РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1042/2013 НА СЪВЕТА
от 7 октомври 2013 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 по отношение на мястото на доставка на услуги
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 397 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2006/112/ЕО, считано от 1 януари 2015 г. всички далекосъобщителни услуги, услуги по радио- и телевизионно излъчване и услуги, извършвани по електронен път, доставени на данъчно незадължено лице, се облагат с данъци в държавата членка, в която клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене, независимо от мястото на установяване на данъчно задълженото лице, което доставя тези услуги. Повечето други услуги, доставени на данъчно незадължено лице, продължават да се облагат в държавата членка, в която е установен доставчикът.
(2)
За да се определи кои услуги трябва да бъдат облагани в държавата членка на клиента, е от съществено значение да се дадат определения за далекосъобщителни услуги, услуги по радио- и телевизионно излъчване и услуги, извършвани по електронен път. По-специално следва да бъде изяснено понятието „услуги за радио- и телевизионно излъчване“, въз основа на определенията в Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2).
(3)
За повече яснота сделките, идентифицирани като услуги, извършвани по електронен път, са изброени в Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 на Съвета (3), без списъкът да е изчерпателен. Следва списъкът да се актуализира и да се изготвят подобни списъци за далекосъобщителните услуги и услугите за радио- и телевизионно излъчване.
(4)
Необходимо е да се определи кой е доставчикът за целите на облагането с данъка върху добавената стойност (ДДС), когато услугите, извършвани по електронен път или телефонните услуги, предоставяни чрез Интернет, се предоставят на клиента чрез далекосъобщителни мрежи или чрез интерфейс или портал.
(5)
За да се осигури еднакво прилагане на правилата за определяне на мястото на доставка на услуги по отдаване под наем на превозни средства и мястото на доставка на далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване и услуги, извършвани по електронен път, е необходимо да се определи къде следва да се счита за установено данъчно незадълженото юридическо лице.
(6)
За да се определи кой е платец на ДДС за доставка на далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, и като се вземе предвид, че мястото на облагане е едно и също, независимо от това дали клиентът е данъчно задължено или данъчно незадължено лице, доставчикът следва да е в състояние да определи статуса на клиента единствено въз основа на това дали клиентът съобщава своя индивидуален идентификационен номер за целите на ДДС. В съответствие с общите правила този статус трябва да се измени, ако впоследствие клиентът направи такова съобщение. Ако не бъде получено такова съобщение, следва доставчикът да остане платец на ДДС.
(7)
Когато данъчно незадължено лице е установено в повече от една държава или има постоянен адрес в една държава, но обичайното му местоживеене е в друга, приоритет се дава на мястото, което осигурява най-добре данъчното облагане в мястото на действителното потребление. За да се избегнат конфликти между държавите членки във връзка с юрисдикцията, следва да бъде уточнено мястото на действителното потребление.
(8)
Следва да се установят правила за изясняване на данъчното третиране на доставката на услуги по отдаване под наем на превозни средства и на далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване и услуги, извършвани по електронен път на данъчно незадължено лице, чието място на установяване, постоянен адрес или обичайно местоживеене е практически невъзможно да се определи или не може да се определи със сигурност. Уместно е тези правила да се основават на презумпции.
(9)
Когато има информация, позволяваща да се определи действителното място, където клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене, е необходимо да се предвиди оборване на презумпцията.
(10)
В определени случаи обаче, когато услугата има характер на изключение, обичайно засяга малки суми и изисква физическото присъствие на клиента, като доставката на далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, в зона с безжична локална мрежа или интернет кафе, или обичайно не включва издаване на квитанции за плащане или други доказателства за предоставената услуга, какъвто е случаят с телефонните кабини, предоставянето и проверката на доказателства във връзка с мястото на установяване на клиента, неговия постоянен адрес или обичайно местоживеене биха довели до прекомерна тежест или биха могли да създадат проблеми със защитата на данните.
(11)
Доколкото данъчното третиране на доставката на услуги по отдаване под наем на превозни средства и далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване и услуги, извършвани по електронен път, доставени на данъчно незадължено лице, зависи от това къде клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене, е необходимо да се изясни за случаите, за които няма установени специални презумпции или с оглед възможността за оборване на презумпциите, с какви доказателства доставчикът следва да разполага за да определи местоположението на клиента. За тази цел следва да се изготви примерен, неизчерпателен списък на доказателствата.
(12)
С цел да се осигури еднакво данъчно третиране на доставките на услуги, свързани с недвижими имоти, трябва да се даде определение на понятието „недвижими имоти“. Следва да се определи близостта, която се изисква, за да се счита, че съществува връзка с недвижими имоти, и следва да се изготви неизчерпателен списък с примери за сделки, идентифицирани като услуги, свързани с недвижими имоти.
(13)
Необходимо е също така да се изясни данъчното третиране на доставката на услуги, с които на разположение на клиента се предоставя оборудване с оглед извършване на строителни работи по недвижими имоти.
(14)
По практически съображения следва да се поясни, че далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, предоставени от данъчно задължено лице, което действа от свое име, във връзка с осигуряването на настаняване в хотелиерския сектор или в секторите с подобна функция, следва да се разглеждат за целите на определянето на мястото на доставка като предоставени на тези места.
(15)
В съответствие с Директива 2006/112/ЕО достъпът до културни, художествени, спортни, научни, образователни, развлекателни или други подобни събития трябва при всички случаи да се облага на мястото, където фактически се провеждат тези събития. Следва да се уточни, че това се прилага също и когато билетите за тези събития не се продават пряко от организатора, а се разпространяват чрез посредници.
(16)
Съгласно Директива 2006/112/ЕО ДДС може да стане изискуем преди, по време или малко след доставката на стоки или услуги. Що се отнася до далекосъобщителните услуги, услугите за радио- и телевизионно излъчване или услугите, извършвани по електронен път, доставени в периода на преход към новите правила за мястото на доставка, условията, свързани с доставката, или различията в прилагането между държавите членки могат да доведат до двойно данъчно облагане или липса на облагане. За да се избегне това и да се осигури еднаквото прилагане в държавите членки, е необходимо да се предвидят преходни разпоредби.
(17)
За целите на настоящия регламент може да е уместно държавите членки да приемат законодателни мерки за ограничаване на някои права и задължения, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), с цел да се защитят важни икономически и финансови интереси на държавата членка или на Европейския съюз, включително валутни, бюджетни и данъчни въпроси, когато тези мерки са необходими и пропорционални с оглед на риска от данъчни измами и укриване на данъци в държавите членки и на необходимостта от осигуряване на правилното събиране на ДДС, попадащ в обхвата на настоящия регламент.
(18)
Следва да бъде въведено понятието за „недвижим имот“, за да се осигури еднакво данъчно третиране от държавите членки на доставките на услуги, свързани с недвижими имоти. Въвеждането на това понятие би могло да има значителни последици за законодателството и административните практики в държавите членки. Без да се засягат това законодателство и тези практики, които понастоящем се прилагат в държавите членки, както и с оглед осигуряването на плавен преход, това понятие следва да се въведе на по-късен етап.
(19)
Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 се изменя, както следва:
1)
Глава IV се изменя, както следва:
а)
вмъкват се следните членове:
„Член 6а
1. Далекосъобщителните услуги по смисъла на член 24, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО обхващат по-специално следното:
а)
фиксирани и мобилни телефонни услуги за предаване и комутация на глас, данни и видеоизображения, включително телефонни услуги с визуализиращ компонент (услуги за видеотелефония);
б)
телефонни услуги, предоставяни през интернет, включително интернет телефония (VoIP);
в)
гласова поща, изчакване на повикване, пренасочване на повикването, идентификация на лицето, осъществяващо повикването, тристранна връзка и други услуги по управление на повикванията;
г)
пейджинг услуги;
д)
аудиотекст услуги;
е)
факсимилни, телеграфни и телексни услуги;
ж)
достъп до интернет, включващ световната мрежа;
з)
частни мрежови връзки, предоставящи далекосъобщителни връзки, предназначени за изключително ползване от страна на клиента.
2. Далекосъобщителните услуги по смисъла на член 24, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО не обхващат следното:
а)
услуги, извършвани по електронен път;
б)
услуги по радио- и телевизионно излъчване.
Член 6б
1. Услугите за радио- и телевизионно излъчване включват услуги, състоящи се от аудио- и аудиовизуално съдържание, като например радио или телевизионни предавания които се предоставят на населението чрез съобщителни мрежи от доставчик на медийни услуги и под неговата редакционна отговорност за едновременно слушане или гледане въз основа на програмна схема.
2. Параграф 1 обхваща по-специално следните случаи:
а)
радио- или телевизионни предавания, които се предават или препредават чрез радио- или телевизионна мрежа;
б)
радио- или телевизионни предавания, разпространявани чрез интернет или подобна електронна мрежа (IP streaming), ако се разпространяват едновременно с тяхното предаване или препредаване чрез радио- или телевизионна мрежа.
3. Параграф 1 не включва следното:
а)
далекосъобщителни услуги;
б)
услуги, извършвани по електронен път;
в)
предоставяне на информация относно конкретни предавания при поискване;
г)
прехвърляне на права за радио- и телевизионно излъчване или за предаване;
д)
лизинг на техническо оборудване или съоръжения, използвани за получаване на радиосигнал;
е)
радио- и телевизионни предавания, разпространявани чрез интернет или подобна електронна мрежа (IP streaming), освен в случаите, когато те се излъчват едновременно с тяхното предаване или препредаване чрез радио- и телевизионна мрежа.“
б)
Член 7, параграф 3 се изменя, както следва:
i)
уводното изречение се заменя със следното:
„3. Параграф 1 не включва следното:“;
ii)
буква а) се заменя със следното:
„а)
услуги за радио- и телевизионно излъчване;“;
iii)
букви р), с) и т) се заличават;
iv)
добавят се следните букви:
„у)
билети за културни, художествени, спортни, научни, образователни, развлекателни или подобни събития, които се резервират онлайн;
ф)
настаняване в хотел, наем на автомобили, ресторантьорски услуги, превоз на пътници или подобни услуги, които се резервират онлайн.“;
в)
Вмъква се следният член:
„Член 9а
1. Когато услуги, извършвани по електронен път се доставят чрез далекосъобщителна мрежа, интерфейс или портал като пазар за приложения, за целите на прилагането на член 28 от Директива 2006/112/ЕО се счита, че данъчно задълженото лице, което участва в доставката, действа от свое име, но за сметка на доставчика на тези услуги, освен в случаите, когато този доставчик е изрично посочен като доставчик от въпросното данъчно задължено лице и това е отразено в условията по договора между страните.
За да се счита, че доставчикът на услуги, извършвани по електронен път е изрично посочен като доставчик на тези услуги от данъчно задълженото лице, трябва да бъдат изпълнени следните условия:
а)
във фактурата, издадена или предоставена от всяко данъчно задължено лице, участващо в доставка на услуги, извършвани по електронен път, трябва да се посочват тези услуги и доставчикът на тези услуги;
б)
в сметката или квитанцията, издадени или предоставени на клиента, трябва да се посочват услугите, извършвани по електронен път и доставчикът на тези услуги.
Данъчно задължено лице, което във връзка с доставка на услуги, извършвани по електронен път, разрешава разходите да се фактурират на потребителя или доставката на услугите, или определя общите условия и реда на доставката, няма право изрично да посочва друго лице като доставчик на тези услуги, за целите на настоящия параграф.
2. Параграф 1 се прилага също когато телефонните услуги, предоставяни по интернет, включително интернет телефония (VoIP), се доставят чрез далекосъобщителна мрежа, интерфейс или портал като пазар за приложения и при същите условия като посочените в същия параграф.
3. Настоящият член не се прилага към данъчно задължено лице, което се занимава единствено с обработка на плащания във връзка с услуги, извършвани по електронен път, или телефонни услуги, предоставяни по интернет, включително интернет телефония (VoIP), и не участва в доставката на тези услуги, извършвани по електронен път, или телефонни услуги.“
2)
Глава V се изменя, както следва:
а)
В раздел 1 се вмъкват следните членове:
„Член 13а
За място на установяване на данъчно незадължено юридическо лице, посочено в член 56, параграф 2, първа алинея и членове 58 и 59 от Директива 2006/112/ЕО, се счита:
а)
мястото, където се изпълняват функциите на неговото централно управление; или
б)
всяко друго място на установяване, което се характеризира с достатъчно равнище на постоянство и има подходяща структура от гледна точна на човешките и техническите ресурси, за да може да получава и ползва услугите, доставени за собствените нужди на този обект.
Член 13б
За целите на прилагането на Директива 2006/112/ЕО за „недвижим имот“ се счита:
а)
всяка отделна част от земята, на или под нейната повърхност, върху която може да бъде учредено право на собственост или владение;
б)
всяка сграда или конструкция, прикрепена към земята или в нея, над или под морското равнище, която не може да бъде лесно разглобена или преместена;
в)
всеки елемент, който е монтиран и съставлява неразделна част от сграда или конструкция и без който съответната сграда или конструкция би била недовършена, като врати, прозорци, покриви, стълбища и асансьори;
г)
всеки елемент, оборудване или машина, трайно монтирани в сграда или конструкция, които не могат да бъдат премествани, без да бъде разрушена или променена сградата или конструкцията.“;
б)
В член 18, параграф 2 се добавя следната алинея:
„Въпреки това, независимо от наличието на информация за противното, доставчикът на далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, може да счита клиент, установен в Общността, за данъчно незадължено лице, ако този клиент не му е съобщил своя индивидуален идентификационен номер по ДДС.“
в)
Член 24 се заменя със следното:
„Член 24
Когато услугите, обхванати от член 56, параграф 2, първа алинея или членове 58 и 59 от Директива 2006/112/ЕО, се предоставят на данъчно незадължено лице, което е установено в повече от една държава или има постоянен адрес в една държава, но обичайното му местоживеене е в друга, приоритет се дава:
а)
при данъчно незадължено юридическо лице - на мястото, посочено в член 13а, буква а) от настоящия регламент, освен когато има доказателства, че услугата се използва на мястото на установяване, посочено в буква б) от същия член;
б)
при физическо лице - на мястото на неговото обичайно местоживеене, освен когато има доказателства, че услугата се използва на неговия постоянен адрес.“;
г)
Раздел 4 се изменя, както следва:
i)
вмъкват се следните подраздели:
„Подраздел 3А
Презумпции за местоположение на клиент
Член 24а
1. За целите на прилагането на членове 44, 58 и 59а от Директива 2006/112/ЕО, когато доставчик на далекосъобщителни услуги, на услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, доставя тези услуги на място като телефонна кабина, киоск, зона с безжична локална мрежа, интернет кафе, ресторант или фоайе на хотел, където физическото присъствие на получателя на услугата на това място е необходимо, за да му се предостави услугата от този доставчик, се приема, че клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене на това място и че услугата фактически се използва и потребява там.
2. Ако мястото, посочено в параграф 1 от настоящия член, е на борда на кораб, въздухоплавателно средство или влак, извършващи превоз на пътници в рамките на Общността в съответствие с членове 37 и 57 от Директива 2006/112/ЕО, държавата на местоположение е държавата на отпътуване при превоза на пътници.
Член 24б
За целите на прилагането на член 58 от Директива 2006/112/ЕО, когато далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, са доставени на данъчно незадължено лице:
а)
чрез неговата стационарна линия, се приема, че клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене на мястото на инсталиране на стационарната линия;
б)
чрез мобилни мрежи, се приема, че мястото, където клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене е в държавата, идентифицирана чрез кода на държавата за мобилни услуги от SIM картата, използвана при получаването на тези услуги;
в)
за което е необходимо използването на декодер или подобно устройство или на карта за достъп и не се използва стационарна линия,, се приема, че клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене на мястото, където се намира декодерът или устройството или, когато това място не е известно, на мястото, където е изпратена картата за достъп, с цел да бъде използвана там.
г)
при обстоятелства, различни от посочените в член 24а и в букви а), б) и в) от настоящия член, се приема, че клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене на мястото, определено като такова от доставчика въз основа на две непротиворечащи си доказателства, изброени в член 24е от настоящия регламент.
Член 24в
За целите на прилагането на член 56, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО, когато на данъчно незадължено лице се отдава превозно средство под наем, различен от краткосрочен наем, се приема, че клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене на мястото, определено като такова от доставчика въз основа на две непротиворечащи си доказателства, изброени в член 24д от настоящия регламент.
Подраздел 3б
Оборване на презумпции
Член 24г
1. Когато доставчик доставя услуга, посочена в член 58 от Директива 2006/112/ЕО, той може да обори презумпцията по член 24а, или член 24б, букви а), б) или в) от настоящия регламент, въз основа на три непротиворечащи си доказателства, които сочат, че клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене другаде.
2. Данъчният орган може да обори презумпциите по членове 24а, 24б, или 24в, когато има данни за неправилна употреба или злоупотреба от страна на доставчика.
Подраздел 3в
Доказателства за определяне на местоположението на клиент и оборване на презумпции
Член 24д
За целите на прилагането на правилата на член 56, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО и за изпълнение на изискванията на член 24в от настоящия регламент, като доказателство се използват по-специално следните данни:
а)
адрес на фактуриране на клиента;
б)
банкова информация като мястото, където е банковата сметка, използвана за плащане, или адреса на фактуриране на клиента, с който разполага банката;
в)
регистрационни данни на превозното средство, наето от клиента, ако регистрацията на това превозно средство се изисква на мястото, където то се използва, или друга подобна информация;
г)
друга търговска информация.
Член 24е
За целите на прилагането на правилата на член 58 от Директива 2006/112/ЕО и за изпълнение на изискванията на член 24б, буква г) или член 24 г, параграф 1 от настоящия регламент, като доказателство се използват по-специално следните данни:
а)
адрес на фактуриране на клиента;
б)
интернет протокол (IP адрес) на устройството, използвано от клиента, или друг метод на позициониране;
в)
банкова информация като мястото, където е открита банковата сметка, използвана за плащане, или адреса на фактуриране на клиента, с който разполага банката;
г)
код на държавата за мобилни услуги (MCC) от международния идентификатор на мобилен абонат (IMSI), съхраняван на SIM (Subscriber Identity Module) картата, използвана от клиента;
д)
местоположение на стационарната линия на клиента, чрез която му се предоставя услугата;
е)
друга търговска информация;“
ii)
вмъква се следният подраздел:
„Подраздел 6а
Доставка на услуги, свързани с недвижими имоти
Член 31а
1. Услуги, свързани с недвижими имоти, както е посочено в член 47 от Директива 2006/112/ЕО, са само тези услуги, които имат достатъчно пряка връзка с такива имоти. Услугите се разглеждат като услуги, които имат достатъчно пряка връзка с недвижими имоти, в следните случаи:
а)
когато произтичат от недвижими имоти и тези имоти представляват съставен елемент на услугата и са от основно и съществено значение за доставяните услуги;
б)
когато се предоставят за недвижими имоти или са насочени към недвижими имоти с цел правно или физическо изменение на тези имоти.
2. Параграф 1 обхваща по-специално следните случаи:
а)
изготвянето на скици на сграда или части от сграда, проектирана за конкретен парцел земя, независимо дали сградата е издигната;
б)
предоставянето на услуги по надзор на обекта или охранителни услуги;
в)
строежа на сграда върху земя, както и извършената работа по строителство и разрушаване на сграда или части от сграда;
г)
изграждането на постоянни инфраструктури върху земя, както и извършената работа по строителство и разрушаване на постоянна инфраструктура като тръбопроводни системи за газоснабдяване, водоснабдяване, канализация и други подобни;
д)
работата върху земя, включително земеделски услуги като оран, сеитба, напояване и торене;
е)
проучването и оценката на риска и целостта на недвижими имоти;
ж)
оценката на недвижими имоти, включително и там, където такива услуги са необходими за застрахователни цели, за да се определи стойността на дадено имущество като обезпечение на заем или за оценка на риска и щетите при спорове;
з)
отдаването под наем или аренда на недвижими имоти, различно от посоченото в параграф 3, буква в), включително складирането на стоки, за което определена част от имота е предоставена за изключително ползване на клиента;
и)
предоставянето на настаняване в хотелиерския сектор или в сектори с подобна функция, като ваканционни лагери или обекти, развити за ползване като къмпинги, включително правото на пребиваване на определено място, произтичащо от упражняване на частично право на ползване на недвижими имоти за определен период и други подобни;
й)
предоставянето или прехвърлянето на права, различни от правата, обхванати в букви з) и и), за ползване на недвижими имоти или части от тях, включително разрешение за ползване на част от имота, като предоставяне на права за лов и риболов или достъп до салони в летища, или използването на инфраструктура (като например мост или тунел), за което се събират такси;
к)
поддръжката, ремонта и поправката на сграда или части от сграда, включително дейности като почистване, поставяне на плочки, тапети и паркет;
л)
поддръжката, ремонта и поправката на постоянна инфраструктура като тръбопроводни системи за газоснабдяване, водоснабдяване, канализация и други подобни;
м)
инсталирането или сглобяването на машини или оборудване, които при инсталирането или сглобяването им се определят като недвижими имоти;
н)
поддръжката и ремонта, инспекцията и надзора на машини или оборудване, ако тези машини или оборудване се определят като недвижими имоти;
о)
управлението на имоти, различно от управлението на портфейл на инвестиции в недвижими имоти, обхванато от параграф 3, буква ж), състоящо се в експлоатация на търговски, промишлени или жилищни недвижими имоти от собственика на имотите или за негова сметка;
п)
посредничеството при продажба, отдаване под наем или аренда на недвижими имоти и при учредяването или прехвърлянето на определени участия в недвижими имоти или вещни права върху недвижими имоти (независимо дали се приемат за вещи), с изключение на посредничество, което попада в обхвата на параграф 3, буква г);
р)
правните услуги, свързани с прехвърлянето на правото на собственост върху недвижими имоти, с учредяването или прехвърлянето на определени участия в недвижими имоти или вещни права върху недвижими имоти (независимо дали се приемат за вещи), като например нотариалната дейност, или с изготвянето на договор за продажба или придобиване на недвижими имоти, дори ако основната сделка, водеща до правното изменение по отношение на недвижимия имот, не е осъществено.
3. Параграф 1 не обхваща следното:
а)
изготвянето на скици за сграда или части от сграда, ако не са предназначени за определен парцел земя;
б)
съхранението на стоки в недвижими имоти, ако никоя определена част от недвижимия имот не е предоставена за изключително ползване от клиента;
в)
предоставянето на рекламни услуги, дори ако това е свързано с използването на недвижими имоти;
г)
посредничество при осигуряване на настаняване в хотелиерския сектор или в секторите с подобна функция, като този на ваканционните лагери или на обектите, развити за ползване като къмпинги, ако посредникът действа от името на друго лице и за негова сметка;
д)
предоставянето на щанд на панаир или изложение наред с други свързани услуги, даващи възможност на изложителя да излага продукти, като проектиране на щанда, транспортиране и съхранение на стоки, предоставяне на машини, полагане на кабели, застраховка и реклама;
е)
инсталиране или сглобяване, поддръжка и ремонт, проверка или надзор на машини или оборудване, което не е част от недвижими имоти или не става част от недвижими имоти;
ж)
управление на портфейл от инвестиции в недвижими имоти;
з)
правни услуги, различни от обхванатите от параграф 2, буква р), свързани с договори, включително консултации, относно условията на договор за прехвърляне на недвижими имоти или за изпълнението на такъв договор, или за доказване на съществуването на такъв договор, когато тези услуги не са конкретно свързани с прехвърлянето на правото на собственост върху недвижими имоти.
Член 31б
Сделка, при която оборудването се предоставя на разположение на клиента с оглед извършване на работи по недвижими имоти, представлява доставка на услуги, свързани с недвижими имоти, само ако доставчикът поеме отговорността за изпълнението на работите.
Приема се, че доставчикът, който предоставя на клиента оборудване заедно с достатъчно персонал за експлоатацията му с оглед извършване на работи, е поел отговорност за изпълнението на тези работи. Презумпцията, че доставчикът носи отговорността за изпълнението на работите, може да бъде оборена с всякакви приложими фактически или правни средства.
Член 31в
За целите на определянето на мястото на доставка на далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, предоставени от данъчно задължено лице, което действа от свое име, заедно с настаняването в хотелиерския сектор или в секторите с подобна функция, като ваканционни лагери или обекти, развити за ползване като къмпинг, тези услуги се считат за доставени на тези места.“
iii)
в подраздел 7 се вмъква следният член:
„Член 33а
Доставката на билети за културни, художествени, спортни, научни, образователни, развлекателни или подобни събития от посредник, действащ от свое име, но за сметка на организатора, или от данъчно задължено лице, различно от организатора, действащо за своя собствена сметка, попада в обхвата на член 53 и член 54, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО.“
3)
В точка 4 от приложение I се добавят следните букви:
„е)
получаване на радио- или телевизионни предавания, които се разпространяват чрез радио- или телевизионна мрежа, интернет или подобна електронна мрежа за слушане или гледане на предавания в избран от получателя момент и по негова лична заявка въз основа на каталог на предавания, подбрани от доставчика на медийни услуги като телевизия или видео по поръчка;
ж)
получаване на радио- и телевизионни предавания, разпространявани чрез интернет или подобна електронна мрежа (IP streaming), освен когато те се излъчват едновременно с тяхното предаване или препредаване чрез радио- и телевизионна мрежа;
з)
доставката на аудио- и аудиовизуално съдържание чрез съобщителни мрежи, което не се доставя от доставчик на медийни услуги и под редакционната отговорност на такъв доставчик;
и)
последващата доставка на аудио- и аудиовизуална продукция на доставчик на медийни услуги чрез съобщителни мрежи от лице, различно от доставчика на медийни услуги.“
Член 2
За далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или услуги, извършвани по електронен път, предоставени от доставчик, установен в рамките на Общността, на данъчно незадължено лице, което е установено, има постоянен адрес или обичайно местоживеене в нея, се прилага следното:
а)
мястото на доставка във връзка с всяко данъчно събитие, което настъпва преди 1 януари 2015 г., е мястото, където е установен доставчикът, както е предвидено в член 45 от Директива 2006/112/ЕО, независимо от това кога е приключила доставката или непрекъснатата доставка на тези услуги;
б)
мястото на доставка във връзка с всяко данъчно събитие, което настъпи на 1 януари 2015 г. или след тази дата, е мястото, където клиентът е установен, има постоянен адрес или обичайно местоживеене, независимо от това кога е започнала доставката или непрекъснатата доставка на тези услуги;
в)
когато данъчното събитие е настъпило в държавата членка, в която е установен доставчикът, преди 1 януари 2015 г., на 1 януари 2015 г. и след тази дата в държавата членка на клиента не се дължи данък за същото данъчно събитие.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Въпреки това членове 13б, 31а и 31б от Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011, вмъкнати с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Люксембург на 7 октомври 2013 година.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1042/2013
od 7. listopada 2013.
o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 282/2011 o mjestu isporuke usluga
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenog 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), a posebno njezin članak 397.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Direktivom 2006/112/EZ, predviđeno je da se od 1. siječnja 2015. sve telekomunikacijske usluge, usluge radijskog i televizijskog emitiranja i elektronički isporučene usluge koje se isporučuju osobama koje nisu porezni obveznici oporezuju u državi članici u kojoj korisnik usluga ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište, bez obzira na to gdje porezni obveznik koji isporučuje te usluge ima poslovni nastan. Većina se drugih usluga koje se isporučuju osobama koje nisu porezni obveznici i dalje oporezuje u državama članicama u kojima isporučitelj ima poslovni nastan.
(2)
Da bi se utvrdilo koje usluge treba oporezovati u državi članici korisnika usluga, nužno je definirati telekomunikacijske usluge, usluge radijskog i televizijskog emitiranja i elektronički isporučene usluge. Posebice bi trebalo objasniti pojam usluga radijskog i televizijskog emitiranja (dalje u tekstu „usluge emitiranja”) koje proizlaze iz definicija utvrđenih u Direktivi 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća (2).
(3)
U svrhu objašnjenja, transakcije prepoznate kao elektronički isporučene usluge navedene su u Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 282/2011. (3), pri čemu popis nije sveobuhvatan. Popis bi trebalo ažurirati, a slične bi popise trebalo izraditi za telekomunikacijske usluge te za usluge emitiranja.
(4)
Kada se elektroničke usluge, ili telefonske usluge koje se isporučuju putem interneta, isporučuju korisniku usluga posredstvom telekomunikacijskih mreža ili sučelja ili portala, potrebno je za potrebe poreza na dodanu vrijednost (PDV) točno navesti tko je isporučitelj.
(5)
Kako bi se jamčila ujednačena primjena pravila kojima se uređuje mjesto isporuke najma prijevoznih sredstava te mjesto isporuke telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektronički isporučenih usluga, nužno je odrediti koje bi se mjesto trebalo smatrati poslovnim nastanom pravne osobe koja nije porezni obveznik.
(6)
Kako bi se odredilo tko je odgovoran za plaćanje PDV-a na telekomunikacijske usluge, usluge emitiranja ili elektronički isporučene usluge, te uzimajući u obzir da je mjesto oporezivanja isto, bez obzira na to je li korisnik usluga porezni obveznik ili nije, isporučitelj usluga trebao bi imati mogućnost odrediti status korisnika usluga isključivo ako mu korisnik usluga pošalje svoj osobni identifikacijski broj za PDV. U skladu s općim pravilima, ovaj se status mora promijeniti ako korisnik usluga naknadno pošalje svoj broj. Ako se ne primi nikakva takva komunikacija, isporučitelj bi trebao i dalje podlijegati plaćanju PDV-a.
(7)
Ako osoba koja nije porezni obveznik ima poslovni nastan u više zemalja ili ima stalnu adresu u jednoj zemlji, ali obično boravi u drugoj, prioritet se daje mjestu koje najbolje jamči oporezivanje na mjestu stvarne potrošnje. Kako bi se izbjeglo nesuglasje među državama članicama po pitanju nadležnosti, trebalo bi odrediti mjesto stvarne potrošnje.
(8)
Trebalo bi utvrditi pravila kojima bi se objasnio porezni tretman isporuke najma prijevoznih sredstava te isporuke telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektronički isporučenih usluga isporučenih osobi koja nije porezni obveznik i čije je mjesto poslovnog nastana, stalnu adresu ili uobičajeno boravište nemoguće utvrditi ili se ono ne može utvrditi sa sigurnošću. Primjereno je da se ta pravila zasnivaju na pretpostavkama.
(9)
Kada su dostupne informacije kako bi se utvrdilo stvarno mjesto na kojem korisnik usluga ima poslovni nastan, gdje mu je stalna adresa ili uobičajeno boravište, potrebno je predvidjeti da se ta pretpostavka može pobiti.
(10)
Međutim, u određenim slučajevima kada je usluga povremena, kada redovito uključuje male iznose i zahtijeva fizičku prisutnost korisnika usluge, kao što je isporuka telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektronički isporučenih usluga na mjestu pristupa bežičnom internetu ili u kafiću koji pruža internetsku uslugu, ili redovno ne dovodi do toga da se izdaje potvrda o plaćanju ili drugi dokazi o pruženoj usluzi, kao što je to slučaj s telefonskim govornicama, osiguravanje i kontrola dokaza u pogledu mjesta poslovnog nastana korisnika usluge ili stalne adrese ili njegovog uobičajenog boravišta, to bi nametalo nerazmjeran teret ili bi moglo predstavljati probleme u vezi sa zaštitom podataka.
(11)
Budući da porezni tretman isporuke najma prijevoznih sredstava i isporuke telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektronički isporučenih usluga isporučenih osobi koja nije porezni obveznik ovisi o tome gdje korisnik usluga ima poslovni nastan, gdje mu je stalna adresa ili uobičajeno boravište, nužno je razjasniti, u slučajevima za koje nema posebnih pretpostavki ili za pobijanje pretpostavki, koje bi dokaze isporučitelj usluga trebao imati da bi utvrdio mjesto korisnika usluga, u slučajevima za koje nisu uspostavljene specifične pretpostavke ili za pobijanje tih pretpostavki. U tu svrhu potrebno je pripremiti okvirni, nepotpun popis dokaza.
(12)
Kako bi se jamčio ujednačen porezni tretman pružanja usluga povezanih s nepokretnom imovinom, treba definirati pojam nepokretne imovine. Trebalo bi odrediti blizinu koja je potrebna da bi postojala povezanost s nepokretnom imovinom te bi trebalo pružiti i netaksativnu listu primjera transakcija prepoznatih kao usluge povezane s nepokretnom imovinom.
(13)
Isto je tako važno razjasniti porezni tretman isporuke usluga koje korisniku usluga stavljaju opremu na raspolaganje radi obavljanja radova na nepokretnoj imovini.
(14)
Iz praktičnih bi razloga trebalo razjasniti da bi telekomunikacijske usluge, usluge emitiranja ili elektronički isporučene usluge koje pruža porezni obveznik koji djeluje u svoje ime u vezi s pružanjem usluga smještaja u hotelskom sektoru ili u sektorima sa sličnom funkcijom trebalo promatrati, za potrebe utvrđivanja mjesta isporuke, kao da se isporučuju na tim mjestima.
(15)
U skladu s Direktivom 2006/112/EZ, pristup kulturnim, umjetničkim, sportskim, znanstvenim, obrazovnim, zabavnim ili sličnim događanjima u svakom se slučaju mora oporezivati na mjestu gdje se događaj stvarno održao. Trebalo bi pojasniti da se primjenjuje isto pravilo kad ulaznice za takve događaje ne prodaje izravno organizator nego ih distribuiraju posrednici.
(16)
Prema Direktivi 2006/112/EZ, obveza obračuna PDV-a može nastati prije, u vrijeme ili odmah nakon isporuke robe ili usluga. U vezi s telekomunikacijskim uslugama, uslugama emitiranja ili elektronički isporučenim uslugama isporučenim tijekom razdoblja prijelaza na nova pravila o mjestu isporuke, uvjeti koji su povezani s isporukom ili razlike u primjeni među državama članicama mogle bi rezultirati dvostrukim oporezivanjem ili neoporezivanjem. Kako bi se to izbjeglo i kako bi se osigurala ujednačena primjena u državama članicama, potrebno je utvrditi prijelazne odredbe.
(17)
Za potrebe ove Uredbe može biti primjereno za države članice da donesu zakonodavne mjere kojima se ograničavaju određena prava i obveze iz Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) s ciljem očuvanja važnog gospodarskog ili financijskog interesa države članice ili Europske unije, uključujući novčana, proračunska i porezna pitanja gdje su takve mjere nužne i razmjerne s obzirom na porezne prijevare i utaje poreza u državama članicama te s obzirom na potrebu da se osigura pravilna naplata PDV-a u okviru ove Uredbe.
(18)
Trebalo bi uvesti pojam nepokretne imovine radi osiguranja ujednačenog poreznog tretmana isporuke usluga povezanih s nepokretnom imovinom od strane država članica. Uvođenje tog koncepta moglo bi imati značajan učinak na zakonodavstvo i upravnu praksu u državama članicama. Ne dovodeći u pitanje to zakonodavstvo ili praksu koji se već primjenjuju u državama članicama i radi osiguranja glatkog prijelaza, taj koncept trebalo bi uvesti na neki kasniji datum.
(19)
Provedbenu uredbu (EU) br. 282/2011 stoga bi na odgovarajući način trebalo izmijeniti,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Provedbena uredba (EU) br. 282/2011 mijenja se kako slijedi:
1.
Poglavlje IV. mijenja se kako slijedi:
(a)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 6.a
1. Telekomunikacijske usluge u smislu članka 24. stavka 2. Direktive 2006/112/EZ posebice obuhvaćaju sljedeće:
(a)
fiksne i mobilne telefonske usluge za prijenos i komutaciju tonskog prijenosa, podatkovnog prijenosa i videoprijenosa, uključujući telefonske usluge s videosastavnicom (videotelefonske usluge);
(b)
telefonske usluge pružene putem interneta uključujući govor preko IP mreže (VoIP);
(c)
govornu poštu, poziv na čekanju, prosljeđivanje poziva, identifikaciju pozivatelja, trosmjerno pozivanje i ostale usluge upravljanja pozivima;
(d)
usluge osobnog poziva (paging);
(e)
audiotekstualne usluge;
(f)
telefaks, telegraf i teleks;
(g)
pristup internetu uključujući i World Wide Web;
(h)
privatne mrežne veze koje pružaju telekomunikacijske poveznice za isključivu upotrebu korisnika usluga.
2. Telekomunikacijske usluge u smislu članka 24. stavka 2. Direktive 2006/112/EZ ne obuhvaćaju sljedeće:
(a)
elektronički isporučene usluge;
(b)
usluge radijskog i televizijskog emitiranja (dalje u tekstu ‚usluge emitiranja’).
Članak 6.b
1. Usluge emitiranja uključuju usluge koje se sastoje od audiosadržaja i audiovizualnog sadržaja poput radijskih ili televizijskih programa koje isporučitelji medijskih usluga pružaju široj javnosti putem komunikacijskih mreža i u okviru uredničkih odgovornosti, za istodobno slušanje ili gledanje, na osnovi programskog rasporeda.
2. Stavak 1. posebice obuhvaća sljedeće:
(a)
radijske ili televizijske programe koji se prenose ili se ponovo prenose putem radijske ili televizijske mreže;
(b)
radijske ili televizijske programe koji se distribuiraju putem interneta ili sličnih elektroničkih mreža (IP streaming), ako se emitiraju istodobno sa svojim prijenosom ili ponovnim prijenosom putem radijske ili televizijske mreže.
3. Stavak 1. ne obuhvaća sljedeće:
(a)
telekomunikacijske usluge;
(b)
elektronički isporučene usluge;
(c)
pružanje informacija o posebnim programima na zahtjev;
(d)
prijenos prava emitiranja ili prijenosa;
(e)
lizing tehničke opreme ili prostorija za prijam programa;
(f)
radijske ili televizijske programe distribuirane putem interneta ili sličnih elektroničkih mreža (IP streaming), osim ako se emitiraju istodobno sa svojim prijenosom ili ponovnim prijenosom putem radijske ili televizijske mreže.”;
(b)
u članku 7. stavak 3. mijenja se kako slijedi:
i.
uvodna rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„3. Stavak 1. ne obuhvaća sljedeće:”;
ii.
točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
usluge emitiranja;”;
iii.
točke (q), (r) i (s) brišu se;
iv.
dodaju se sljedeće točke:
„(t)
pružanje internetskih usluga prodaje ulaznica s područja kulture, umjetnosti, sporta, znanosti, obrazovanja, zabave ili sličnih usluga rezerviranih putem interneta;
(u)
smještaj, najam osobnih vozila, usluge restorana, putničkog prijevoza ili slične usluge rezervirane putem interneta.”;
(c)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 9.a
1. Za primjenu članka 28. Direktive 2006/112/EZ, ako se elektronički isporučene usluge isporučuju putem telekomunikacijske mreže, sučelja ili portala poput tržišta aplikacija, smatra se da porezni obveznik koji sudjeluje u toj isporuci djeluje u svoje ime, ali za račun pružatelja tih usluga osim ako je taj pružatelj izričito naznačen kao isporučitelj od strane tog poreznog obveznika i ako se to uključi u ugovorne aranžmane između stranaka.
Kako bi se moglo smatrati da je porezni obveznik izričito naveo pružatelja elektronički isporučenih usluga kao isporučitelja tih usluga, moraju se poštovati sljedeći uvjeti:
(a)
na računu koji izdaje ili na raspolaganje stavlja svaki porezni obveznik koji sudjeluje u isporuci elektronički isporučenih usluga moraju se navesti takve usluge i njihov isporučitelj;
(b)
na računu ili potvrdi koji se izdaju ili stavljaju na raspolaganje korisniku usluga moraju se navesti elektronički isporučene usluge i njihov isporučitelj.
Za potrebe ovog stavka, porezni obveznik koji, u pogledu isporuke elektronički isporučenih usluga, odobrava naplatu od korisnika usluga ili isporuku usluga ili utvrđuje opće uvjete isporuke, ne smije izričito navesti drugu osobu kao isporučitelja tih usluga.
2. Stavak 1. primjenjuje se i kada se telefonske usluge koje se isporučuju putem interneta, uključujući govor putem internetskog protokola (VoIP), isporučuju putem telekomunikacijske mreže, sučelja ili portala poput tržišta aplikacija i pod istim uvjetima kako su utvrđeni u tom stavku.
3. Ovaj članak ne primjenjuje se na poreznog obveznika koji samo osigurava obradu plaćanja za elektronički isporučene usluge ili telefonske usluge koje se isporučuju putem interneta, uključujući govor putem IP mreže (VoIP), i ne sudjeluje u isporuci tih elektronički isporučenih usluga ili telefonskih usluga.”
2.
Poglavlje V. mijenja se kako slijedi:
(a)
u odjeljku 1. umeću se sljedeći članci:
„Članak 13.a
Mjesto gdje pravna osoba koja nije porezni obveznik ima poslovni nastan iz prvog podstavka članka 56. stavka 2. i članaka 58. i 59. Direktive 2006/112/EZ je:
(a)
mjesto gdje se provode funkcije njezine glavne uprave; ili
(b)
mjesto bilo koje druge poslovne jedinice koja ima dostatan stupanj trajnosti i primjerenu strukturu u smislu ljudskih i tehničkih resursa koji joj omogućuju primitak i korištenje isporučenih joj usluga za vlastite potrebe.
Članak 13.b
Za primjenu Direktive 2006/112/EZ, ‚nepokretnom imovinom’ smatra se sljedeće:
(a)
bilo koji određeni dio zemlje, na njezinoj površini ili ispod nje, na kojem se mogu uspostaviti vlasništvo i posjed;
(b)
bilo koja zgrada ili građevina pričvršćeni za tlo iznad ili ispod razine mora koja se ne može lako rastaviti na dijelove ili pomicati;
(c)
bilo koji predmet koji je ugrađen i sastavni je dio zgrade ili građevine bez kojeg su zgrada ili građevina nepotpuni, poput vrata, prozora, krovova, stepenica i dizala;
(d)
bilo koji predmet, oprema ili stroj trajno ugrađen u zgradu ili građevinu koji se ne može ukloniti bez uništenja ili preinake zgrade ili građevine.”;
(b)
u članku 18. stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
„Međutim, neovisno o tome raspolaže li suprotnim informacijama, isporučitelj telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja ili elektronički isporučenih usluga smije smatrati da je korisnik usluga s poslovnim nastanom na području Zajednice osoba koja nije porezni obveznik dokle god mu taj korisnik usluga ne dostavi svoj osobni identifikacijski broj za PDV.”;
(c)
članak 24. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 24.
Kada se usluge obuhvaćene prvim podstavkom članka 56. stavka 2. ili člancima 58. i 59. Direktive 2006/112/EZ isporučuju osobi koja nije porezni obveznik s poslovnim nastanom u više od jedne države ili koja ima stalnu adresu u jednoj državi i uobičajeno boravište u drugoj, prednost se daje:
(a)
kad se radi o pravnoj osobi koja nije porezni obveznik, mjestu iz točke (a) članka 13.a ove Uredbe osim ako postoje dokazi da se usluga koristi u mjestu poslovne jedinice iz točke (b) tog članka;
(b)
kad se radi o fizičkoj osobi, mjestu njezina uobičajenog boravišta osim ako postoje dokazi da se usluga upotrebljava u mjestu njezine stalne adrese.”;
(d)
odjeljak 4. mijenja se kako slijedi:
i.
umeću se sljedeći odsjeci:
„Odsjek 3.a
Pretpostavke za mjesto korisnika usluga
Članak 24.a
1. Za primjenu članaka 44., 58. i 59.a Direktive 2006/112/EZ, ako isporučitelj telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja ili elektronički isporučenih usluga pruža te usluge na mjestu poput telefonske govornice, telefonskog kioska, na mjestu pristupa bežičnom internetu, u kafiću, u restoranu ili predvorju hotela koji pružaju internetsku uslugu gdje je fizička nazočnost primatelja usluge na tom mjestu nužna kako bi mu se od strane isporučitelja ta usluga pružila, pretpostavlja se da korisnik usluga ima nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište na tom mjestu i da se usluga uistinu tamo koristi i uživa.
2. Ako je mjesto iz stavka 1. ovog članka na palubi broda, u zrakoplovu ili u vlaku koji prevozi putnike unutar Zajednice u skladu s člancima 37. i 57. Direktive 2006/112/EZ, država za određivanje mjesta je država polaska putničkog prijevoza.
Članak 24.b
Za primjenu članka 58. Direktive 2006/112/EZ, ako su telekomunikacijske usluge, usluge emitiranja ili elektronički isporučene usluge isporučene osobi koja nije porezni obveznik:
(a)
putem njezine fiksne telefonske mreže, pretpostavlja se da korisnik usluga ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište na mjestu ugradnje fiksne telefonske linije;
(b)
putem mobilnih mreža, pretpostavlja se da je mjesto gdje korisnik usluga ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište, u zemlji utvrđenoj prema mobilnoj oznaci zemlje SIM kartice korištene prilikom preuzimanja tih usluga;
(c)
za čiju je upotrebu potreban dekoder ili sličan uređaj ili satelitska odnosno programska kartica i za koje se ne upotrebljava fiksna telefonska linija, pretpostavlja se da korisnik usluga ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište na mjestu gdje je smješten dekoder ili sličan uređaj, ili ako to mjesto nije poznato, na mjestu na koje se šalje satelitska odnosno programska kartica s ciljem da se tamo upotrebljava;
(d)
u okolnostima koje nisu navedene u članku 24.a i u točkama (a), (b) i (c) ovog članka, pretpostavlja se da korisnik usluga ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište na mjestu koje je isporučitelj utvrdio kao takvo na osnovi dvaju neproturječnih dokaza iz članka 24.f ove Uredbe.
Članak 24.c
Za primjenu članka 56. stavka 2. Direktive 2006/112/EZ, ako se usluga najma, osim kratkoročnog najma, prijevoznih sredstava isporučuje osobi koja nije porezni obveznik, pretpostavlja se da korisnik usluga ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište na mjestu koje je isporučitelj utvrdio kao takvo na osnovi dvaju neproturječnih dokaza iz članka 24.e ove Uredbe.
Odsjek 3.b
Pobijanje pretpostavki
Članak 24.d
1. Ako isporučitelj isporučuje uslugu navedenu u članku 58. Direktive 2006/112/EZ, on može pobiti pretpostavku iz članka 24.a ili članka 24.b točaka (a), (b) ili (c) ove Uredbe na temelju tri neproturječna dokaza koja dokazuju da korisnik usluga ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište negdje drugdje.
2. Porezno tijelo može pobiti pretpostavke učinjene prema člancima 24.a, 24.b ili 24.c ako postoje naznake nepravilnosti ili zloupotrebe od strane isporučitelja.
Odsjek 3.c
Dokazi za utvrđivanje mjesta korisnika usluga i pobijanje pretpostavki
Članak 24.e
U svrhu primjene pravila iz članka 56. stavka 2. Direktive 2006/112/EZ i ispunjenja zahtjeva iz članka 24.c ove Uredbe, posebice sljedeće služi kao dokaz:
(a)
adresa korisnika usluga za ispostavu računa;
(b)
bankovni podaci poput mjesta gdje se nalazi bankovni račun koji se upotrebljava za plaćanje ili adresa korisnika usluga za ispostavu računa koju posjeduje ta banka;
(c)
podaci o registraciji prijevoznih sredstava koja je korisnik usluga unajmio, ako se registracija tih prijevoznih sredstava traži na mjestu gdje se upotrebljavaju ili drugi slični podaci;
(d)
druge komercijalno važne informacije.
Članak 24.f
U svrhu primjene pravila iz članka 58. Direktive 2006/112/EZ i ispunjenja zahtjeva iz članka 24.b točke (d) ili članka 24.d stavka 1. ove Uredbe, posebice sljedeće služi kao dokaz:
(a)
adresa korisnika usluga za ispostavu računa;
(b)
adresa internet protokola (IP adresa) uređaja kojim se koristi korisnik usluga ili bilo koja metoda geolociranja;
(c)
bankovni podaci poput mjesta gdje se nalazi bankovni račun koji se upotrebljava za plaćanje te adresa korisnika usluga za ispostavu računa koju posjeduje ta banka;
(d)
mobilni kod države (MCC) za Međunarodni identitet mobilnog pretplatnika (IMSI) pohranjen na kartici s modulom za identitet korisnika (SIM-kartici) kojom se koristi korisnik usluga;
(e)
mjesto fiksne telefonske linije korisnika usluga putem koje mu se isporučuje usluga;
(f)
druge komercijalno važne informacije.”;
ii.
umeće se sljedeći odsjek:
„Odsjek 6.a
Isporuka usluga povezanih s nepokretnom imovinom
Članak 31.a
1. Usluge povezane s nepokretnom imovinom iz članka 47. Direktive 2006/112/EZ uključuju samo one usluge koje imaju dovoljno izravne veze s tom imovinom. Za usluge se smatra da imaju dovoljno izravne veze s nepokretnom imovinom u sljedećim slučajevima:
(a)
ako proizlaze iz nepokretne imovine, a ta je imovina sastavni dio usluge te je ključna i nužna za isporučene usluge;
(b)
ako se pružaju nepokretnoj imovini ili su prema njoj usmjerene, a za cilj imaju pravnu ili fizičku izmjenu te imovine.
2. Stavak 1. posebice obuhvaća sljedeće:
(a)
izradu planova za zgrade ili dijelove zgrada namijenjenih za posebne zemljišne parcele bez obzira na to je li zgrada izgrađena ili ne;
(b)
pružanje nadzora ili usluge osiguranja na gradilištu;
(c)
izgradnju zgrade na zemljištu kao i građevinske radove te rušenje koji se izvode na zgradi ili dijelovima zgrade;
(d)
izgradnju trajnih struktura na zemljištu, kao i građevinske radove te rušenje koji se izvode na trajnim strukturama poput sustava plinovoda, vodovoda i kanalizacijskih te sličnih sustava;
(e)
radove na zemljištu, uključujući poljoprivredne usluge poput obrade tla, sjetve, zalijevanja i gnojidbe;
(f)
proučavanje i ocjenu rizika te cjelovitost nepokretne imovine;
(g)
vrednovanje nepokretne imovine uključujući slučajeve kada je takva usluga potrebna u svrhu osiguranja kako bi se odredila vrijednost imovine kao zaloga za zajam ili za procjenu rizika i štete u sporovima;
(h)
lizing ili iznajmljivanje nepokretne imovine koja nije obuhvaćena točkom (c) stavka 3., uključujući skladištenje robe za koju je određeni dio imovine namijenjen za isključivu uporabu korisnika usluga;
(i)
pružanje usluga smještaja u hotelskom sektoru ili sektorima slične funkcije, poput ljetnih kampova ili mjesta koja su uređena kao kamp odmarališta, uključujući pravo boravka na određenom mjestu koje proizlazi iz konverzije prava suvlasničkog vremenskog korištenja i slično;
(j)
dodjelu i prijenos prava koja nisu obuhvaćena točkama (h) i (i) da se nepokretna imovina upotrebljava u cijelosti ili dijelom, uključujući dozvolu za korištenje dijela imovine poput dodjele prava za ribolov i lov, pristup salonima u zrakoplovnim lukama ili korištenje infrastrukture za koje se naplaćuju cestarine, poput mostova ili tunela;
(k)
održavanje, obnovu i popravak zgrade ili dijelova zgrade uključujući radove poput čišćenja, pokrivanja krovova crijepom, oblaganja zidnim tapetama i postavljanje parketa;
(l)
održavanje, obnova i popravak trajnih struktura poput sustava plinovoda, vodovodnih i kanalizacijskih te sličnih sustava;
(m)
ugradnju ili montažu strojeva ili opreme koja se nakon ugradnje ili montaže smatra nepokretnom imovinom;
(n)
održavanje i popravak, inspekciju i nadzor strojeva ili opreme onih strojeva ili opreme koji se smatraju nepokretnom imovinom;
(o)
upravljanje imovinom koje uključuje upravljanje poslovnim, industrijskim ili stambenim nekretninama kojima upravlja vlasnik ili netko drugi u ime vlasnika imovine, osim upravljanja portfeljom ulaganja u nekretnine obuhvaćenog stavkom 3. točkom (g);
(p)
usluge posredovanja u prodaji, lizingu ili iznajmljivanju nepokretne imovine i u utvrđivanju ili prijenosu određenih prava na nepokretnu imovinu ili stvarnih prava nad nepokretnom imovinom (bilo da se smatra materijalnom imovinom ili ne), osim usluga posredovanja obuhvaćenih stavkom 3. točkom (d);
(q)
pravne usluge koje se odnose na prenošenje nepokretne imovine ili prijenos vlasničkih prava nad nepokretnom imovinom, na utvrđivanje ili prijenos određenih prava na nepokretnu imovinu ili stvarnih prava nad nepokretnom imovinom (bilo da se smatra materijalnom imovinom ili ne), poput javnobilježničkih akata ili na sastavljanje kupoprodajnih ugovora za nepokretnu imovinu, čak i ako se ne provede taj prijenos koji vodi pravnim izmjenama na nepokretnoj imovini.
3. Stavak 1. ne obuhvaća sljedeće:
(a)
izradu planova za zgradu ili dijelove zgrade ako nije predviđena za gradnju na određenoj zemljišnoj parceli;
(b)
skladištenje robe u nepokretnoj imovini ako korisniku usluga nije namijenjena isključiva uporaba nijednog određenog dijela nepokretne imovine;
(c)
pružanje usluga oglašavanja, čak i ako to uključuje korištenje nepokretne imovine;
(d)
posredovanje u pružanju usluga hotelskog smještaja ili smještaja u sektorima slične funkcije, poput ljetnih kampova ili mjesta koja su uređena kao kamp odmarališta, ako se posredovanje provodi u ime i za račun neke druge osobe;
(e)
stavljanje štanda na raspolaganje tijekom održavanja sajma ili izložbe zajedno s drugim sličnim uslugama kako bi se izlagaču omogućilo pokazivanje predmeta, poput oblika štanda, prijevoz i skladištenje predmeta, isporuka strojeva, postavljanje kabela te kako bi se pružile usluge osiguranja i oglašavanja;
(f)
ugradnja ili sklapanje, održavanje i popravak, inspekcija ili nadzor strojeva ili opreme koja nije ili ne postaje dio nepokretne imovine;
(g)
upravljanje portfeljom ulaganja u nekretnine;
(h)
pravne usluge koje nisu obuhvaćene stavkom 2. točkom (q) koje su povezane s ugovorima, uključujući usluge savjetovanja koje se pružaju u uvjetima ugovora za prijenos nepokretne imovine, za izvršenje takvog ugovora ili za dokazivanje postojanja takvog ugovora ako takve usluge nisu specifične za prijenos vlasništva nad nepokretnom imovinom.
Članak 31.b
Ako se oprema stavlja na raspolaganje korisniku usluga radi izvedbe radova na nepokretnoj imovini, ta je transakcija samo pružanje usluga povezanih s nepokretnom imovinom ako isporučitelj preuzima odgovornost za izvršenje radova.
Smatra se da je isporučitelj koji korisniku usluga pruža opremu zajedno s dostatnim brojem osoblja za upravljanje opremom radi izvedbe radova preuzeo odgovornost za izvršenje tih radova. Pretpostavka da isporučitelj snosi odgovornost za izvršenje radova može se pobiti bilo kojim relevantnim činjeničnim ili pravnim sredstvima.
Članak 31.c
U svrhu određivanja mjesta isporuke telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektronički isporučenih usluga koje pruža osoba koja je porezni obveznik i koja djeluje u svoje ime zajedno s pružanjem usluga smještaja u hotelskom sektoru ili sektorima slične funkcije poput ljetnih kampova, mjesta koja su uređena kao kamp odmarališta, te se usluge smatraju pruženima na tim mjestima.”;
iii.
u odsjeku 7. umeće se sljedeći članak:
„Članak 33.a
Isporuka ulaznica kojima se jamči pristup kulturnom, umjetničkom, sportskom, znanstvenom, obrazovnom, zabavnom ili sličnom događaju putem posrednika koji djeluje u svoje ime, ali za račun organizatora ili putem osobe koja je porezni obveznik, a nije organizator i koja djeluje u svoje ime obuhvaća se člankom 53. i člankom 54. stavkom 1. Direktive 2006/112/EZ.”
3.
U točki 4. Priloga I. dodaju se sljedeće točke:
„(f)
prijam radijskih ili televizijskih programa distribuiranih putem radijske ili televizijske mreže, interneta ili slične elektroničke mreže u svrhu slušanja ili gledanja programa u trenutku koji odabere korisnik te na osobni zahtjev korisnika na osnovi kataloga programa koje odabire pružatelj medijskih usluga poput televizijskih programa ili videozapisa na zahtjev;
(g)
prijam radijskih ili televizijskih programa distribuiarnih putem interneta ili slične elektroničke mreže (IP streaming), osim ako se emitiraju istodobno sa svojim prijenosom ili ponovnim prijenosom putem radijske ili televizijske mreže;
(h)
isporuka audiosadržaja i audiovizualniog sadržaja putem komunikacijskih mreža koju ne pruža pružatelj medijskih usluga niti je u okviru njegove uredničke odgovornosti;
(i)
daljnja isporuka audioprodukcije i audiovizualne produkcije pružatelja medijskih usluga putem komunikacijskih mreža putem osobe koja nije pružatelj medijskih usluga.”
Članak 2.
Za telekomunikacijske usluge, usluge radijskog i televizijskog emitiranja ili za elektronički isporučene usluge koje isporučitelj s poslovnim nastanom unutar Zajednice isporučuje osobi koja nije porezni obveznik, a koja ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište na području Zajednice, primjenjuje se sljedeće:
(a)
mjesto isporuke s obzirom na svaki oporezivi događaj koji nastane prije 1. siječnja 2015. je mjesto gdje isporučitelj ima poslovni nastan, kako je utvrđeno u članku 45. Direktive 2006/112/EZ, bez obzira na to kada je isporuka ili kontinuirana isporuka tih usluga dovršena;
(b)
mjesto isporuke s obzirom na svaki oporezivi događaj koji nastane na dan ili nakon 1. siječnja 2015. je mjesto gdje korisnik usluge ima poslovni nastan, ima stalnu adresu ili uobičajeno boravište, bez obzira na to kada je isporuka ili kontinuirana isporuka tih usluga započela;
(c)
ako se oporezivi događaj zbio prije 1. siječnja 2015. u državi članici u kojoj isporučitelj ima poslovni nastan, nikakav porez ne podliježe oporezivanju u državi članici korisnika usluga na dan ili nakon 1. siječnja 2015. u vezi s istim oporezivim događajem.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
Međutim, članci 13.b, 31.a i 31.b Provedbene uredbe (EU) br. 282/2011, kako su umetnuti ovom Uredbom, primjenjuju se od 1. siječnja 2017.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 7. listopada 2013.