяне на техническа помощ, свързана със стоките и технологиите, изброени в Общия списък на оръжията (6), или свързана с предоставянето, производството, поддръжката и използването на стоките, посочени в този списък, на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или за употреба в Русия;
б)
прякото или непряко предоставяне на финансиране или финансова помощ във връзка със стоките и технологиите, изброени в Общия списък на оръжията, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховане или гаранции по експортни кредити, за всякакви продажби, доставки, трансфер или износ на такива изделия или за предоставяне на свързана с тях техническа помощ на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или за употреба в Русия;
в)
прякото или непряко предоставяне на техническа помощ или брокерски услуги, свързани със стоки и технологии с двойна употреба, или свързани с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези стоки или технологии, на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или за употреба в Русия, ако тези изделия са или могат да бъдат предназначени, изцяло или отчасти, за военна употреба или за военен краен потребител;
г)
прякото или непряко предоставяне на финансиране или финансова помощ във връзка със стоки и технологии с двойна употреба, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховане на експортни кредити, за всякакви продажби, доставки, трансфер или износ на такива изделия или за предоставяне на свързана техническа помощ на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или за употреба в Русия, ако тези изделия са или могат да бъдат предназначени, изцяло или отчасти, за военна употреба или за военен краен потребител.
2. Забраните по параграф 1 не засягат изпълнението на задължения, произтичащи от договор или споразумение, сключени преди 1 август 2014 г., нито предоставянето на помощта, необходима за поддръжката и безопасността на наличния капацитет в рамките на ЕС.
3. Изисква се разрешение от съответния компетентен орган за предоставянето на:
а)
техническа помощ или брокерски услуги, свързани с технологиите, изброени в приложение II, и с предоставянето, производството, поддръжката и използването на тези изделия, пряко или непряко, на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия, или, ако помощта се отнася до технологии за употреба в Русия, на което и да е лице, образувание или орган в която и да е друга държава;
б)
финансиране или финансова помощ във връзка стехнологиите, посочени в приложение II, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховане на експортни кредити, за всякакви продажби, доставки, трансфер или износ на такива изделия или за предоставяне на свързана техническа помощ, пряко или непряко, на физически или юридически лица, образувания или органи в Русия или, ако помощта се отнася до технологии за употреба в Русия, на което и да е лице, образувание или орган в която и да е друга държава.
4. Когато се изискват разрешения в съответствие с параграф 2 от настоящия член, член 3, и по-специално параграфи 2 и 5 от него, се прилага mutatis mutandis.
Член 5
Забранява се пряката или непряка покупка, продажба, прeдоставяне на брокерски услуги или помощ при емитирането или друг вид търговия с прехвърлими ценни книжа и инструменти на паричния пазар с падеж над 90 дни, емитирани след 1 август 2014 г. от:
а)
значима кредитна институция или друга значима институция, на която изрично са възложени задачи по насърчаване на конкурентоспособността на руската икономика, нейното диверсифициране и поощряване на инвестициите, която е установена в Русия и в която има над 50 % държавна собственост или контрол към 1 август 2014 г.;
б)
юридическо лице, образувание или орган, установени извън Съюза, над 50 % от правата на собственост в което се притежават от образувание, посочено в списъка в приложение III; или
в)
юридическо лице, образувание или орган, което действа от името или по указание на образувание, посочено в буква б) от настоящия параграф или включено в списъка в приложение III.
Член 6
1. Държавите членки и Комисията се информират взаимно за мерките, предприети съгласно настоящия регламент, и обменят всяка друга информация от значение, с която разполагат, във връзка с настоящия регламент, и по-специално информация:
а)
относно разрешения, издадени съгласно член 3;
б)
относно нарушения, проблеми с изпълнението и съдебни решения, постановени от национални съдилища.
2. Държавите членки незабавно се информират взаимно и информират Комисията за всяка друга информация от значение, с която разполагат, която би могла да засегне ефективното прилагане на настоящия регламент.
Член 7
На Комисията се предоставя правомощието да изменя приложение I въз основа на информация, предоставена от държавите членки.
Член 8
1. Държавите членки установяват правила относно санкциите, приложими за нарушение на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да осигурят тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите членки уведомяват Комисията за правилата, посочени в параграф 1, незабавно след влизането в сила на настоящия регламент, както и за всяко последващо изменение.
Член 9
1. Държавите членки определят компетентните органи за целите на настоящия регламент и ги посочват на интернет страниците, изброени в приложение I. Държавите членки уведомяват Комисията за всички промени в адресите на своите интернет страници, изброени в приложение I.
2. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент държавите членки уведомяват Комисията относно своите компетентни органи, включително относно данните за връзка с тези компетентни органи, както и относно всички последващи изменения.
3. Когато в настоящия регламент е предвидено изискване за уведомяване, информиране или предаване на съобщения на Комисията по друг начин, за целите на тези съобщения се използват адресът и другите данни за връзка, посочени в приложение I.
Член 10
Действията на физическите или юридическите лица, образуванията или органите не пораждат каквато и да било отговорност за тях, ако те не са знаели и не са имали основателна причина да предполагат, че действията им ще бъдат в нарушение на мерките, предвидени в настоящия регламент.
Член 11
1. Не се удовлетворяват никакви претенции във връзка с договори или сделки, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично от мерките, наложени с настоящия регламент, включително претенции за обезщетение или други претенции от същия вид, като претенции за компенсация или претенции по гаранция, по-специално претенции за удължаване на сроковете или за изплащане на обезпечение, гаранция или обезщетение, по-специално на финансова гаранция или финансово обезщетение, независимо от формата, предявени от:
а)
образуванията, посочени в член 5, буква б) или в) или включени в списъка в приложение III;
б)
всяко друго лице, образувание или орган от Русия;
в)
всяко лице, образувание или орган, действащо чрез или за сметка на някое от лицата, образуванията или органите, посочени в буква а) или буква б) от настоящия параграф.
2. Във всяко производство, целящо изпълнението на претенция, тежестта на доказване, че нейното удовлетворяване не е забранено съгласно параграф 1, се носи от лицето, което търси изпълнението на съответната претенция.
3. Настоящият член не засяга правото на лицата, образуванията и органите, посочени в параграф 1, на съдебен контрол за законосъобразност на неизпълнението на договорни задължения в съответствие с настоящия регламент.
Член 12
Забранява се съзнателното и умишлено участие в дейности, които имат за цел или резултат заобикалянето на забраните, посочени в членове 2, 4 и 5, включително като се действа вместо образуванията, посочени в член 5.
Член 13
Настоящият регламент се прилага:
а)
на територията на Съюза;
б)
на борда на всички въздухоплавателни средства или плавателни съдове под юрисдикцията на държава членка;
в)
спрямо всяко лице на територията на Съюза или извън нея, което е гражданин на държава членка;
г)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган, във или извън територията на Съюза, регистрирани или учредени съгласно правото на държава членка;
д)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган във връзка с всякакъв вид стопанска дейност, извършвана изцяло или частично в рамките на Съюза.
Член 14
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 31 юли 2014 година.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 833/2014
od 31. srpnja 2014.
o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 215.,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (1),
uzimajući u obzir zajednički prijedlog Visoke predstavnice Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije,
budući da:
(1)
Uredbom Vijeća (EU) br. 269/2014 (2) provode se određene mjere predviđene u Odluci 2014/145/ZVSP (3). Tim mjerama obuhvaćeno je zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora određenih fizičkih i pravnih osoba, subjekata i tijela te ograničavanje određenih ulaganja kao odgovor na nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja.
(2)
Vijeće je 22. srpnja 2014. zaključilo da će u slučaju ako Rusija ne odgovori na zahtjeve iz zaključaka Europskog vijeća od 27. lipnja 2014. te one iz njegovih zaključaka od 22. srpnja biti spremno bez odlaganja donijeti paket daljnjih značajnih mjera ograničavanja. Stoga se smatra primjerenim primijeniti dodatne mjere ograničavanja s ciljem povećavanja troškova djelovanja Rusije usmjerenog na podrivanje teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta i neovisnosti Ukrajine te promicanja mirnog rješenja krize. Te će se mjere preispitivati i mogu se obustaviti ili povući, ili pak dopuniti drugim mjerama ograničavanja, ovisno o razvoju događaja na terenu.
(3)
Primjereno je primijeniti ograničenja na izvoz određene robe i tehnologije s dvojnom namjenom, kako je utvrđeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 428/2009 (4) te na pružanje povezanih usluga, kao i ograničenja na određene usluge povezane s opskrbom oružjem i vojnom opremom, ako države članice primjenjuju embargo na tu robu. Ta zabrana ne bi trebala utjecati na izvoz robe i tehnologije s dvojnom namjenom, uključujući za aeronautiku i za svemirsku industriju, za nevojnu upotrebu i za nevojne krajnje korisnike.
(4)
Također je primjereno primijeniti ograničenja na izravnu ili neizravnu prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz određenih tehnologija za naftnu industriju u Rusiji putem zahtjeva za izdavanje prethodnog odobrenja.
(5)
Također je primjereno primijeniti ograničenja pristupa tržištu kapitala za određene financijske institucije, isključujući institucije sa sjedištem u Rusiji koje imaju međunarodni status te koje su uspostavljene međuvladinim sporazumima s Rusijom kao jednim od dioničara. Druge financijske usluge, kao što su depozitni poslovi, platne usluge zajmovi institucijama ili od strane institucija koje su obuhvaćene ovom Uredbom, osim onih iz članka 5., nisu obuhvaćene ovom Uredbom.
(6)
Te mjere obuhvaćene su područjem primjene Ugovora i stoga su, osobito kako bi se osigurala njihova ujednačena provedba u svim državama članicama, potrebne regulatorne mjere na razini Unije.
(7)
Kako bi se osigurala učinkovitost mjera predviđenih ovom Uredbom, ova Uredba treba odmah stupiti na snagu,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„roba i tehnologija s dvojnom namjenom” znači proizvodi navedeni u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 428/2009;
(b)
„nadležna tijela” znači nadležna tijela država članica kako su navedena na internetskim stranicama iz Priloga I.;
(c)
„tehnička pomoć” znači bilo kakva tehnička podrška u vezi s popravkom, razvojem, proizvodnjom, sastavljanjem, ispitivanjem, održavanjem ili bilo kakva druga tehnička usluga te može biti i u obliku, primjerice, davanja uputa, savjeta, obuke, prijenosa praktičnog znanja ili vještina odnosno usluga savjetovanja, uključujući i pomoć u usmenom obliku;
(d)
„brokerske usluge” znači:
i.
pregovaranje ili dogovor o transakcijama u vezi s kupnjom, prodajom ili opskrbom robe i tehnologije ili financijskih i tehničkih usluga, uključujući iz jedne treće zemlje u bilo koju drugu treću zemlju ili
ii.
prodaja ili kupnja robe i tehnologije ili financijskih i tehničkih usluga, uključujući i kad se nalaze u trećim zemljama, u svrhu njihova prijenosa u drugu treću zemlju;
(e)
„brokering” znači sljedeće usluge i aktivnosti:
i.
zaprimanje i prijenos naloga u vezi s jednim ili više financijskih instrumenata,
ii.
izvršavanje naloga u ime klijenta,
iii.
trgovanje za svoj račun,
iv.
upravljanje portfeljem,
v.
investicijsko savjetovanje,
vi.
pokroviteljstvo izdanja financijskih instrumenata i/ili plasiranje financijskih instrumenata s čvrstom obvezom preuzimanja,
vii.
plasiranje financijskih instrumenata bez čvrste obveze preuzimanja,
viii.
sve usluge u vezi s uvrštavanjem za trgovanje na uređenom tržištu ili trgovanje na multilateralnoj trgovinskoj platformi;
(f)
„prenosivi vrijednosni papiri” znači vrste vrijednosnih papira koji su prenosivi na tržištu kapitala, osim instrumenata plaćanja, kao što su:
i.
dionice društava i drugi vrijednosni papiri istog značaja koji predstavljaju udio u kapitalu ili članskim pravima u društvima ili drugim pravnim osobama, te potvrde o deponiranim dionicama,
ii.
obveznice i drugi oblici sekuritiziranog duga, uključujući i potvrde o deponiranim takvim vrijednosnim papirima,
iii.
svi ostali vrijednosni papiri koji daju pravo na stjecanje ili prodaju takvih prenosivih vrijednosnih papira ili na temelju kojih se može obavljati plaćanje u novcu;
(g)
„instrumenti tržišta novca” znače vrste instrumenata kojima se uobičajeno trguje na tržištima novca, kao što su trezorski zapisi, certifikati o depozitu i komercijalni zapisi, osim instrumenata plaćanja;
(h)
„kreditna institucija” znači poduzeće čija je djelatnost primanje depozita ili drugih povratnih sredstava od javnosti te odobravanje kredita za vlastiti račun;
(i)
„područje Unije” znači državna područja država članica na koja se primjenjuje Ugovor, u skladu s uvjetima utvrđenima Ugovorom, uključujući njihov zračni prostor.
Članak 2.
1. Zabranjuje se izravna ili neizravna prodaja, opskrba, prijenos ili izvoz robe i tehnologije s dvojnom namjenom, neovisno o tome je li podrijetlom iz Unije, bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili za upotrebu u Rusiji ako su takvi proizvodi namijenjeni ili bi mogli biti namijenjeni, u cijelosti ili dijelom, za upotrebu u vojne svrhe ili za vojne krajnje korisnike.
Smatra se da je sva pribavljena roba i tehnologija s dvojnom namjenom namijenjena upotrebi u vojne svrhe kada je krajnji korisnik ruska vojska.
2. Prilikom odlučivanja o zahtjevima za dozvole u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 428/2009 nadležna tijela ne izdaju dozvolu za izvoz nijednoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili za upotrebu u Rusiji ako imaju osnovane razloge za vjerovanje da bi krajnji korisnik mogla biti vojska ili da bi roba mogla biti namijenjena upotrebi u vojne svrhe.
Međutim, nadležna tijela mogu izdati dozvolu ako se izvoz odnosi se na izvršenje obveze koja proizlazi iz ugovora ili sporazuma sklopljenih prije 1. kolovoza 2014.
Izvoznici nadležnim tijelima dostavljaju sve relevantne informacije koje su potrebne za njihov zahtjev za izdavanje dozvole za izvoz.
Članak 3.
1. Potrebna je prethodna dozvola za izravnu ili neizravnu prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz tehnologija navedenih u Prilogu II., neovisno o tome jesu li podrijetlom iz Unije, bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili bilo kojoj drugoj zemlji ako je ta oprema ili tehnologija namijenjena upotrebi u Rusiji.
2. Za svu prodaju, opskrbu, prijenose ili izvoz za koje je potrebna dozvola u skladu s ovim člankom, takvu dozvolu izdaju nadležna tijela države članice u kojoj izvoznik ima poslovni nastan i u skladu je s detaljnim pravilima utvrđenima u članku 11. Uredbe (EZ) br. 428/2009. Dozvola je valjana u čitavoj Uniji.
3. Prilog II. sadrži određene tehnologije koje se mogu upotrebljavati za naftnu industriju za upotrebu u istraživanju i proizvodnji nafte na velikim dubinama, za istraživanje i proizvodnju nafte u arktičkom području ili za projekte dobivanja nafte iz škriljevca u Rusiji.
4. Izvoznici nadležnim tijelima dostavljaju sve relevantne informacije koje su potrebne za njihov zahtjev za izdavanje dozvole za izvoz.
5. Nadležna tijela ne izdaju dozvolu ni za kakvu prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz tehnologija navedenih u Prilogu II. ako postoji osnovana sumnja da su prodaja, opskrba, prijenos ili izvoz tehnologija namijenjenih upotrebi u projektima koji se odnose na istraživanje i proizvodnju nafte na velikim dubinama, istraživanje i proizvodnju nafte na arktičkom području ili za projekte dobivanja nafte iz škriljevca u Rusiji.
Međutim, nadležna tijela mogu izdati dozvolu ako se izvoz odnosi se na izvršenje obveze koja proizlazi iz ugovora ili sporazuma sklopljenih prije 1. kolovoza 2014.
6. Pod uvjetima iz stavka 5. nadležna tijela mogu poništiti, suspendirati, izmijeniti ili opozvati dozvolu za izvoz koju su izdala.
7. Ako nadležno tijelo odbije izdati dozvolu ili poništi, suspendira, znatno ograniči ili opozove dozvolu u skladu sa stavkom 5. ili 6., dotična država članica o tome obavješćuje druge države članice i Komisiju i šalje im odgovarajuće informacije, poštujući pritom odredbe o povjerljivosti takvih informacija iz Uredbe Vijeća (EZ) br. 515/97 (5).
8. Prije nego što država članica izda dozvolu u skladu sa stavkom 5. za transakciju koja je u biti istovjetna transakciji koja je u skladu sa stavcima 6. i 7. druga država članica odbila ili su je druge države članice odbile i odbijanje je još na snazi, mora se najprije posavjetovati sa svakom državom članicom koja je odbila izdati dozvolu. Ako nakon takvih savjetovanja dotična država članica odluči odobriti dozvolu, dotična država članica o tome obavješćuje druge države članice i Komisiju i šalje im relevantne informacije u svrhu obrazloženja svoje odluke.
Članak 4.
1. Zabranjeno je:
(a)
izravno ili neizravno pružanje tehničke pomoći u vezi s robom i tehnologijom navedenima na Zajedničkom popisu robe vojne namjene (6) ili s nabavom, proizvodnjom, održavanjem i upotrebom robe navedene na popisu, svim fizičkim ili pravnim osobama, subjektima ili tijelima u Rusiji ili za upotrebu u Rusiji;
(b)
izravno ili neizravno pružanje financiranja ili financijske pomoći u vezi s robom i tehnologijom navedenima u Zajedničkom popisu robe vojne namjene, uključujući posebno bespovratna sredstva, zajmove i osiguranje ili jamstvo izvoznih kredita za bilo kakvu prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz takvih proizvoda ili za pružanje s time povezane tehničke pomoći bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili za upotrebu u Rusiji;
(c)
izravno ili neizravno pružanje tehničke pomoći ili brokerskih usluga u vezi s robom i tehnologijom s dvojnom namjenom, ili u vezi s pružanjem, proizvodnjom, održavanjem i upotrebom te robe i tehnologije, bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili za upotrebu u Rusiji ako su proizvodi namijenjeni ili bi mogli biti namijenjeni, u cijelosti ili dijelom, za upotrebu u vojne svrhe ili za vojnog krajnjeg korisnika;
(d)
izravno ili neizravno pružanje financiranja ili financijske pomoći u vezi s robom i tehnologijom s dvojnom namjenom, uključujući posebno bespovratna sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo kakvu prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz takvih proizvoda ili za pružanje s time povezane tehničke pomoći bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili za upotrebu u Rusiji ako su proizvodi namijenjeni ili bi mogli biti namijenjeni, u cijelosti ili dijelom, za upotrebu u vojne svrhe ili za vojnog krajnjeg korisnika.
2. Zabranama iz stavka 1. ne dovodi se u pitanje izvršavanje obveze koja proizlazi iz ugovora ili sporazuma sklopljenog prije 1. kolovoza 2014. niti pružanje pomoći potrebne za održavanje i sigurnost postojećih sposobnosti unutar Unije.
3. Dozvola dotičnog nadležnog tijela potrebna je za pružanje:
(a)
tehničke pomoći ili brokerskih usluga u vezi s robom i tehnologijama navedenima u Prilogu II. te u vezi s pružanjem, proizvodnjom, održavanjem i upotrebom tih proizvoda, izravno ili neizravno, bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili, ako se pomoć odnosi na opremu ili tehnologije namijenjene upotrebi u Rusiji, bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u bilo kojoj drugoj zemlji;
(b)
financiranja ili financijske pomoći u vezi s robom i tehnologijama navedenima u Prilogu II., uključujući posebno bespovratna sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo kakvu prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz takvih proizvoda ili za pružanje s time povezane tehničke pomoći, izravno ili neizravno, bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Rusiji ili, ako se ta pomoć odnosi na opremu ili tehnologije namijenjene upotrebi u Rusiji, bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u bilo kojoj drugoj zemlji.
4. Ako se izdavanje dozvola traži na temelju ovog članka stavka 2., članak 3. te osobito njegovi stavci 2. i 5. primjenjuju se mutatis mutandis.
Članak 5.
Zabranjena je izravna ili neizravna kupnja, prodaja, pružanje brokeringa ili pomoći u izdavanju ili drugo poslovanje s prenosivim vlasničkim papirima i instrumentima tržišta novca s rokom dospijeća koji prelazi 90 dana, izdanima nakon 1. kolovoza 2014. od strane:
(a)
velike kreditne institucije ili druge velike institucije s izričitom zadaćom promicanja konkurentnosti ruskog gospodarstva, njegove diversifikacije i poticanja ulaganja, s poslovnim nastanom u Rusiji s više od 50 % javnog vlasništva ili kontrole od 1. kolovoza 2014., kako je navedeno u Prilogu III.; ili
(b)
pravne osobe, subjekta ili tijela s poslovnim nastanom izvan Unije čija su vlasnička prava u opsegu većem od 50 % u vlasništvu subjekta iz Prilogua III.; ili
(c)
pravne osobe, subjekta ili tijela koji djeluju u ime ili prema uputama subjekta iz ovog stavka točke (b) ili koji je naveden u Prilogu III.
Članak 6.
1. Države članice i Komisija uzajamno se obavješćuju o mjerama poduzetima na temelju ove Uredbe te razmjenjuju sve druge bitne informacije koje su im na raspolaganju u vezi s ovom Uredbom, a osobito informacije:
(a)
u vezi s dozvolama izdanima u skladu s člankom 3.;
(b)
o poteškoćama u vezi s kršenjem i primjenom Uredbe te o presudama koje su donijeli nacionalni sudovi.
2. Države članice odmah obavješćuju jedna drugu te Komisiju o svim drugim relevantnim informacijama koje su im na raspolaganju, a koje bi mogle utjecati na djelotvornu provedbu ove Uredbe.
Članak 7.
Komisija je ovlaštena izmijeniti Prilog I. na temelju informacija koje dostave države članice.
Članak 8.
1. Države članice utvrđuju pravila o kaznama koje se primjenjuju na povrede odredaba ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Propisane kazne moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.
2. Države članice nakon stupanja na snagu ove Uredbe odmah obavješćuju Komisiju o pravilima iz stavka 1. te o svim naknadnim izmjenama.
Članak 9.
1. Države članice imenuju nadležna tijela iz ove Uredbe i navode ih na internetskim stranicama iz Priloga I. Države članice obavješćuju Komisiju o svim promjenama adresa svojih internetskih stranica iz Priloga I.
2. Države članice bez odgađanja nakon stupanja na snagu ove Uredbe obavješćuju Komisiju o svojim nadležnim tijelima, uključujući podatke za kontakt navedenih nadležnih tijela te o svim naknadnim izmjenama.
3. Kad se ovom Uredbom određuje obveza obavješćivanja Komisije, priopćavanja ili drugoga načina komuniciranja s Komisijom, za tu se komunikaciju koristi adresa i drugi podaci za kontakt koji su navedeni u Prilogu I.
Članak 10.
Djelovanja fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela ne podrazumijevaju nikakvu odgovornost s njihove strane ako nisu bili svjesni ili nisu imali razloga sumnjati da bi njihove aktivnosti mogle značiti kršenje mjera iz ove Uredbe.
Članak 11.
1. U vezi s ugovorima ili drugim transakcijama na čije su izvršenje izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično utjecale mjere uvedene ovom Uredbom, ne udovoljava se ni jednom zahtjevu, uključujući zahtjeve za odštetu ili druge zahtjeve te vrste, primjerice zahtjev za nadoknadu štete ili zahtjev na temelju jamstva, posebno zahtjev za produljenje ili plaćanje obveznice, jamstva ili odštete, u prvom redu financijskog jamstva ili financijske odštete, u bilo kojem obliku, ako ga zahtijevaju:
(a)
subjekti iz članka 5. točaka (b) ili (c) ili navedeni u Prilogu III.;
(b)
bilo koja druga osoba, subjekt ili tijelo iz Rusije;
(c)
bilo koja osoba, subjekt ili tijelo koje djeluje preko jedne od osoba, subjekata ili tijela iz ovog stavka točaka (a) ili (b) ili u njihovo ime.
2. U svakom postupku za izvršenje zahtjeva teret dokazivanja da ispunjavanje zahtjeva nije zabranjeno stavkom 1. leži na osobi koja traži izvršenje zahtjeva.
3. Ovaj članak ne dovodi u pitanje pravo osoba, subjekata i tijela iz stavka 1., na sudsko preispitivanje zakonitosti neizvršenja ugovornih obveza u skladu s ovom Uredbom.
Članak 12.
Zabranjeno je svjesno i namjerno sudjelovanje u aktivnostima čiji je cilj ili učinak zaobilaženje zabrana iz članaka 2., 4. i 5., uključujući i djelovanjem kao zamjena za subjekte iz članka 1.
Članak 13.
Ova se Uredba primjenjuje:
(a)
na području Unije;
(b)
u svim zrakoplovima i na svim plovilima koji su pod jurisdikcijom države članice;
(c)
na sve osobe na području ili izvan područja Unije koje su državljani neke od država članica;
(d)
na sve pravne osobe, subjekte ili tijela na području ili izvan područja Unije koji su osnovani ili uspostavljeni u skladu s pravom neke države članice;
(e)
na sve pravne osobe, subjekte ili tijela u vezi s bilo kojim poslom koji se u cijelosti ili djelomično odvija u Uniji.
Članak 11.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 31. srpnja 2014.