РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
ODLUKA br. 472/2014/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. travnja 2014.
o Europskoj godini za razvoj (2015.)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 209. i članak 210. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora 10. prosinca 2013. (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Glavni je cilj politike razvojne suradnje smanjenje i dugoročno iskorjenjivanje siromaštva, kako je utvrđeno u članku 21. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i članku 208. Ugovora o financiranju Europske unije. Borbom protiv globalnog siromaštva pomaže se izgradnji postojanijeg, mirnijeg, naprednijeg i pravednijeg svijeta odražavajući međuovisnost bogatijih i siromašnijih zemalja.
(2)
Kako je navedeno u rezoluciji Europskog parlamenta od 23. listopada 2012. naslovljenoj „Plan za promjenu: budućnost razvojne politike EU-a”, razvojna suradnja također se sastoji od promicanja ljudskog razvoja i ostvarenja ljudskih bića u svim pogledima, uključujući kulturnu dimenziju.
(3)
Unija pruža pomoć za razvojnu suradnju od 1957. godine i sada je najveći donator službene razvojne pomoći u svijetu.
(4)
Ugovorom iz Lisabona razvojna je politika čvrsto ugrađena u vanjsko djelovanje Unije kao podrška interesu Unije za stabilan i prosperitetan svijet. Razvojnom se politikom također pomaže u rješavanju drugih globalnih izazova i doprinosi strategiji Europa 2020., utvrđenoj u Komunikaciji Komisije od 3. ožujka 2010. naslovljenoj „Europa 2020., strategija za pametan, održiv i uključiv rast”.
(5)
Unija ima vodeću ulogu u oblikovanju i provedbi ideje o usklađenosti politika za razvoj, kojoj je cilj jačanje sinergija između politika koje se ne odnose na pomoć i razvojnih ciljeva, kako bi osigurala da se politikama Unije podupiru razvojne potrebe zemalja u razvoju ili da barem nisu u suprotnosti s ciljem iskorjenjivanja siromaštva.
(6)
Međunarodna zajednica obvezala se 2000. godine poduzeti konkretne korake do 2015. godine u borbi protiv siromaštva donošenjem milenijskih razvojnih ciljeva, koje su prihvatile Unija i države članice.
(7)
Zajedničkom izjavom Vijeća i predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća, Europskog parlamenta i Komisije o razvojnoj politici Europske unije: „Europski konsenzus” (3), koji je i dalje najsveobuhvatniji temelj za razvojnu suradnju Unije, Uniju se poziva da pomogne ojačati ulogu država članica kao novih donatora.
(8)
Svijet je doživio velike promjene tijekom proteklih godina, uključujući velike pomake u globalnoj gospodarskoj i političkoj ravnoteži. Na globalnoj sceni pojavili su se novi subjekti, uključujući privatne i druge nevladine sudionike. Dok većina svjetskog bruto domaćeg proizvoda dolazi iz razvijenih i rastućih gospodarstava, ova potonja sada su postala glavni pokretači globalnog rasta i već imaju znatan utjecaj na svjetsko gospodarstvo.
(9)
Trajna potpora za razvojnu suradnju od ključne je važnosti u svijetu koji se brzo mijenja. Oko 1,3 milijarde ljudi i dalje živi u krajnjem dohodovnom siromaštvu, a potrebe za ljudski razvoj brojnih drugih još nisu zadovoljene. Nejednakosti unutar zemalja povećale su se u većini dijelova svijeta. Prirodni okoliš pod rastućim je pritiskom, a zemlje u razvoju posebno su teško pogođene učincima klimatskih promjena. Ti su izazovi univerzalni i međusobno povezani te ih trebaju rješavati sve zemlje zajedničkim djelovanjem.
(10)
Započete su rasprave o okviru nakon 2015. godine: nastavno na komunikaciju Komisije od 13. listopada 2011. naslovljenu „Povećavanje utjecaja razvojne politike EU-a: Plan za promjenu” i Zaključke Vijeća od 14. svibnja 2012. o Planu za promjenu, koji su već rezultirali važnim preusmjeravanjem razvojnih politika Unije, Komisija je iznijela svoje poglede u svojoj komunikaciji od 27. veljače 2013. naslovljenoj „Dostojan život za sve, okončanje siromaštva i pružanje održive budućnosti svijetu”, a u svojim zaključcima od 25. lipnja 2013. Vijeće je usvojilo „Sveobuhvatni program za razdoblje nakon 2015.”, s ciljem rješavanja nedostataka trenutačnog razvojnog okvira i utvrđivanja zajedničkog pristupa objedinjavanju pitanja iskorjenjivanja siromaštva i održivosti u jednom sveobuhvatnom međunarodnom okviru.
(11)
Godina 2015. trebala bi biti znakovita i ključna, kao posljednja godina za ostvarivanje zajednički dogovorenih milenijskih razvojnih ciljeva, nudeći stoga jedinstvenu priliku da se razmotre preuzete međunarodne obveze. Godina 2015. bit će i godina u kojoj treba donijeti važne međunarodne odluke o razvojnom okviru koji treba zamijeniti okvir milenijskih razvojnih ciljeva u predstojećim desetljećima.
(12)
Godina 2015. prikladna je godina za predstavljanje rezultata razvojne politike Unije nakon provedbe načela utvrđenih u komunikaciji Komisije o Planu za promjenu.
(13)
Godina 2015. također će biti godina tijekom koje će se održati važna međunarodna događanja u državama članicama, kao što je svjetska izložba „Nahraniti planet - Energija za život” u Milanu, kojom će se pružiti posebna prilika za raspravu o globalnim razvojnim politikama i provođenje aktivnosti širokog osvješćivanja javnosti o održivom razvoju i povezanim pitanjima.
(14)
U svojoj rezoluciji o Planu za promjenu Europski parlament pozvao je Komisiju da 2015. proglasi Europskom godinom za razvoj, izražavajući nadu da će to povećati prepoznatljivost razvojne suradnje.
(15)
Godina 2015. trebala bi stoga biti proglašenom Europskom godinom za razvoj („Europska godina”) kako bi se pružila pravovremena prilika za podizanje svijesti opće javnosti o trenutačnom usmjerenju razvojne politike Unije. Potrebne su informacije o načinu na koji Unija, koja je otvorena prema vani, može pomoći osigurati globalnu održivost. To uključuje podizanje svijesti o globalnoj međuovisnosti i pokazuje da je razvoj više od same pomoći.
(16)
Ključ za uspješan učinak djelovanja Unije u području razvoja stupanj je u kojem ono uživa široku podršku među stanovništvom i političku podršku i u kojem se njime pruža dokaz učinkovitog i djelotvornog iskorištavanja javnih sredstava za postizanje rezultata u području razvoja. Europska godina stoga bi trebala djelovati kao katalizator za podizanje svijesti, među ostalim javnom političkom raspravom i obrazovanjem o razvoju, davanje zamaha i razmjenu najboljih praksi između država članica, lokalnih i regionalnih tijela, civilnog društva, privatnog sektora, socijalnih partnera i međunarodnih institucija i organizacija koje se bave pitanjima razvoja. Njome bi se trebalo pomoći usmjeravanju političke pažnje i mobiliziranju svih uključenih radi pokretanja i promicanja daljnjeg djelovanja i inicijativa na razini Unije i država članica u suradnji s korisnicima razvojne pomoći i njihovim predstavnicima.
(17)
Zahvaljujući Europskoj godini trebala bi se povećati svijest o svim oblicima spolne diskriminacije kojoj su izložene žene i djevojke u raznim regijama, posebno kad je riječ o pristupu obrazovanju, poslu i zdravstvenom sustavu te o prisilnom braku, seksualnom iskorištavanju, genitalnom sakaćenju i drugim nedjelima.
(18)
Posebno izvješće Eurobarometra 392 naslovljeno „Globalna solidarnost: Europljani i razvojna pomoć”, objavljeno u listopadu 2012., pokazalo je da 85 % građana Unije podržava pomoć stanovnicima u partnerskim zemljama. Kako je navedeno u tom izvještaju, usprkos trenutačnoj gospodarskoj klimi, više od šest od deset građana smatra da bi pomoć stanovnicima u partnerskim zemljama trebalo povećati. To je izvješće istodobno jasno pokazalo nedostatak znanja o razvojnoj suradnji Unije, što zahtijeva bolju komunikaciju.
(19)
Učinkovita suradnja među svim partnerima koji pridonose na razini Unije, nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini temeljni je preduvjet za učinkovitu Europsku godinu. Lokalni i regionalni partneri u ovom slučaju imaju posebnu ulogu u promicanju razvojne politike Unije.
(20)
Različiti nacionalni socijalno-ekonomski i kulturni konteksti i osjetljiva pitanja pozivaju na decentralizaciju određenih aktivnosti Europske godine na nacionalnu razinu, u skladu s člankom 58. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Europskog parlamenta i Vijeća (4). Međutim, utvrđivanje prioriteta politike na nacionalnoj razini trebalo bi koordinirati s Komisijom s ciljem jamčenja dosljednosti sa strateškim ciljevima Europske godine. Za ostvarivanje sinergija i uspješnost Europske godine najveću važnost ima bliska suradnja između Komisije i država članica u njihovim aktivnostima.
(21)
Uz države članice, sudjelovanje u aktivnostima koje se trebaju financirati u okviru Europske godine trebalo bi biti otvoreno za zemlje kandidatkinje korisnice pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima sudjelovanja tih zemalja u programima Unije, uspostavljenima u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje. Trebalo bi poticati koordinaciju s nacionalnim mjerama, posebno s nacionalnim programima za obrazovanje i podizanje svijesti o razvoju (DEAR). Svaka država članica trebala bi imati pravo odlučiti u kojoj će mjeri i na koji način sudjelovati u Europskoj godini.
(22)
Trebalo bi osigurati dosljednost i komplementarnost s ostalim zakonodavstvom i djelovanjima Unije, posebno s Instrumentom za razvojnu suradnju uspostavljenim Uredbom (EU) br. 233/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (5), uključujući program DEAR, Europskim fondom za razvoj, Europskim instrumentom za susjedstvo uspostavljenim Uredbom (EU) br. 232/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (6) i drugim instrumentima Unije za financiranje vanjskog djelovanja kada se odnose na razvojnu politiku.
(23)
Financijske interese Unije trebalo bi štititi proporcionalnim mjerama tijekom cijelog ciklusa rashoda, uključujući sprječavanje, otkrivanje i istraživanje nepravilnosti, povrat izgubljenih, neopravdano uplaćenih i nepravilno upotrijebljenih sredstava te, prema potrebi, administrativne i financijske sankcije u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
(24)
Radi optimizacije djelotvornosti i učinkovitosti aktivnosti predviđenih za Europsku godinu važno je provesti niz pripremnih djelovanja u 2014. godini.
(25)
Komisija je već poduzela razne mjere za promicanje razvojnih politika i informiranje građana Unije o svojoj razvojnoj suradnji. Te postojeće mjere trebalo bi koristiti što je više moguće za Europsku godinu.
(26)
Primarna odgovornost za podizanje svijesti građana o razvojnim pitanjima i dalje je na državama članicama. Djelovanje na razini Unije upotpunjuje i nadopunjuje djelovanja na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini, kako je naglašeno u političkoj deklaraciji koju su 22. listopada 2008. potpisali Europski parlament, Vijeće i Komisija, naslovljenoj „Partnerstvo za komuniciranje o Europi”.
(27)
S obzirom na to da ciljeve ove Odluke zbog potrebe za multilateralnim partnerstvima, transnacionalnom razmjenom informacija te podizanjem svijesti i širenjem dobre prakse u cijeloj Uniji ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega Europske godine oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet
Godina 2015. proglašava se „Europskom godinom za razvoj” („Europska godina”).
Slogan je Europske godine „Naš svijet, naše dostojanstvo, naša budućnost”.
Članak 2.
Ciljevi
Ciljevi Europske godine su:
(a)
informirati građane Unije o razvojnoj suradnji Unije i država članica, naglašavajući rezultate koje je Unija, djelujući zajedno s državama članicama, ostvarila kao globalni sudionik i koje će nadalje postizati u skladu s posljednjim raspravama o sveobuhvatnom okviru nakon 2015.;
(b)
potaknuti izravno sudjelovanje građana Unije i dionika u razvojnoj suradnji, uključujući oblikovanje i provedbu politike, te njihovo kritičko razmišljanje i aktivno zanimanje u pogledu toga; i
(c)
podići svijest o prednostima razvojne suradnje Unije ne samo za korisnike razvojne pomoći Unije, već i za građane Unije, postići šire razumijevanje usklađenosti politika za razvoj te poticati osjećaj zajedničke odgovornosti, solidarnosti i mogućnosti među građanima u Europi i zemljama u razvoju u svijetu koji se mijenja i sve je više međuovisan.
Članak 3.
Mjere
1. Mjere poduzete radi ostvarenja ciljeva Europske godine uključuju sljedeće mjere, koje mogu biti organizirane na razini Unije ili na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, kako je navedeno u Prilogu, te u partnerskim zemljama, u skladu s člankom 6. stavkom 5.:
(a)
komunikacijske kampanje kojima se šire ključne poruke namijenjene općoj javnosti i pojedinačnim publikama, posebno mladim ljudima i drugim ključnim ciljnim skupinama, između ostalog preko društvenih medija;
(b)
organizacija konferencija, događaja i inicijativa sa svim relevantnim dionicima radi promicanja aktivnog sudjelovanja i rasprave te podizanja svijesti na svim razinama;
(c)
konkretne mjere u državama članicama namijenjene promicanju ciljeva Europske godine, posebno obrazovanjem o razvoju, razmjenom informacija i iskustava te dobre prakse među nacionalnim, regionalnim ili lokalnim upravama i drugim organizacijama; i
(d)
provođenje studija i istraživanja i širenje njihovih rezultata.
2. Komisija može odrediti i druge mjere koje doprinose ciljevima Europske godine i može dopustiti uporabu upućivanja na Europsku godinu i na njezin slogan u promicanju tih mjera, u mjeri u kojoj se time doprinosi ostvarenju tih ciljeva.
Članak 4.
Koordinacija s državama članicama
1. Komisija poziva države članice da svaka imenuje nacionalnog koordinatora koji će biti odgovoran za organizaciju uključivanja te države članice u Europsku godinu. Države članice obavješćuju Komisiju o svakom takvom imenovanju.
2. Nacionalni koordinatori, u bliskoj koordinaciji s Komisijom, savjetuju se i surađuju sa širokim krugom relevantnih dionika, uključujući civilno društvo i privatni sektor, nacionalne parlamente, socijalne partnere i, prema potrebi, nacionalne agencije, saveznu državu ili tijela vlasti ispod nacionalne razine, uključujući regionalna i lokalna tijela i, ako je primjenjivo, povezane prekomorske zemlje i područja ili kontaktne točke za odgovarajuće programe Unije.
3. Komisija poziva države članice da joj do 1. rujna 2014. proslijede svoj program rada, koji sadrže podatke o nacionalnim aktivnostima planiranima za Europsku godinu, u skladu s ciljevima Europske godine i podacima o mjerama utvrđenima u Prilogu.
4. Prije odobravanja programa rada, Komisija provjerava jesu li te aktivnosti, u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (7), usklađene s ciljevima Europske godine.
Članak 5.
Sudjelovanje
Sudjelovanje u aktivnostima Europske godine financiranima od strane Unije otvoreno je za države članice i zemlje kandidatkinje korisnice pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima sudjelovanja tih zemalja u programima Unije utvrđenima u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje.
Članak 6.
Koordinacija na razini Unije i provedba
1. Komisija provodi ovu Odluku na razini Unije, posebno donošenjem potrebnih odluka o financiranju u skladu s uredbama o uspostavi instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja mjerodavnih za predmetna djelovanja, a to su Instrument za razvojnu suradnju, Europski instrument za demokraciju i ljudska prava uspostavljen Uredbom (EU) br. 235/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (8), Europski instrument za susjedstvo, Instrument za doprinos stabilnosti i miru uspostavljen Uredbom (EU) br. 230/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (9), Instrument pretpristupne pomoći uspostavljen Uredbom (EU) br. 231/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (10) te Instrument za partnerstvo za suradnju s trećim zemljama uspostavljen Uredbom (EU) br. 234/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (11) („instrumenti za financiranje vanjskog djelovanja”).
2. Komisija, zajedno s Europskom službom za vanjsko djelovanje (ESVD), blisko surađuje s Europskim parlamentom, Vijećem i državama članicama, Europskim gospodarskim i socijalnim odborom, Odborom regija te tijelima i udruženjima koji se bave pitanjima razvoja na razini Unije.
3. Komisija saziva sastanke nacionalnih koordinatora radi koordinacije provedbe Europske godine i razmjene informacija o provedbi na razini Unije i na nacionalnoj razini. Komisija može pozvati predstavnike civilnog društva te regionalnih i lokalnih tijela i članove Europskog parlamenta da sudjeluju na tim sastancima kao promatrači.
4. Komisija saziva sastanke svih relevantnih dionika koji sudjeluju u razvojnoj suradnji Unije kako bi joj pomogli u provedbi Europske godine na razini Unije. Nacionalni koordinatori pozivaju se na te sastanke.
5. Komisija proglašava Europsku godinu prioritetom u komunikacijskim aktivnostima svojih predstavništava u državama članicama i delegacija EU-a u partnerskim zemljama. Kako bi oni sudjelovali u aktivnostima povezanima s Europskom godinom, bez obzira na to održavaju li se te aktivnosti u Uniji ili u trećim zemljama, delegacije EU-a podupiru razvojne partnere u trećim zemljama, dok se prekomorskim zemljama i područjima podrška pruža odgovarajućim institucionalnim putovima.
6. Europska godina čini sastavni dio tekućih informacijskih i komunikacijskih aktivnosti ESVD-a i delegacija EU-a.
Članak 7.
Dosljednost i komplementarnost
U skladu s uredbama o uspostavi instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja mjerodavnih za predmetna djelovanja, Komisija osigurava da su mjere predviđene u ovoj Odluci dosljedne bilo kojim drugim mjerama Unije, kao i nacionalnim i regionalnim mjerama, kojima se pomaže postizanju ciljeva Europske godine te da one u potpunosti dopunjuju postojeće mjere Unije te nacionalne i regionalne mjere.
Članak 8.
Posebne odredbe o financijskoj i nefinancijskoj potpori
1. Mjere koje se po prirodi odnose na cijelu Uniju i navedene su u dijelu A Priloga dovode do postupka javne nabave ili dodjele bespovratnih sredstava financiranih od strane Unije u skladu s glavama V. i VI. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Mjere koje se po prirodi odnose na cijelu Uniju i navedene su u dijelu B Priloga može sufinancirati Unija.
3. Komisija može dodijeliti sufinanciranje svakom nacionalnom koordinatoru u skladu s postupkom iz dijela C Priloga.
4. Prema potrebi, i ne dovodeći u pitanje njihove ciljeve i proračun, postojećim programima koji doprinose promicanju razvoja može se pružiti potpora Europskoj godini. Nadalje, iznimni napori država članica u upravljanju događanjima ili djelovanjima na međunarodnoj razini povezanima s razvojem mogu se također uzeti u obzir u nacionalnim programima rada.
5. Komisija može odobriti nefinancijsku potporu za aktivnosti koje su poduzele javne i privatne organizacije, a koje su u skladu s člankom 3. stavkom 2.
6. Da bi se mjere smatrale prihvatljivima za financiranje u okviru ove Odluke, od njih se zahtijeva učinkovita uporaba javnih sredstava, donošenje dodane vrijednosti i usmjerenost na rezultate.
Članak 9.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima se osigurava da su, kada se provode djelovanja financirana na temelju ove Odluke, zaštićeni financijski interesi Unije primjenom preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i drugih nezakonitih aktivnosti, učinkovitim provjerama i inspekcijama te, ako su nepravilnosti otkrivene, povratom neopravdano uplaćenih sredstava te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim administrativnim i financijskim sankcijama.
2. Komisija ili njezini predstavnici i Revizorski sud imaju ovlast revizije, na osnovi dokumenata te provjera i inspekcija na terenu, nad svim korisnicima bespovratnih sredstava, izvođačima i podizvođačima koji su primili sredstva Unije na temelju ove Odluke.
3. Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) može provoditi istrage, uključujući provjere i inspekcije na terenu, u skladu s odredbama i postupcima utvrđenima u Uredbi Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (12) i Uredbi (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13) s ciljem utvrđivanja je li došlo do prijevare, korupcije ili druge nezakonite aktivnosti koja šteti financijskim interesima Unije u vezi sa sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava ili odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava ili ugovorom koji se financira u okviru ove Odluke.
Članak 10.
Izvješćivanje i ocjena
Do 31. prosinca 2016. Komisija Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija podnosi izvješće o provedbi, rezultatima i sveobuhvatnoj ocjeni mjera predviđenih ovom Odlukom kako bi se razmotrile odgovarajuće prateće mjere.
Članak 11.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. travnja 2014.