РЕШЕНИЕ № 940/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 17 декември 2014 година
относно режима за облагане с данък „octroi de mer“ в най-отдалечените френски региони
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите на Договора, които се прилагат по отношение на най-отдалечените региони на Съюза, част от които са отвъдморските департаменти на Франция, по принцип не допускат каквато и да било разлика в данъчното облагане между местните продукти и тези, които са с произход от континентална Франция или от останалите държави членки. В член 349 от Договора се предвижда обаче възможност за въвеждане на специфични мерки в полза на тези региони поради наличието на постоянни неблагоприятни условия, които оказват въздействие върху икономическото и социалното положение на най-отдалечените региони.
(2)
Тези специфични мерки трябва да са съобразени с особените характеристики и ограничения на най-отдалечените региони, без да се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително по отношение на вътрешния пазар и общите политики. Трайният характер и съчетанието на неблагоприятните условия в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора (отдалечеността, зависимостта от суровини и енергия, необходимостта от поддържане на по-големи складови наличности, малкият размер на местния пазар в съчетание със слабо развита износна дейност и др.) водят до повишаване на производствените разходи, а оттам - и на себестойността на продуктите местно производство, които в отсъствието на специфични мерки биха били по-малко конкурентоспособни в сравнение с произведените на друго място продукти, дори като се вземат предвид разходите за транспорт до френските отвъдморски департаменти. Следователно това би затруднило запазването на местното производство. Поради това е необходимо да се предприемат специфични мерки за подкрепа на местната промишленост посредством подобряване на нейната конкурентоспособност. Съгласно Решение 2004/162/ЕО на Съвета (1) за възстановяване на конкурентоспособността на продукти местно производство Франция има право да прилага до 31 декември 2014 г. пълно или частично освобождаване от данък „octroi de mer“ за определени продукти, които са произведени в най-отдалечените френски региони Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, а от 1 януари 2014 г. и в Майот. В приложението към посоченото решение се съдържа списък на продуктите, по отношение на които може да се прилага пълно или частично освобождаване от данък. Разликата в данъчното облагане на продуктите местно производство и другите продукти не може да надхвърля 10, 20 или 30 процентни пункта в зависимост от конкретния продукт.
(3)
Франция поиска запазването след 1 януари 2015 г. на механизъм, подобен на предвидения в Решение 2004/162/ЕО. Тя посочи, че изброените по-горе неблагоприятни условия са с постоянен характер, че данъчният режим, предвиден в Решение 2004/162/ЕО, е позволил да се запази, а в някои случаи - и да се развие местното производство, като не създава преимущество за подпомаганите предприятия, доколкото като цяло вносът на продукти, които са предмет на диференцирано данъчно облагане, е продължил да нараства.
(4)
Франция е съобщила на Комисията за всеки един от съответните най-отдалечени региони (Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника, Майот и Реюнион) пет серии от списъци на продукти, за които тя предлага прилагането на диференцирано данъчно облагане в размер на 10, 20 или 30 процентни пункта в зависимост от това дали са местни продукти, или не. Режимът не се прилага за френския най-отдалечен регион Сен Мартен.
(5)
С настоящото решение се прилагат разпоредбите на член 349 от Договора и на Франция се разрешава да прилага диференцирано данъчно облагане по отношение на продукти, за които е доказано на първо място наличието на местно производство, на второ - наличието на значително въвеждане на стоки (включително от континентална Франция и други държави членки), което може да възпрепятства запазването на местното производство, и на последно - наличието на допълнителни разходи, които увеличават себестойността на местното производство спрямо продуктите, произведени на друго място, и които застрашават конкурентоспособността на продуктите местно производство. Разрешената разлика в данъчното облагане не следва да надвишава обоснованите допълнителни разходи. Прилагането на тези принципи ще позволи прилагането на разпоредбите на член 349 от Договора, доколкото това е необходимо, без да се създава необосновано преимущество за местното производство, за да не се влошават целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително поддържането на конкуренция без нарушения на вътрешния пазар и политиките на държавна помощ.
(6)
С цел да се опростят задълженията на малките предприятия, посоченото пълно или частично освобождаване от данък следва да се прилага за всички оператори с годишен оборот от най-малко 300 000 EUR. Операторите, чийто годишен оборот е под този праг, не следва да подлежат на облагане с данък „octroi de mer“, но в противовес на това нямат право на приспадане на данъка за предходни доставки.
(7)
Освен това съгласуваността на правния ред на Съюза изисква изключване на прилагането на разлика в данъчното облагане за хранителни продукти, за които се предоставят помощите, предвидени в глава III от Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2). Целта на тази разпоредба е да не се допусне ефектът от финансовата помощ за селското стопанство, предоставяна чрез специфичния режим на снабдяване, да бъде намален или заличен чрез облагане на субсидираните продукти с по-висок данък „octroi de mer“.
(8)
Целите за подкрепа на социално-икономическото развитие на френските отвъдморски департаменти, предвидени в Решение 2004/162/ЕО, се потвърждават от изискванията относно целите на данъка „octroi de mer“. Включването на приходите от данъка „octroi de mer“ в ресурсите на икономическата и данъчната система на френските отвъдморски департаменти и тяхното използване в стратегия за икономическо и социално развитие на френските отвъдморски департаменти, включително за популяризиране на местните дейности, представлява правно задължение.
(9)
Необходимо е срокът на прилагане на Решение 2004/162/ЕО да се удължи с 6 месеца до 30 юни 2015 г. Този срок ще даде на Франция възможност да транспонира настоящото решение в националното си право.
(10)
Срокът на действие на режима се определя на пет години и шест месеца до 31 декември 2020 г. Това е датата, на която също така изтича срокът на прилагане на действащите насоки за националната регионална помощ. При все това ще бъде необходимо първо да се направи оценка на резултатите от прилагането на този режим. Съответно най-късно до 31 декември 2017 г. Франция следва да представи доклад за прилагането на въведения данъчен режим, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за поддържането, насърчаването и развитието на местните стопански дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони. Целта на доклада следва да бъде да се провери дали данъчните предимства, предоставени от Франция на продуктите местно производство, не надхвърлят строго необходимото и дали те са все още необходими и пропорционални. Освен това докладът следва да съдържа анализ на въздействието на въведения режим върху равнището на цените в най-отдалечените френски региони. Въз основа на този доклад Комисията следва да предостави на Съвета доклад и при необходимост предложение за адаптиране на разпоредбите на настоящото решение с оглед на направените констатации.
(11)
Необходимо е настоящото решение да се прилага от 1 юли 2015 г., за да се избегне правният вакуум.
(12)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от Договора.
(13)
Настоящото решение има за цел установяването на правна рамка за данъка „octroi de mer“ от 1 януари 2015 г. Предвид неотложния характер на въпроса следва да се допусне изключение от осемседмичния срок, предвиден в член 4 от Протокол № 1 относно ролята на националните парламенти в Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от членове 28, 30 и 110 от Договора на Франция се разрешава да прилага до 31 декември 2020 г. пълно или частично освобождаване от данъка „octroi de mer“ за изброените в приложението продукти, които са местно производство на Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника, Майот и Реюнион в качеството им на най-отдалечени региони по смисъла на член 349 от Договора.
Това пълно или частично освобождаване от данъка трябва да се включи в стратегията за икономическо и социално развитие на съответните най-отдалечени региони при отчитане на съответната рамка на Съюза и да способства за насърчаване на местните дейности, без при това да води до влошаване на условията на обмен до степен, която противоречи на общия интерес.
2. В сравнение с данъчните ставки, прилагани за подобни продукти, които не са с произход от съответните най-отдалечени региони, прилагането на пълното или частичното освобождаване от данъка, предвидено в параграф 1, не може да доведе до различия, които надвишават:
а)
10 процентни пункта за продуктите, посочени в част А от приложението;
б)
20 процентни пункта за продуктите, посочени в част Б от приложението;
в)
30 процентни пункта за продуктите, посочени в част В от приложението.
Франция гарантира, че пълното или частичното освобождаване от данъка, прилагано по отношение на продуктите, посочени в приложението, не превишава процента, който е строго необходим за запазване, насърчаване и развитие на местните стопански дейности.
3. Франция прилага пълното или частичното освобождаване от данъка, посочено в параграфи 1 и 2, по отношение на операторите с годишен оборот от най-малко 300 000 EUR. Всички оператори, чийто годишен оборот е под този праг, не подлежат на облагане с данък „octroi de mer“.
Член 2
Френските органи прилагат по отношение на продуктите, които са ползвали специфичния режим на снабдяване, предвиден в глава III от Регламент (ЕС) № 228/2013, същия данъчен режим като този, който прилагат за продуктите местно производство.
Член 3
1. Франция съобщава незабавно на Комисията информацията за данъчния режим, посочен в член 1.
2. До 31 декември 2017 г. Франция представя на Комисията доклад за прилагането на данъчния режим, посочен в член 1, в който се посочва въздействието на предприетите мерки и техният принос за поддържането, насърчаването и развитието на местните стопански дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони.
Въз основа на този доклад Комисията представя на Съвета доклад и при необходимост, предложение за адаптиране на разпоредбите на настоящото решение.
Член 4
В член 1, параграф 1 от Решение 2004/162/ЕО датата „31 декември 2014 г.“ се заменя с датата „30 юни 2015 г.“
Член 5
Членове 1 - 3 се прилагат от 1 юли 2015 г.
Член 4 се прилага от 1 януари 2015 г.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2014 година.
ODLUKA VIJEĆA br. 940/2014/EU
od 17. prosinca 2014.
o porezu „octroi de mer” u najudaljenijim francuskim regijama
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 349.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Odredbama Ugovora koje se primjenjuju na najudaljenije regije Unije, uključujući francuske prekomorske departmane, u načelu se ne dopušta razlika u oporezivanju između lokalnih proizvoda i proizvoda iz matične Francuske ili ostalih država članica. Međutim, člankom 349. Ugovora predviđa se mogućnost uvođenja posebnih mjera za te regije zbog postojanja stalnih poteškoća koja utječu na gospodarske i socijalne uvjete najudaljenijih regija.
(2)
Takvim se posebnim mjerama moraju uzeti u obzir posebne značajke i ograničenja tih regija, ali bez ugrožavanja cjelovitosti i dosljednosti pravnog poretka Unije, uključujući unutarnje tržište i zajedničke politike. Stalnost i kombinacija poteškoća s kojima se suočavaju najudaljenije regije Unije kako je navedeno u članku 349. Ugovora, a među kojima su udaljenost, ovisnost o sirovinama i energiji, obveza stvaranja većih zaliha, malo lokalno tržište s niskom razinom izvozne djelatnosti itd., podrazumijevaju veće troškove proizvodnje, a stoga i veću proizvodnu cijenu robe proizvedene lokalno, koja bez posebnih mjera ne bi bila jednako konkurentna kao roba proizvedena drugdje, čak i uzimajući u obzir trošak prijevoza potonje u francuske prekomorske departmane. Time bi se otežalo održavanje lokalne proizvodnje. Potrebno je primijeniti posebne mjere kako bi se poboljšanjem njezine konkurentnosti ojačala lokalna industrija. Odlukom Vijeća 2004/162/EZ (1) Francuskoj se do 31. prosinca 2014. dopušta primjena izuzeća od poreza „octroi de mer” ili njegova smanjenja za određene proizvode koji su proizvedeni u najudaljenijim francuskim regijama Guadeloupeu, Francuskoj Gvajani, Martiniku, Reunionu i, od 1. siječnja 2014., Mayotteu. Prilog toj odluci sadržava popis proizvoda na koje se mogu primjenjivati izuzeća od poreza ili smanjenja poreza. Razlika između oporezivanja proizvoda proizvedenih lokalno i oporezivanja ostalih proizvoda ne smije prelaziti 10, 20 ili 30 postotnih bodova, ovisno o proizvodu.
(3)
Francuska je zatražila zadržavanje sustava sličnog onom iz Odluke 2004/162/EZ i nakon 1. siječnja 2015. Ona ističe da su gore navedene poteškoće stalne, da je režimom oporezivanja predviđenim Odlukom 2004/162/EZ omogućeno zadržavanje, a u nekim slučajevima i razvoj lokalne proizvodnje te da taj režim ne daje prednost trgovačkim društvima korisnicima jer uvoz proizvoda na koje se primjenjuje diferencirano oporezivanje, globalno gledano, neprestano raste.
(4)
Francuska je za svaku predmetnu najudaljeniju regiju (Guadeloupe, Francusku Gvajanu, Martinik, Mayotte i Reunion), dostavila pet nizova popisa proizvoda za koje predlaže primjenu diferenciranog oporezivanja u iznosu od 10, 20 ili 30 postotnih bodova, ovisno o tome jesu li proizvodi proizvedeni lokalno. To se ne odnosi na najudaljeniju francusku regiju Sveti Martin.
(5)
Ovom se Odlukom provode odredbe članka 349. Ugovora i Francuskoj dopušta primjena diferenciranog oporezivanja na proizvode za koje je kao prvo dokazano postojanje lokalne proizvodnje, zatim, kao drugo, postojanje znatnog uvoza robe (uključujući iz matične Francuske i ostalih država članica) koji može ugroziti održavanje lokalne proizvodnje i, kao treće, postojanje dodatnih troškova koji povećavaju cijenu lokalne proizvodnje u usporedbi s proizvodima koji su drugdje proizvedeni, smanjujući time konkurentnost lokalno proizvedenih proizvoda. Dopušteno diferencirano oporezivanje ne bi smjelo prekoračiti dokazane dodatne troškove. Primjenom tih načela omogućila bi se provedba odredaba iz članka 349. Ugovora bez prekoračivanja onoga što je potrebno i bez stvaranja neopravdane prednosti u korist lokalne proizvodnje kako se ne bi ugrozila cjelovitost i dosljednost pravnog poretka Unije, uključujući očuvanje nenarušenog tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu i politika državnih potpora.
(6)
Kako bi se malim poduzećima obveze pojednostavnile, izuzećima ili smanjenjima poreza trebali bi biti obuhvaćeni svi gospodarski subjekti čiji je godišnji promet jednak ili veći od 300 000 EUR. Gospodarski subjekti čiji je godišnji promet niži od tog praga ne bi trebali podlijegati plaćanju poreza „octroi de mer”, ali zauzvrat oni ne smiju odbiti prethodno plaćeni iznos tog poreza.
(7)
Na sličan način, dosljednost sa zakonodavstvom Unije znači odbacivanje primjene diferencijalnog oporezivanja za sve prehrambene proizvode za koje se dodjeljuju potpore predviđene poglavljem III. Uredbe (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i Vijeća. (2) Tom se odredbom sprečava da se pojačanim oporezivanjem proizvoda subvencioniranih porezom „octroi de mer” poništi ili umanji učinak financijske potpore poljoprivredi uvedene posebnim režimom opskrbe.
(8)
Ciljevi potpore društvenom i gospodarskom razvoju francuskih prekomorskih departmana, koji su već predviđeni Odlukom 2004/162/EZ, potvrđuju se zahtjevima u pogledu svrhe poreza „octroi de mer”. Uključivanje prihoda od poreza „octroi de mer” u sredstva gospodarskog i poreznog režima francuskih prekomorskih departmana i njihova namjena strategiji gospodarskog i društvenog razvoja francuskih prekomorskih departmana koja uključuje potporu za promicanje lokalnih djelatnosti pravna je obveza.
(9)
Potrebno je produljiti razdoblje primjene Odluke 2004/162/EZ za šest mjeseci, do 30. lipnja 2015. To bi razdoblje omogućilo Francuskoj da u svoje nacionalno pravo prenese ovu Odluku.
(10)
Režim se treba primjenjivati pet godina i šest mjeseci, do 31. prosinca 2020., kada se postojeće smjernice u području regionalnih državnih potpora također prestaju primjenjivati. Međutim, najprije će trebati procijeniti rezultate primjene tog mehanizma. Stoga bi Francuska do 31. prosinca 2017. trebala dostaviti izvješće o primjeni uvedenog režima oporezivanja kako bi se provjerio učinak poduzetih mjera i njihov doprinos održavanju, promicanju i razvoju lokalnih gospodarskih djelatnosti, vodeći računa o poteškoćama s kojima se suočavaju najudaljenije regije. Izvješćem bi se trebalo provjeriti prelaze li porezne olakšice koje je Francuska odobrila za lokalno proizvedene proizvode ono što je nužno te jesu li te olakšice i dalje potrebne i proporcionalne. Izvješće bi također trebalo sadržavati analizu učinka uvedenog režima u pogledu cijena u najudaljenijim francuskim regijama. Na temelju tog izvješća Komisija bi Vijeću trebala dostaviti izvješće i, prema potrebi, prijedlog prilagodbe odredaba ove Odluke s obzirom na zaključke.
(11)
Kako bi se izbjegla pravna praznina, ova se Odluka treba primjenjivati od 1. srpnja 2015.
(12)
Ovom se Odlukom ne dovodi u pitanje moguća primjena članaka 107. i 108. Ugovora.
(13)
Svrha je ove Odluke utvrditi pravni okivr za porez „octroi de mer” od 1. siječnja 2015. S obzirom na hitnost, trebalo bi predvidjeti iznimku od osmotjednog razdoblja utvrđenog člankom 4. Protokola br. 1 o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Odstupajući od članaka 28., 30 i 110. Ugovora, Francuskoj se do 31. prosinca 2020. dopušta primjena izuzeća od poreza „octroi de mer” ili smanjenja poreza „octroi de mer” u pogledu proizvoda navedenih u Prilogu koji su lokalno proizvedeni u Guadeloupeu, Francuskoj Gvajani, Martiniku, Mayotteu i Reunionu kao najudaljenijim regijama u smislu članka 349. Ugovora.
Ta izuzeća ili smanjenja moraju biti u skladu sa strategijom gospodarskog i društvenog razvoja predmetnih najudaljenijih regija, uzimajući u obzir okvir Unije, te doprinijeti promicanju lokalnih djelatnosti i pritom ne utjecati negativno na trgovinske uvjete u mjeri u kojoj je to suprotno zajedničkom interesu.
2. U odnosu na porezne stope koje se primjenjuju na slične proizvode koji nisu podrijetlom iz predmetnih najudaljenijih regija, primjenom potpunih izuzeća ili smanjenja iz stavka 1. ne smiju nastati razlike veće od:
(a)
deset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom A Priloga;
(b)
dvadeset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom B Priloga;
(c)
trideset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom C Priloga.
Francuska se obvezuje osigurati da izuzeća ili smanjenja koja se primjenjuju na proizvode navedene u Prilogu ne prelaze postotak koji je nužan za održavanje, promicanje i razvoj lokalnih gospodarskih djelatnosti.
3. Francuska primjenjuje izuzeća ili smanjenja poreza iz stavaka 1. i 2. na gospodarske subjekte kojima je godišnji prihod jednak ili veći od 300 000 EUR. Svi gospodarski subjekti kojima su godišnji prihodi niži od tog praga ne podliježu porezu „octroi de mer”
Članak 2.
U pogledu proizvoda na koje je primijenjen poseban režim opskrbe na temelju poglavlja III. Uredbe (EU) br. 228/2013, francuska tijela primjenjuju isti režim oporezivanja kao i za lokalno proizvedene proizvode.
Članak 3.
1. Francuska odmah obavješćuje Komisiju o režimima oporezivanja iz članka 1.
2. Francuska do 31. prosinca 2017. Komisiji podnosi izvješće o primjeni režima oporezivanja iz članka 1. u kojem se navodi učinak poduzetih mjera i njihov doprinos održavanju, promicanju i razvoju lokalnih gospodarskih djelatnosti, vodeći računa o poteškoćama s kojima se suočavaju najudaljenije regije.
Na temelju tog izvješća Komisija dostavlja izvješće Vijeću i prema potrebi prijedlog za prilagodbu odredaba ove Odluke.
Članak 4.
U članku 1. stavku 1. Odluke 2004/162/EZ, datum „31. prosinca 2014.” zamjenjuje se datumom „30. lipnja 2015.”
Članak 5.
Članci od 1. do 3. primjenjuju se od 1. srpnja 2015.
Članak 4. primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
Članak 6.
Ova je Odluka upućena Francuskoj Republici.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2014.