РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/253 НА КОМИСИЯТА
от 16 февруари 2015 година
за определяне на правилата относно вземането на проби и докладването съгласно Директива 1999/32/ЕО на Съвета по отношение на съдържанието на сяра в корабните горива
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 1999/32/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО (1), и по-специално член 6, параграф 1б и член 7, параграф 1а от нея,
като има предвид, че:
(1)
Икономически ефективното и съгласувано прилагане и привеждане в изпълнение на Директива 1999/32/ЕО има високо приоритетно значение за постигане на планираните в нея здравни и екологични ползи, произтичащи от намаление на емисиите на серен диоксид от корабоплаването, което би допринесло за равноправна конкуренция и за по-голяма устойчивост на морския транспорт.
(2)
С оглед реално да се прилагат членове 3а, 4а и 4б от Директива 1999/32/ЕО е необходимо държавите членки да осигурят извършването на достатъчно често и прецизно вземане на проби от корабните горива, които са в процес на доставяне до корабите или се използват на борда на корабите, включително и с инспекции на корабните дневници (log books) и разписките за доставено гориво (bunker delivery notes).
(3)
В член 6, параграф 1 от Директива 1999/32/ЕО се изисква от държавите членки да предприемат всички необходими мерки за проверка чрез вземане на проби на съдържанието на сяра в корабните горива, използвани за горене на борда на корабите в съответни морски зони и пристанища. В този контекст вземането на проби следва да се разбира в широкия смисъл на думата, като обхващащо всички методи за проверка на съответствието, посочени в член 6, параграф 1а, букви а), б) и в) от цитираната директива.
(4)
Вземането на веществени проби от корабни горива, използвани за удостоверяване на съответствието, следва да се извършва или чрез вземане и анализ на локална проба от горивоподаващата система на кораба, или чрез анализ на съответни съхранявани на борда пломбирани проби от бункерованото гориво.
(5)
Честотата на вземането на проби се определя въз основа на броя на отделните кораби, пристигащи в дадена държава членка, проверяването на корабната документация, използването на алтернативни техники за таргетиране с цел осигуряване на справедливо разпределяне на натоварването между държавите членки и на икономическа ефективност, както и въз основа на конкретни тревожни признаци (specific alerts) за отделни кораби.
(6)
Вземането на проби от корабни горива, които са в процес на доставяне до корабите, следва да е специално насочено към тези доставчици, за чиито корабни горива няколкократно е установено, че не са в съответствие със спецификацията, декларирана в разписката за доставено гориво, като се взема предвид и количеството корабни горива, търгувани от съответния доставчик.
(7)
С оглед Директива 1999/32/ЕО да се прилага по икономически ефективен начин, държавите членки следва да бъдат насърчени да спазват честотата на вземане на проби чрез избиране на кораби за проверка на съответствието въз основа на базиращи се на оценка на риска национални механизми за таргетиране или чрез използване на иновативни технологии за проверка на съответствието, както и да споделят събраната информация с други държави членки.
(8)
Като платформа за записване и обмен на информация за резултатите от отделните проверки на съответствието съгласно Директива 1999/32/ЕО ще служи специално предназначена за целта Информационна система на ЕС, която е разработена и се поддържа от Европейската агенция за морска безопасност, и която ще бъде на разположение на държавите членки от 1 януари 2015 г. Държавите членки следва да бъдат насърчени да използват системата, която може значително да допринесе за рационализиране и оптимизиране на оценката на съответствието с изискванията на горепосочената директива.
(9)
С оглед да не бъдат натоварвани с непропорционална административна тежест държавите членки, които нямат излаз на море, плаващите под техен флаг кораби или техните доставчици на корабни горива, някои разпоредби следва да не се прилагат за тези държави членки.
(10)
Във връзка с докладването следва да се има предвид най-доброто използване на всички разполагаеми и съответстващи на съвременното техническо равнище технологии, така че административната тежест да бъде сведена до възможния минимум, като в същото време се даде възможност за гъвкавост на тези държави членки, които биха предпочели да докладват по по-традиционен начин. Поради това държавите членки следва да имат възможност да използват Информационната система на ЕС при изпълнението на своите задължения за ежегодно докладване съгласно Директива 1999/32/ЕО.
(11)
Не по-рано от 1 януари 2016 г. и при условие че са налице общи споделени данни относно проверки на съответствието и проби във връзка с ограниченията за съдържанието на сяра, държавите членки могат да използват базиращия се на оценка на рисковете механизъм за таргетиране, включен в Информационната система на ЕС, с цел определяне на приоритетни обекти при проверяването на корабните горива по икономически ефективен начин.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 9, параграф 1 от Директива 1999/32/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
В настоящото решение са определени правилата относно вземането на проби и докладването съгласно Директива 1999/32/ЕО по отношение на съдържанието на сяра в корабните горива.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„работен резервоар“ („service tank“) означава резервоар, от който горивото се подава към машините и съоръженията с горивни процеси;
2)
„горивоподаваща система“ („fuel service system“) означава системата, която извършва разпределянето, филтрирането, пречистването и подаването на гориво от работните резервоари до машините и съоръженията с горивни процеси;
3)
„представител на кораба“ („ship's representative“) означава капитана на кораба или дежурния офицер, отговарящ за използваните корабни горива, за съответната документация и за съгласуване на алтернативно място на вземане на проба;
4)
„инспектор за сярата“ („sulphur inspector“) означава лице, надлежно оправомощено от компетентния орган на държава членка да проверява съответствието с изискванията съгласно Директива 1999/32/ЕО;
5)
„Информационна система на ЕС“ („Union information system“) означава система, използваща данните за влизанията в пристанища на отделни кораби, които се съдържат в мрежата SafeSeaNet - системата за управление на информация, създадена съгласно член 22а от Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) („SafeSeaNet“), с цел записване и обмен информация относно резултатите от отделни проверки на съответствието съгласно Директива 1999/32/ЕО, и която се поддържа от Европейската агенция за морска безопасност. Разработен е базиращ се на оценка на рисковете механизъм на ЕС за таргетиране въз основа на резултатите от отделни проверки на съответствието и съответните констатации съгласно Директива 1999/32/ЕО.
Член 3
Честота на вземането на проби от корабни горива, използвани на борда на корабите
1. Годишно държавите членки трябва да провеждат инспекции на корабните дневници и разписки за доставено гориво поне на 10 % от общия брой на отделните кораби, влизащи в пристанищата на съответните държави членки.
Общият брой на отделните кораби, влизащи в пристанищата на дадена държава членка, се определя като средна стойност на съответните бройки кораби през трите предходни години, отчетени в SafeSeaNet.
2. Считано от 1 януари 2016 г., трябва да се проверява също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива в следния процент от инспектираните кораби по параграф 1:
а)
40 % в държавите членки, които изцяло граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди (SECAs);
б)
30 % в държавите членки, които частично граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди;
в)
20 % в държавите членки, които не граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди.
Считано от 1 януари 2020 г., в държавите членки, които не граничат със зони за контрол на серни оксиди, трябва да се проверява също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива в 30 % от инспектираните кораби по параграф 1.
Държавите членки могат да спазват определената в настоящия параграф честота на проверките като избират проверяваните кораби въз основа на национален базиращ се на оценка на риска механизъм за таргетиране, както и на конкретни тревожни признаци за отделни кораби, докладвани в Информационната система на ЕС.
3. Изчисленият съгласно параграф 2 брой на отделните кораби, които трябва да се проверяват също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, може да бъде коригиран, но без да се намалява с повече от 50 %, било чрез:
а)
изваждане на броя на отделните кораби, за които се прави проверка за възможно несъответствие посредством използване на технологии за дистанционно мерене или на методи за анализ чрез бърза избирателна проверка (quick scan analysing methods);
б)
задаване на подходящ брой в случаите, при които проверките на документацията по параграф 1 се провеждат годишно на борда на поне 40 % от отделните кораби, влизащи в пристанищата на съответната държава членка.
Корекцията на броя на проверяваните кораби съгласно посоченото в букви а) и б) трябва да се докладва в Информационната система на ЕС.
4. Считано от 1 януари 2016 г., държавата членка може вместо да спазва посочената в параграфи 1, 2 и 3 честота, да прилага годишна честота на вземането на проби въз основа на базиращия се на оценка на риска механизъм на ЕС за таргетиране.
5. Настоящият член не се прилага за Чешката република, Люксембург, Унгария, Австрия и Словакия.
Член 4
Честота на вземането на проби от корабни горива, които са в процес на доставка към корабите
1. В съответствие с член 6, параграф 1а, буква б) от Директива 1999/32/ЕО и като се взема предвид количеството на доставяните корабни горива, държавите членки трябва да извършват вземане на проби и анализ на корабните горива, намиращи се в процес на доставка до корабите от тези регистрирани в съответната държава членка доставчици на корабни горива, за които е установено, че поне три пъти в дадена година са доставили гориво, несъответстващо на декларираната спецификация в разписката за доставено гориво, по данни съгласно Информационната система на ЕС или съгласно годишния доклад по член 7.
2. Настоящият член не се прилага за Чешката република, Люксембург, Унгария, Австрия и Словакия.
Член 5
Методи за вземане на проби за проверка на съдържанието на сяра в корабните горива, използвани на борда на корабите
1. В съответствие с член 3, в случаите при които се проверява съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива, държавите членки трябва да прилагат следния поетапен подход за вземане на проби и проверка на съответствието със стандартите за съдържанието на сяра:
а)
проверка на корабните дневници и на разписките за доставено гориво;
б)
както е уместно, един от следните начини за вземане на проба и анализ:
i)
анализ на съхраняваните на борда пломбирани проби от бункерованото гориво, придружаващи разписката за доставено гориво, които са взети в съответствие с Правило 18, алинеи 8.1 и 8.2 от Анекс VI към Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби (MARPOL);
ii)
вземане на борда на локална проба от корабните горива, предназначени за горене на борда, в съответствие с член 6, последвано от анализ.
2. При завършване на проверката за съдържанието на сяра и съответния анализ, инспекторът за сярата трябва да запише данните за конкретната инспекция на горивото и констатациите в съответствие с изисквания вид информация, съгласно посоченото в член 7, буква а).
Член 6
Вземане на локални проби на борда на корабите
1. Държавите членки трябва да вземат бордовата локална проба от корабно гориво посредством вземане на една или няколко локални проби от мястото, където е инсталиран кран за вземане на проби от горивото в горивоподаващата система, както е указано в схемата на тръбните инсталации или в устройствения план на кораба, и както е одобрено от флаговата администрация или от признатата организация, действаща от нейно име.
2. При отсъствие на място, описано в параграф 1, точката за вземане на проба трябва е от място, където е инсталиран кран за вземане на проби, и което трябва да отговаря на следните условия:
а)
да е достъпно по лесен и безопасен начин;
б)
да е съобразено с различните марки горива, използвани в машината/съоръжението с горивен процес;
в)
да е разположено по пътя на подаване на горивото от работния резервоар;
г)
да е толкова близо до машината/съоръжението с горивен процес, колкото това е възможно и безопасно, като се вземат предвид видовете горива, дебитът, температурата и налягането при избраната точка за вземане на проба;
д)
да е предложено от представителя на кораба и да е прието от инспектора за сярата.
3. Държавите членки могат да вземат локална проба от повече от едно място в горивоподаващата система с цел да определят дали няма взаимно замърсяване между отделните горива при отсъствие на напълно разделени горивоподващи системи, или в случай на схеми с няколко работни резервоара.
4. Държавите членки трябва да осигуряват събиране на локалната проба в такъв контейнер, от който да могат да се напълнят поне три бутилки за вземане на проби, които да са представителни за използваното корабно гориво.
5. Държавите членки трябва да предприемат мерки за осигуряване на следните действия:
а)
бутилките за вземане на проби да се пломбират от инспектора за сярата с уникален идентификационен знак, в присъствието на представителя на кораба;
б)
две бутилки за вземане на проби да се отнасят на брега за анализ;
в)
една бутилка за вземане на проби да остава при представителя на кораба за период от най-малко 12 месеца след датата на вземане на пробата.
Член 7
Информация, която трябва да се съдържа в годишния доклад
Годишният доклад, който се представя от държавите членки на Комисията относно съответствието със стандартите за съдържанието на сяра в корабните горива, трябва да съдържа поне следната информация:
а)
общия годишен брой и вида на несъответствията на измереното съдържание на сяра в проверените горива, включително размера на отделните несъответствия и средното съдържание на сяра, определено при вземането на проби и анализа;
б)
годишния общ брой на проверките на документи, включително на разписки за доставено гориво, мястото на бункероване на горивото, горивните дневници, корабните дневници, процедурите за преминаване към използване на друг вид гориво (fuel change-over procedures) и протоколите;
в)
твърдения за неразполагаемост на определени видове корабни горива съгласно посоченото в член 4а, параграф 5б от Директива 1999/32/ЕО, включително с данни за корабите, пристанището на бункероване и държавите членки, където е имало такава неразполагаемост, броят на такива твърдения, направени от същия кораб, и вида на неразполагаемото бункероване;
г)
информация за известията и протестните писма по отношение на съдържанието на сяра в горивата, подадени срещу доставчиците на корабни горива на тяхната територия;
д)
списък, съдържащ имената и адресите на всички доставчици на корабни горива в съответната държава членка;
е)
описание на използването на алтернативни методи за намаляване на емисиите, включително изпитания и непрекъснат мониторинг на емисиите, или използване на алтернативни горива и проверки на съответствието за непрекъснато постигане на намаление на емисиите на SOx, в съответствие с приложения I и II към Директива 1999/32/ЕО в корабите, плаващи под флага на съответната държава членка;
ж)
за съответните случаи, описание на националните базиращи се на оценка на риска механизми за таргетиране, включително на конкретни тревожни признаци, и използването и резултатите от дистанционно мерене и други налични технологии за определяне на отделни кораби за приоритетно проверяване на съответствието;
з)
общия брой и вид на инициираните процедури за нарушение, санкции, или и двете, и сумата на наложените от компетентния орган глоби както на операторите на кораби, така и на доставчици на корабни горива;
и)
следните данни за всеки отделен кораб, след като му е направена инспекция на корабните дневници и разписките за доставено гориво, или след вземането на проби, или след като са извършени и двете:
i)
данни за кораба, включително номер в Международната морска организация (IMO number), тип, възраст и тонаж на кораба;
ii)
отчети за вземането и анализа на проби, включително с данни за броя и вида на пробите, използваните методи за вземане на проби, и местата на вземане на проби за проверка на съответствието за типа кораб;
iii)
съответна информация за разписките за доставено гориво, мястото на бункероване на гориво, горивните дневници, корабните дневници, процедурите за преминаване към използване на друг вид гориво (fuel change-over procedures) и протоколите;
iv)
инициирани на национално ниво действия за правоприлагане и правни процедури, или санкции, или и двете, по отношение на този отделен кораб.
Член 8
Формат на доклада
1. Държавите членки могат да използват Информационната система на ЕС, в която да записват директно след съответната проверка всички конкретни данни и констатации от инспекцията, включително информация във връзка с вземането на проби.
2. Ако дадена държава членка използва Информационната система на ЕС за записване, обмен и споделяне на данни относно проверките на съответствието, тя може да използва годишната агрегирана компилация на данните за действията по правоприлагане, предоставяна от Информационната система на ЕС, за целите по изпълнение на своите задължения за докладване, посочени в член 7 от Директива 1999/32/ЕО.
3. Държавите членки, които не използват Информационната система на ЕС, трябва или да осигурят връзка между Информационната система на ЕС и своята национална система, която най-малкото да може да служи за попълване, в съответните случаи, на същите полета като тези в Информационната система на ЕС, или да докладват по електронен път по всички въпроси, посочени в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 16 февруари 2015 година.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE (EU) 2015/253
оd 16. veljače 2015.
o utvrđivanju pravila uzorkovanja i izvješćivanja u skladu s Direktivom Vijeća 1999/32/EZ za sadržaj sumpora u brodskim gorivima
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i o izmjeni Direktive 93/12/EEZ (1), a posebno njezin članak 6. stavak 1.b i članak 7. stavak 1.a,
budući da:
(1)
Troškovno učinkovita i usklađena primjena i provedba Direktive 1999/32/EZ od velike je važnosti za postizanje njome predviđenih zdravstvenih i ekoloških koristi od smanjenja emisija sumporovog dioksida iz brodova, a time i promicanje poštenog tržišnog natjecanja i veće održivosti pomorskog prometa.
(2)
Kako bi se učinkovito proveli članci 3.a, 4.a i 4.b Direktive 1999/32/EZ, potrebno je da države članice osiguraju dovoljno često i precizno uzorkovanje brodskih goriva koja se dostavljaju brodovima ili koja se upotrebljavaju u brodovima, uključujući preglede brodskih dnevnika i dostavnica za gorivo.
(3)
Člankom 6. stavkom 1. Direktive 1999/32/EZ od država članica se zahtijeva da poduzmu sve potrebne mjere kako bi se uzorkovanjem provjerio sadržaj sumpora u brodskim gorivima za izgaranje na brodu dok se brodovi nalaze u relevantnim morskim područjima i lukama. U tom kontekstu, uzorkovanje bi trebalo široko tumačiti na način da obuhvaća sve metode provjere sukladnosti iz članka 6. stavka 1.a točaka (a), (b) i (c) te Direktive.
(4)
Fizičko uzorkovanje brodskog goriva koje se koristi u svrhu provjere sukladnosti trebalo bi provoditi uzimanjem i analiziranjem nasumičnog uzorka goriva iz brodskog sustava opskrbe gorivom ili analiziranjem relevantnih zapečaćenih uzoraka goriva na brodu.
(5)
Učestalost uzorkovanja trebalo bi odrediti na temelju broja pojedinačnih brodova koji pristaju u državi članici, provjere brodske dokumentacije, upotrebe alternativnih tehnologija za ciljanu provjeru kako bi se osigurala pravedna raspodjela tereta među državama članicama te troškovne učinkovitosti, kao i posebnih upozorenja o pojedinačnim brodovima.
(6)
Uzorkovanje brodskih goriva pri njihovu dostavljanju brodovima trebalo bi biti usmjereno na dobavljače brodskih goriva za koje je u više navrata utvrđeno da dostavljaju gorivo koje nije u skladu sa specifikacijom navedenom na dostavnici za gorivo, uzimajući u obzir količinu brodskih goriva koje dobavljač stavlja na tržište.
(7)
Kako bi se Direktiva 1999/32/EZ provela na troškovno učinkovit način, trebalo bi potaknuti države članice da poštuju učestalost uzorkovanja biranjem brodova za provjeru sukladnosti goriva s pomoću nacionalnih mehanizmima za ciljanu provjeru na temelju rizika ili uporabom inovativnih tehnologija za provjeru sukladnosti, kao i da dijele prikupljene podatke s drugim državama članicama.
(8)
Posebni informacijski sustav Unije, koji je razvila i kojim upravlja Europska agencija za pomorsku sigurnost, a državama članicama je na raspolaganju od 1. siječnja 2015., trebao bi poslužiti kao platforma za bilježenje i razmjenu informacija o rezultatima pojedinačnih provjera sukladnosti na temelju Direktive 1999/32/EZ. Države članice trebalo bi poticati na korištenje tim sustavom, kojim se može znatno pridonijeti racionalizaciji i poboljšanju ocjene sukladnosti sa zahtjevima te Direktive.
(9)
Kako se ne bi nametnulo nerazmjerno administrativno opterećenje državama članicama bez obale, brodovima koji plove pod njihovim zastavama ili njihovim dobavljačima goriva, određene odredbe ne bi se trebale primjenjivati na te države članice.
(10)
Pri izvješćivanju bi trebalo uzeti u obzir najbolju upotrebu svih dostupnih i vrhunskih tehnologija tako da se administrativno opterećenje svede na najmanju moguću mjeru i istodobno omogući fleksibilnost državama članicama koje možda odaberu tradicionalniji način izvješćivanja. Države članice stoga imaju mogućnost korištenja informacijskim sustavom Unije kako bi ispunile relevantne obveze godišnjeg izvješćivanja u skladu s Direktivom 1999/32/EZ.
(11)
Najranije od 1. siječnja 2016. i podložno dostupnosti zajedničkih podataka o provjerama sukladnosti i uzorkovanju za sumpor, države članice mogu se koristiti mehanizmom za ciljanu provjeru na temelju rizika integriranim u informacijski sustav Unije za određivanje prioriteta pri provjerama brodskih goriva na troškovno učinkovit način.
(12)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora uspostavljenog u skladu s člankom 9. stavkom 1. Direktive 1999/32/EZ,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se odlukom utvrđuju pravila o metodama i učestalosti uzorkovanja kao i o izvješćivanju u skladu s Direktivom 1999/32/EZ za sadržaj sumpora u brodskim gorivima.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„spremnik” znači spremnik iz kojeg se crpi gorivo za strojeve za izgaranje loživog ulja;
2.
„sustav opskrbe gorivom” znači sustav s pomoću kojeg se gorivo iz spremnika distribuira, filtrira, pročišćava i odvodi u strojeve za izgaranje loživog ulja;
3.
„predstavnik broda” znači zapovjednik broda ili časnik koji je odgovoran za brodska goriva koja se upotrebljavaju, dokumentaciju i odobravanje alternativnog mjesta uzorkovanja goriva;
4.
„inspektor za sumpor” znači osoba koju je nadležno tijelo države članice propisno ovlastilo za provjeravanje sukladnosti s odredbama Direktive 1999/32/EZ;
5.
„informacijski sustav Unije” znači sustav koji se koristi podacima pojedinačnih brodova o pristajanju u lukama u okviru sustava SafeSeaNet, sustava za upravljanje informacijama osnovanog na temelju članka 22.a Direktive 2002/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) („SafeSeaNet”), za bilježenje i razmjenu informacija o rezultatima pojedinačnih provjera sukladnosti na temelju Direktive 1999/32/EZ, a njime upravlja Europska agencija za pomorsku sigurnost. Mehanizam Unije za ciljanu provjeru na temelju rizika razvija se na temelju tih rezultata pojedinačnih provjera sukladnosti i povezanih nalaza na temelju Direktive 1999/32/EZ.
Članak 3.
Učestalost uzorkovanja brodskih goriva koja se upotrebljavaju u brodovima
1. Države članice provode preglede brodskih dnevnika i dostavnica za gorivo na najmanje 10 % ukupnog broja pojedinačnih brodova koji pristaju u predmetnoj državi članici godišnje.
Ukupni broj pojedinačnih brodova koji pristaju u državi članici jednak je prosječnom broju brodova u tri prethodne godine prema izvješćima u sustavu SafeSeaNet.
2. Od 1. siječnja 2016. sadržaj sumpora u brodskim gorivima koja se upotrebljavaju u brodovima provjerava se i uzorkovanjem ili analizom ili obama navedenim postupcima na najmanje sljedećem postotku pregledanih brodova iz stavka 1.:
(a)
40 % za države članice koje u potpunosti graniče s područjima kontrole emisija SOx;
(b)
30 % za države članice koje dijelom graniče s područjima kontrole emisija SOx;
(c)
20 % za države članice koje ne graniče s područjima kontrole emisija SOx.
Od 1. siječnja 2020. u državama članicama koje ne graniče s područjima kontrole emisija SOx sadržaj sumpora u brodskim gorivima koja se upotrebljavaju u brodovima provjerava se i uzorkovanjem ili analizom ili obama navedenim postupcima na 30 % pregledanih brodova iz stavka 1.
Države članice mogu postupati u skladu s učestalošću postupaka navedenom u ovom stavku odabirom brodova na temelju nacionalnih mehanizama za ciljanu provjeru na temelju rizika i posebnih upozorenja o pojedinačnim brodovima prijavljenih u informacijskom sustavu Unije.
3. Broj pojedinačnih brodova za koje se također provode provjere uzorkovanjem ili analizom ili obama navedenim postupcima, a koji se izračunava u skladu sa stavkom 2., može se prilagoditi, ali ne smije se smanjiti za više od 50 % bilo:
(a)
oduzimanjem broja pojedinačnih brodova za koje se moguća nesukladnost provjerava tehnologijama daljinskog istraživanja ili metodama analize brzim skeniranjem; bilo
(b)
određivanjem prikladnog broja ako se provjere dokumenata u skladu sa stavkom 1. provode na najmanje 40 % pojedinačnih brodova koji pristaju u predmetnoj državi članici godišnje.
O prilagodbi iz točaka (a) i (b) izvješćuje se u informacijskom sustavu Unije.
4. Od 1. siječnja 2016., umjesto postupanja u skladu s godišnjom učestalošću postupaka utvrđenom u stavcima 1., 2. i 3., države članice mogu primjenjivati godišnju učestalost uzorkovanja na temelju mehanizma Unije za ciljanu provjeru na temelju rizika
5. Ovaj se članak ne primjenjuje na Češku, Luksemburg, Mađarsku, Austriju i Slovačku.
Članak 4.
Učestalost uzorkovanja brodskih goriva pri njihovu dostavljanju brodovima
1. U skladu s člankom 6. stavkom 1.a točkom (b) Direktive 1999/32/EZ te uzimajući u obzir količinu brodskih goriva koja se dostavljaju, države članice provode uzorkovanje i analizu brodskih goriva pri njihovu dostavljanju brodovima ako ih dostavljaju dobavljači brodskih goriva registrirani u toj državi članici za koje je u najmanje tri navrata u jednoj godini utvrđeno da dostavljaju gorivo koje nije u skladu sa specifikacijom navedenom na dostavnici za gorivo na temelju prijava u informacijskom sustavu Unije ili u godišnjem izvješću iz članka 7.
2. Ovaj se članak ne primjenjuje na Češku, Luksemburg, Mađarsku, Austriju i Slovačku.
Članak 5.
Metode uzorkovanja za provjeru sadržaja sumpora u brodskim gorivima koja se upotrebljavaju u brodovima
1. U skladu s člankom 3., ako se sadržaj sumpora u brodskim gorivima koja se upotrebljavaju u brodovima provjerava, države članice primjenjuju sljedeći pristup u fazama za uzorkovanje i provjeru sukladnosti sa standardima za sumpor:
(a)
pregled brodskih dnevnika i dostavnica za gorivo;
(b)
prema potrebi, jedno od sljedećih sredstava za uzorkovanje i analizu ili oba:
i.
analizu zapečaćenih uzoraka goriva koji se nalaze na brodovima i priloženi su dostavnici za gorivo, a uzeti su u skladu s pravilom 18. stavcima 8.1. i 8.2. Priloga VI. MARPOL-u;
ii.
nasumično uzorkovanje brodskih goriva za izgaranje na brodu koje se provodi na brodu u skladu s člankom 6., uz popratnu analizu.
2. Na završetku provjere i analize sadržaja sumpora inspektor bilježi pojedinosti o pregledu i nalazima za određeno gorivo, u skladu s traženom vrstom podataka iz članka 7. točke (a).
Članak 6.
Nasumično uzorkovanje na brodu
1. Države članice provode nasumično uzorkovanje brodskih goriva na brodu uzimanjem jednog ili više nasumičnih uzoraka na mjestu gdje je ugrađen ventil za uzimanje uzoraka iz sustava opskrbe gorivom, kako je označeno na brodskom cjevovodu ili planu broda i kako je odobrila uprava države pod čijom zastavom brod plovi ili priznata organizacija koja djeluje u njezino ime.
2. Ako nema mjesta iz stavka 1., mjesto uzorkovanja goriva je mjesto na kojemu je ugrađen ventil za uzimanje uzoraka i koje ispunjava sve sljedeće uvjete:
(a)
lako je i sigurno dostupno;
(b)
prikladno je za različite kategorije goriva koje se upotrebljavaju u stroju za izgaranje loživog ulja;
(c)
nalazi se iza odvoda goriva iz spremnika;
(d)
nalazi se u najvećoj mogućoj i sigurnoj blizini dovoda goriva u stroj za izgaranje loživog ulja, uzimajući u obzir vrstu goriva, brzinu protoka, temperaturu i tlak iza odabranog mjesta uzorkovanja;
(e)
predložio ga je predstavnik broda i odobrio inspektor za sumpor.
3. Države članice mogu uzeti nasumični uzorak na više od jednog mjesta u sustavu opskrbe gorivom kako bi se utvrdilo dolazi li do unakrsne kontaminacije goriva ako sustavi opskrbe gorivom nisu potpuno odvojeni ili ako postoji više spremnika.
4. Države članice osiguravaju da se uzorak prikuplja u spremniku za uzorke iz kojeg se mogu napuniti najmanje tri boce uzorka reprezentativne za brodsko gorivo koje se upotrebljava.
5. Države članice poduzimaju mjere kojima osiguravaju sljedeće:
(a)
da boce za uzorke zapečati inspektor za sumpor jedinstvenom identifikacijskom oznakom u prisutnosti predstavnika broda;
(b)
da se dvije boce uzorka odnesu na kopno na analizu;
(c)
da jednu bocu uzorka čuva predstavnik broda tijekom razdoblja od najmanje 12 mjeseci od datuma uzimanja uzorka.
Članak 7.
Podaci koje je potrebno navesti u godišnjem izvješću
Godišnje izvješće koje države članice podnose Komisiji o sukladnosti sa standardima za sumpor za brodska goriva mora sadržavati najmanje sljedeće podatke:
(a)
ukupni godišnji broj i vrstu nesukladnosti izmjerenog sadržaja sumpora u ispitanom gorivu, uključujući razmjer pojedine nesukladnosti sadržaja sumpora i prosječni sadržaj sumpora određen nakon uzorkovanja i analize;
(b)
ukupni godišnji broj provjera dokumenata, uključujući dostavnice za gorivo, mjesto opskrbe gorivom, naftne dnevnike, brodske dnevnike, postupke promjene goriva i evidenciju;
(c)
navode o nedostupnosti brodskih goriva iz članka 4.a stavka 5.b Direktive 1999/32/EZ, uključujući pojedinosti o brodu, luku i države članice u kojima gorivo nije bilo dostupno, broj navoda o nedostupnosti koje je podnio predmetni brod i vrstu nedostupnog goriva;
(d)
obavijesti i protestna pisma o sadržaju sumpora u gorivima dobavljača brodskih goriva na njihovu državnom području;
(e)
popis imena i adresa svih dobavljača brodskih goriva u predmetnoj državi članici;
(f)
opis upotrebe alternativnih metoda za smanjenje emisija, uključujući pokuse i trajni nadzor emisija, ili alternativnih goriva i provjera sukladnosti za trajno smanjivanje SOx u skladu s prilozima I. i II. Direktivi 1999/32/EZ za brodove koji plove pod zastavom predmetne države članice;
(g)
ako postoje, opis nacionalnih mehanizama za ciljanu provjeru na temelju rizika, uključujući posebna upozorenja, te upotrebe i ishoda daljinskog istraživanja i drugih dostupnih tehnologija za određivanje prioriteta u smislu pojedinačnih brodova za provjeru sukladnosti;
(h)
ukupni broj i vrstu pokrenutih postupaka zbog povrede obveza ili kazni ili i postupaka i kazni, iznos novčanih kazni koje je nadležno tijelo odredilo i operaterima brodova i dobavljačima brodskih goriva;
(i)
za svaki pojedinačni brod, nakon pregleda njegovih dnevnika i dostavnica za gorivo ili uzorkovanja ili obaju postupaka:
i.
pojedinosti o brodu, uključujući IMO broj, vrstu, starost i tonažu broda;
ii.
izvješća o uzorkovanju i analizi, uključujući broj i vrstu uzoraka, metode uzorkovanja i mjesta uzorkovanja, za provjeru sukladnosti vrste broda;
iii.
relevantne podatke o dostavnicama za gorivo, mjestu opskrbe gorivom, naftnim dnevnicima, brodskim dnevnicima, postupcima promjene goriva i evidenciji;
iv.
provedbene mjere i pravne postupke pokrenute na nacionalnoj razini ili kazne za predmetni brod ili oboje.
Članak 8.
Oblik izvješća
1. Države članice mogu se koristiti informacijskim sustavom Unije kako bi odmah nakon provjere unijele u sustav sve bitne pojedinosti o pregledu i nalaze za pojedino gorivo, uključujući podatke o uzorkovanju.
2. Država članica koja se koristi informacijskim sustavom Unije za unos, razmjenu i dijeljenje podataka o provjeri sukladnosti može se koristiti godišnjom zbirkom provedbenih mjera koja je dostupna u informacijskom sustavu Unije kako bi ispunila svoje obveze izvješćivanja utvrđene u članku 7. Direktive 1999/32/EZ.
3. Države članice koje se ne koriste informacijskim sustavom Unije moraju osigurati vezu između informacijskog sustava Unije i svojih nacionalnih sustava, u kojima se mogu bilježiti barem jednaka polja s podacima kao i u informacijskom sustavu Unije, ili podnositi elektronička izvješća o svim stavkama iz članka 7.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. veljače 2015.