РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1026/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2012 година
относно някои мерки, целящи опазването на рибни запаси, по отношение на държави, позволяващи неустойчив риболов
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Както е предвидено в Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г. и в Споразумението на Организацията на обединените нации за прилагане на разпоредби на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси от 4 август 1995 г. („Споразумението на ООН за рибните запаси“), управлението на някои общи, трансгранично преминаващи и далекомигриращи рибни запаси изисква сътрудничеството на всички държави, в чиито води се намират запасите (крайбрежни държави), и на държавите, чиято флота експлоатира тези запаси (държави, извършващи риболовна дейност). Това сътрудничество може да се извършва в рамките на регионални организации за управление на рибарството („РОУР“) или, в случаите, когато въпросният запас не е от компетентността на РОУР, посредством ad hoc договорености между държавите, заинтересовани от съответния вид риболов.
(2)
В случаите когато трети държави, заинтересовани от определен вид риболов, включващ запас от общ интерес за тази държава и Съюза, позволяват - без да спазват съществуващите риболовни модели или правата, задълженията и интересите на други държави и на Съюза - риболовни дейности, които застрашават устойчивостта на запаса, и не си сътрудничат с други държави и със Съюза в управлението на този запас, следва да се приемат конкретни мерки, за да се насърчат тези държави да допринасят към опазването на запаса.
(3)
Следва да се счита, че рибните запаси са в неустойчиво състояние, когато те не се поддържат непрекъснато на или над нивата, при които се осигурява максимален устойчив улов, или, ако не е възможно да се определят тези нива, когато запасите не се поддържат непрекъснато в рамките на безопасни биологични граници.
(4)
Необходимо е да се определят условията, при които може да се счита, че дадена държава е държава, позволяваща неустойчив риболов и подлежаща на мерки съгласно настоящия регламент, включително процедура, предоставяща на въпросните държави право да бъдат изслушани, като им се дава възможност да предприемат коригиращи действия.
(5)
В допълнение е необходимо да се определят видовете мерки, които могат да се предприемат по отношение на държавите, позволяващи неустойчив риболов, и да се установят общи условия за приемане на такива мерки, така че те да се основават на обективни критерии и да са справедливи, рентабилни и съвместими с международното право, по-специално със Споразумението за създаване на Световната търговска организация.
(6)
Подобни мерки следва да са насочени към премахване на стимулите за държавите, позволяващи неустойчив риболов на запаса от общ интерес. Това може да се постигне inter alia чрез ограничаване на вноса на рибни продукти, уловени от кораби, извършващи риболов на запаси от общ интерес под контрола на държавата, позволяваща неустойчив риболов, чрез ограничаване на достъпа на тези кораби до пристанища или чрез предотвратяване на възможността риболовни кораби на Съюза или риболовно оборудване на Съюза да се използват за риболов на запаса от общ интерес под контрола на държавата, позволяваща неустойчив риболов.
(7)
За да се гарантират ефективност и съгласуваност на дейността на Съюза за опазването на рибните запаси, е важно да се вземат под внимание мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов (3).
(8)
С цел да се гарантира, че приетите съгласно настоящия регламент мерки срещу дадена държава са екологосъобразни, ефективни, пропорционални и съвместими с международните правила, е необходимо приемането на такива мерки да бъде предшествано от оценка на очакваното екологично, търговско, икономическо и социално въздействие.
(9)
Ако приетите съгласно настоящия регламент мерки срещу дадена държава са неефективни и продължава да се счита, че тази държава е държава, позволяваща неустойчив риболов, могат да се приемат допълнителни мерки в съответствие с настоящия регламент.
(10)
Прилагането на приетите в съответствие с настоящия регламент мерки срещу дадена държава следва да бъде преустановено, когато държавата, позволяваща неустойчив риболов, приеме необходимите мерки за допринасянето от нейна страна за опазване на запаса от общ интерес.
(11)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия за определяне на държавите, позволяващи неустойчив риболов, за приемане на мерки по отношение на такива държави и за вземане на решение дали да се преустанови прилагането на тези мерки. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (4).
(12)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани с прекратяването на прилагането на мерките, приети в съответствие с настоящия регламент, наложителни причини за спешност изискват това,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящият регламент определя рамката за приемане на някои мерки относно свързани с риболова дейности и политики на трети държави с цел да се гарантира дългосрочното опазване на рибните запаси от общ интерес за Съюза и за тези трети държави.
2. Приетите в съответствие с настоящия регламент мерки може да се прилагат във всички случаи, когато за съвместното управление на запасите от общ интерес е необходимо сътрудничество между трети държави и Съюза, включително когато това сътрудничество се извършва в рамките на РОУР или подобен орган.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„запас от общ интерес“ означава рибен запас, който поради своето географско разпределение е достъпен както за Съюза, така и за трети държави и за чието управление е необходимо сътрудничество между тези държави и Съюза, на двустранна или многостранна основа;
б)
„съпътстващи видове“ означава всички видове риба, спадащи към същата екосистема като запаса от общ интерес, който те използват за храна, от който те са използвани за храна, с който те се съревновават за храна и обитаеми места или с който се намират в една и съща риболовна зона, и които са експлоатирани или са случайно уловени в рамките на същия вид риболов или същите видове риболов;
в)
„регионална организация за управление на рибарството“ или „РОУР“ означава подрегионална, регионална или друга подобна организация с компетентност по международното право да определя мерки за опазване и управление на живи морски ресурси, за които отговаря съгласно конвенцията или споразумението, с което е създадена;
г)
„внос“ означава внасянето на риба или рибни продукти на територията на Съюза, включително с цел трансбордиране в пристанища на негова територия;
д)
„трансбордиране“ означава претоварването на всички или на част от рибата или рибните продукти, намиращи се на борда на риболовен кораб, на друг риболовен кораб;
е)
„неустойчиво състояние“ означава условия, в които запасът не се поддържа непрекъснато на или над нивата, при които се осигурява максимален устойчив улов, или, ако не е възможно да се определят тези нива, когато запасът не се поддържа непрекъснато в рамките на безопасни биологични граници; нивата на запаса, които обуславят дали запасът е в неустойчиво състояние, се определят въз основа на най-добрите налични научни становища;
ж)
„безопасни биологични граници“ означава граничните стойности на количеството на запас, при които има голяма вероятност запасът да може да се самовъзстановява и които същевременно позволяват извършването на риболов, характеризиращ се с висок улов на този запас;
з)
„държава“ означава трета държава, включително територии, които имат правно положение на самоуправляващи се и на които са предоставени правомощия в областта на опазването и управлението на живите морски ресурси.
Член 3
Държави, позволяващи неустойчив риболов
Дадена държава може да бъде определена като държава, позволяваща неустойчив риболов, когато:
а)
не сътрудничи в управлението на запас от общ интерес при пълно спазване на разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право и Споразумението на ООН за рибните запаси или на всякакво друго международно споразумение или норма на международното право; и
б)
или
i)
не е приела необходимите мерки за управление на риболова; или
ii)
е приела мерки за управление на риболова без необходимото съобразяване с правата, интересите и задълженията на други държави и на Съюза, и тези мерки за управление на риболова, когато се разглеждат съвместно с мерките, предприети от други държави и Съюза, водят до риболовни дейности, които биха могли да доведат до неустойчиво състояние на запаса. Счита се, че това условие е изпълнено и когато мерките за управление на риболова, приети от тази държава, не са довели до неустойчиво състояние на запаса единствено благодарение на мерките, приети от други.
Член 4
Мерки по отношение на държави, позволяващи неустойчив риболов
1. Комисията може да приема посредством актове за изпълнение следните мерки по отношение на държава, позволяваща неустойчив риболов:
а)
определяне на съответната държава като държава, позволяваща неустойчив риболов;
б)
определяне, когато е необходимо, на конкретните риболовни кораби или флоти на съответната държава, за които са приложими определени мерки;
в)
налагане на количествени ограничения на вноса на риба с произход от запаса от общ интерес, която е била уловена под контрола на тази държава, и на рибни продукти, произведени от или съдържащи такава риба;
г)
налагане на количествени ограничения върху вноса на риба от всякакви съпътстващи видове и рибни продукти, произведени от или съдържащи такава риба, когато рибата е била уловена при риболов на запаса от общ интерес под контрола на тази държава; при приемането на мярката Комисията определя кои видове, включително техният улов, попадат в нейния обхват в съответствие с член 5, параграф 4 от настоящия регламент и при прилагане на принципа на пропорционалност;
д)
налагане на ограничения върху използването на пристанища на Съюза от кораби, плаващи под знамето на съответната държава, които извършват риболов на запаса от общ интерес и/или съпътстващи видове, и от кораби, които превозват риба и рибни продукти с произход от запаса от общ интерес и/или съпътстващи видове, уловени от кораби, плаващи под знамето на съответната държава, или от кораби, получили от нея разрешение, докато плават под чуждо знаме; подобни ограничения не се прилагат в случаите на непреодолима сила или бедствие по смисъла на член 18 от Конвенцията на ООН по морско право за предоставяне на услугите, абсолютно необходими за справяне с тези ситуации;
е)
забрана на закупуването от стопански субекти от Съюза на риболовни кораби, плаващи под знамето на съответната държава;
ж)
забрана на смяната на знамето на риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, със знамето на съответната държава;
з)
забрана за държавите членки да разрешават сключване на споразумения за наем на кораб между стопански субекти от Съюза и стопански субекти от съответната държава;
и)
забрана на износа към съответната държава на риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, или на риболовно оборудване или консумативи, необходими за риболов на запаса от общ интерес;
й)
забрана за сключване на частни търговски споразумения между стопански субекти от Съюза и съответната държава, които допускат риболовен кораб, който плава под знамето на дадена държава членка, да използва възможностите за риболов на тази държава;
к)
забрана на съвместни риболовни операции с участието на риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, и риболовни кораби, плаващи под знамето на съответната държава.
2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
Член 5
Общи изисквания относно приетите в съответствие с настоящия регламент мерки
1. Мерките, посочени в член 4, са:
а)
свързани с опазването на запаса от общ интерес;
б)
прилагани във връзка с ограничения за риболова от кораби на Съюза или за производството или потреблението в рамките на Съюза на риба от видовете, за които са приети мерките, и рибни продукти, произведени от или съдържащи такава риба;
в)
пропорционални на преследваните цели и съвместими със задълженията, наложени с международни споразумения, по които Съюзът е страна, и на всякакви други приложими норми на международното право.
2. Мерките, посочени в член 4, трябва да са съобразени с вече приети мерки в съответствие с Регламент (ЕО) № 1005/2008.
3. Мерките, посочени в член 4, не се прилагат по начин, който може да представлява средство за произволна или неоправдана дискриминация между държави при преобладаващи еднакви условия или прикрито ограничение на международната търговия.
4. При приемане на мерките, посочени в член 4, Комисията оценява екологичното, търговското, икономическото и социалното въздействие на тези мерки в краткосрочен и дългосрочен план, както и административната тежест, свързана с тяхното прилагане, с цел гарантиране на екологосъобразността, ефективността, пропорционалността и съвместимостта на мерките с международните правила.
5. В мерките, посочени в член 4, се предвижда подходяща система за тяхното изпълнение от страна на компетентните органи.
Член 6
Процедури преди приемането на мерки по отношение на държавите, позволяващи неустойчив риболов
1. Когато счете за необходимо да приеме мерки, посочени в член 4, Комисията уведомява съответната държава за намерението си да я определи като държава, позволяваща неустойчив риболов. Европейският парламент и Съветът биват незабавно информирани в подобни случаи.
2. Това уведомление включва информация относно причините за определянето на тази държава като държава, позволяваща неустойчив риболов, и описание на възможните мерки, които могат да бъдат приети във връзка с това в съответствие с настоящия регламент.
3. Преди приемането на мерките, посочени в член 4, Комисията предоставя на съответната държава разумна възможност да отговори в писмена форма на уведомлението и да коригира положението в срок от един месец след получаване на уведомлението.
Член 7
Срок на прилагане на мерките по отношение на държавите, позволяващи неустойчив риболов
1. Прилагането на мерките, посочени в член 4, се преустановява, когато държавата, позволяваща неустойчив риболов, приеме подходящи коригиращи мерки, необходими за опазването и управлението на запаса от общ интерес, които:
а)
са самостоятелно приети или са договорени в рамките на консултации със Съюза и когато е приложимо, с други засегнати държави; и
б)
не застрашават въздействието на мерките, приети от Съюза самостоятелно или в сътрудничество с други държави с цел опазването на съответните рибни запаси.
2. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя дали условията, предвидени в параграф 1, са спазени и с които при необходимост се предвижда преустановяване на прилагането на мерките, приети по отношение на съответната държава в съответствие с член 4. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
При наличие на надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани с непредвидени икономически или социални сътресения, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 3, с цел вземане на решение за това, дали да се преустанови прилагането на мерките, приети в съответствие с член 4.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
4. Резултатите от оценката, посочена в член 5, параграф 4, се предоставят на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011, заедно с останалите документи, посочени в него.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2012 година.
32012R1026
L 316/34
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1026/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2012.
o određenim mjerama za očuvanje ribljih stokova koje se odnose na zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. i članak 207.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
U skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. („UNCLOS”) i Sporazumom Ujedinjenih naroda o provedbi odredaba Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu očuvanja i gospodarenja pograničnim ribljim stokovima i visoko migratornim ribljim stokovima od 4. kolovoza 1995. („UNFSA”), gospodarenje određenim zajedničkim, pograničnim i visoko migratornim ribljim stokovima zahtijeva suradnju svih zemalja u čijim se vodama stok pojavljuje (obalne države) i zemalja čije ribarske flote iskorištavaju taj stok (države koje se bave ribarstvom). Ova suradnja može se uspostaviti u okviru regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom („RFMO”) ili, ako RFMO-i nisu nadležni za predmetne stokove, putem ad hoc dogovora između zemalja koje imaju interes u ribarstvu.
(2)
Kada treća zemlja koja ima interes u ribarstvu koje obuhvaća stok koji je od zajedničkog interesa toj zemlji i Uniji ne poštuje postojeće ribolovne modele ili prava, dužnosti i interese ostalih zemalja i Unije te dopušta ribolovne aktivnosti koje ugrožavaju održivost tog stoka i ne surađuje s ostalim zemljama i Unijom u gospodarenju tim stokom, donose se posebne mjere kako bi se potaknulo tu zemlju da doprinese očuvanju tog stoka.
(3)
Smatra se da su riblji stokovi u neodrživom stanju kada se kontinuirano ne održavaju na razini ili iznad razine na kojoj mogu dati najveći održivi prinos ili, ako se te razine ne mogu procijeniti, kada se stokovi kontinuirano ne održavaju unutar sigurnih bioloških granica.
(4)
Potrebno je definirati uvjete prema kojima se neku zemlju može smatrati zemljom koja dopušta neodrživi ribolov i da podliježe mjerama na temelju ove Uredbe, uključujući postupak kojim se predmetnim zemljama daje pravo da se izjasne i omogućava im donošenje korektivnih radnji.
(5)
Nadalje, potrebno je definirati vrstu mjera koje se mogu poduzeti u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov te utvrditi opće uvjete za donošenje takvih mjera, tako da se temelje na objektivnim kriterijima i da su pravične, isplative i u skladu su s međunarodnim pravom, posebno s Ugovorom o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije.
(6)
Takve mjere trebaju biti usmjerene na poticaje za zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov za ribolov stokova od zajedničko interesa. Ovo se, među ostalim, može postići ograničavanjem uvoza proizvoda od ribe koja je ulovljena plovilima koja love ribu iz stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom zemlje koja dopušta neodrživi ribolov, ograničavanjem pristupa lukama takvim plovilima, ili sprečavanjem korištenja ribarskih plovila Unije ili ribarske opreme Unije za ribolov stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom zemlje koja dopušta neodrživi ribolov.
(7)
Kako bi se osiguralo da je djelovanje Unije s ciljem očuvanja ribljih stokova učinkovito i usklađeno, bitno je da se u obzir uzmu mjere utvrđene u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1005/2008 od 29. rujna 2008. o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje, suzbijanje i zaustavljanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova (3).
(8)
Kako bi se zajamčilo da su mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe sigurne za okoliš, učinkovite, razmjerne i u skladu s međunarodnim pravilima, potrebno je da se prije njihova usvajanja ocijene njihovi očekivani ekološki, trgovinski, gospodarski i društveni učinci.
(9)
Ako su mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe neučinkovite i ta se zemlja i dalje smatra zemljom koja dopušta neodrživi ribolov, mogu se usvojiti daljnje mjere u skladu s ovom Uredbom.
(10)
Mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe prestaju se primjenjivati kada zemlja koja dopušta neodrživi ribolov usvoji mjere potrebne za njezin doprinos očuvanju stoka od zajedničkog interesa.
(11)
Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti za određivanje zemlje koja dopušta neodrživi ribolov, donošenje mjera koje se odnose na tu zemlju i odlučivanje o prestanku primjene takvih mjera treba prenijeti na Komisiju. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (4).
(12)
U opravdanim slučajevima koji se odnose na završetak primjene mjera koje su poduzete sukladno ovoj Uredbi, Komisija treba donijeti provedbene akte s trenutačnom primjenom kada to zahtijeva hitan slučaj,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba propisuje okvir za donošenje određenih mjera koje se odnose na ribolovne aktivnosti i politike trećih zemalja kako bi se osiguralo dugoročno očuvanje stokova od zajedničkog interesa Unije i tih trećih zemalja.
2. Mjere usvojene sukladno ovoj Uredbi mogu se primjenjivati u svim slučajevima kada je potrebna suradnja između trećih zemalja i Unije za zajedničko gospodarenje stokovima od zajedničkog interesa, uključujući kada se ta suradnja odvija u okviru RFMO-a ili sličnog tijela.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„stok od zajedničkog interesa” znači riblji stok koji je zbog svoje zemljopisne rasprostranjenosti na raspolaganju Uniji i trećim zemljama, a gospodarenje tim stokom zahtijeva suradnju između takvih zemalja i Unije, ili u bilateralnom ili multilateralnom okruženju;
(b)
„srodna vrsta” znači sve ribe koje pripadaju istom ekosustavu kao i stok od zajedničkog interesa i koje love taj stok, koje su plijen tog stoka, s kojim se natječu za hranu i životni prostor ili se pojavljuju zajedno s njim u istom ribolovnom području, a koje se iskorištavaju ili su slučajno ulovljene u istom ribolovu ili više njih;
(c)
„regionalna organizacija za upravljanje ribolovom” ili „RFMO” znači podregionalna ili slična organizacija koja je u skladu s međunarodnim pravom nadležna za uspostavljanje mjera za očuvanje i upravljanje živim morskim resursima za koje je odgovorna na temelju konvencije ili sporazuma na temelju kojeg je osnovana;
(d)
„uvoz” znači unošenje ribe ili proizvoda ribarstva na teritorij Unije, uključujući za potrebe pretovara u lukama na njezinu teritoriju;
(e)
„pretovar” znači istovarivanje sve ili neke ribe ili proizvoda ribarstva s jednog ribarskog plovila na drugo ribarsko plovilo;
(f)
„neodrživo stanje” znači stanje u kojem se stok kontinuirano ne održava na razini ili iznad razine koja može dati najveći mogući održivi prinos ili, ako se te razine ne mogu procijeniti, kada se stok kontinuirano ne održava unutar sigurnih bioloških granica; razine stoka prema kojima se određuje nalazi li se stok u neodrživu stanju utvrđuju se na temelju najboljeg znanstvenog mišljenja;
(g)
„sigurne biološke granice” znači granice veličine stoka unutar kojih se stok može obnoviti s visokom vjerojatnošću i istodobno omogućava visok prinos od njegova ribolova;
(h)
„zemlja” znači treća zemlja, uključujući teritorije koji imaju status samouprave i dodijeljene ovlasti u području očuvanja i upravljanja živim morskim resursima.
Članak 3.
Zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
Neka zemlja može biti određena kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov kada:
(a)
ne surađuje u gospodarenju stokom od zajedničkog interesa u potpunosti poštujući odredbe UNCLOS-a i UNFSA-e, ili bilo koje druge međunarodne sporazume ili norme međunarodnog prava; i
(b)
u sljedećim slučajevima:
i.
ne usvoji potrebne mjere za upravljanje ribarstvom; ili
ii.
usvoji mjere za upravljanje ribarstvom ne uzimajući u obzir prava, interese i dužnosti ostalih zemalja i Unije, a te mjere za upravljanje ribarstvom, kada se razmatraju zajedno s mjerama koje su poduzele druge zemlje i Unija, dovode to ribolovnih aktivnosti koje bi mogle dovesti stok do neodrživa stanja. Ovaj se uvjet također smatra ispunjenim kada mjere za upravljanje ribolovom koje usvoji ta zemlja nisu dovele stok do neodrživa razvoja isključivo zbog mjera koje su usvojili drugi.
Članak 4.
Mjere koje se odnose na zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Komisija može donijeti, putem provedbenih akata, sljedeće mjere u odnosu na zemlje koje dopuštaju neodrživi razvoj:
(a)
za određivanje te zemlje kao zemlje koja dopušta neodrživi ribolov;
(b)
za određivanje, ako je potrebno, određenih plovila ili flota zemlje na koje će se primjenjivati određene mjere;
(c)
uvođenje količinskih ograničenja na uvoz ribe iz stoka od zajedničkog interesa koja je ulovljena pod nadzorom te zemlje i na uvoz proizvoda ribarstva koji su proizvedeni od takve ribe ili sadrže takvu ribu;
(d)
uvođenje količinskih ograničenja na uvoz ribe bilo koje srodne vrste, i proizvoda ribarstva koji su proizvedeni od takve ribe ili sadrže takvu ribu, kada je ulovljena tijekom ribolova stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom te zemlje; prilikom donošenja mjere Komisija, u skladu s člankom 5. stavkom 4. ove Uredbe o primjeni načela proporcionalnosti, određuje koja je vrsta i ulov te vrste obuhvaćen mjerom;
(e)
uvođenje ograničenja na korištenje luka Unije od strane plovila koja plove pod zastavom te zemlje i love stok od zajedničkog interesa i/ili srodne vrste i od strane plovila koja prevoze ribu i proizvode ribarstva koji potječu od stoka od zajedničkog interesa i/ili srodne vrste koju su ulovila plovila koja plove pod zastavom te zemlje ili plovila koja posjeduju odobrenje te zemlje a plove pod drugom zastavom; takva ograničenja ne primjenjuju se u slučajevima više sile ili pogibelji u smislu članka 18. UNCLOS-a za funkcije koje su nužne za otklanjanje tih situacija;
(f)
zabraniti gospodarskim subjektima iz Unije nabavu ribarskog plovila koje plovi pod zastavom te zemlje;
(g)
zabraniti ribarskim plovilima koja plove od zastavom države članice da je zamjene zastavom te zemlje;
(h)
zabraniti državama članicama da dozvole sklapanje ugovora o iznajmljivanju plovila prema kojima gospodarski subjekti iz Unije iznajmljuju svoja plovila gospodarskim subjektima iz te zemlje;
(i)
zabraniti izvoz u tu zemlju ribarskih plovila koja plove pod zastavom države članice ili ribarske opreme i materijala koji su potrebi za ribolov stoka od zajedničkog interesa;
(j)
zabraniti sklapanje privatnih trgovinskih dogovora između gospodarskih subjekata Unije s tom zemljom koji omogućavaju ribarskim plovilima koja plove pod zastavom države članice da koriste ribolovne mogućnosti te zemlje;
(k)
zabraniti zajedničke ribolovne operacije koje uključuju plovila koja plove pod zastavom države članice i ribarskih plovila koja plove pod zastavom te zemlje.
2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 8. stavka 2.
Članak 5.
Opći zahtjevi u vezi s mjerama donesenima sukladno ovoj Uredbi
1. Mjere iz članka 4.:
(a)
odnose se na očuvanje stoka od zajedničkog interesa;
(b)
provode se zajedno s ograničenjima ribolova za plovila Unije, ili proizvodnje i potrošnje unutar Unije, koja se primjenjuju na ribu i proizvode ribarstva koji su proizvedeni od ili sadrže onu vrstu ribe na koju se usvojene mjere odnose;
(c)
razmjerne su ciljevima i u skladu s obvezama koje nameću međunarodni ugovori kojih je Unija stranka i sa svim ostalim mjerodavnim normama međunarodnog prava.
2. Mjere iz članka 4. uzimaju u obzir mjere koje su već poduzete sukladno Uredbi (EZ) br. 1005/2008.
3. Mjere iz članka 4. ne primjenjuju se na način koji bi predstavljao sredstvo proizvoljne ili neopravdane diskriminacije između zemalja u slučajevima u kojima prevladavaju jednaki uvjeti, ili sredstvo prikrivenog ograničavanja međunarodne trgovine.
4. Prilikom donošenja mjera iz članka 4. a kako bi osigurala da su te mjere sigurne za okoliš, učinkovite, razmjerne i u skladu s međunarodnim pravilima, Komisija ocjenjuje trgovinske, gospodarske i socijalne učinke tih mjera u kratkoročnom i dugoročnom smislu te administrativno opterećenje koje se veže uz njihovu provedbu.
5. Mjere iz članka 4. osiguravaju nadležnim tijelima primjeren sustav za njihovu provedbu.
Članak 6.
Postupci prije donošenja mjera u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Kada Komisija smatra potrebnim donošenje mjera iz članka 4., obavješćuje predmetnu zemlju o namjeri da je odredi kao zemlju koja dopušta neograničeni ribolov. U takvim se slučajevima bez odgađanja obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
2. Ta obavijest sadrži informacije o razlozima za određivanje te zemlje kao zemlje koja dopušta neograničeni ribolov i opisuje moguće mjere koje se mogu poduzeti s tim u vezi sukladno ovoj Uredbi.
3. Prije donošenja mjera iz članka 4., Komisija osigurava predmetnoj zemlji razumnu mogućnost da odgovori na obavijest u pisanom obliku te da ispravi stanje u roku od jednog mjeseca od primitka obavijesti.
Članak 7.
Razdoblje primjene mjera u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Primjena mjera iz članka 4. prestaje kada zemlja koja dopušta neodrživi ribolov donese potrebne korektivne mjere koje su potrebne za očuvanje i gospodarenje stokom od zajedničkog interesa, a takve su korektivne mjere:
(a)
usvojene samostalno ili su dogovorene u okviru konzultacija s Unijom i, prema potrebi, a drugim zemljama kojih se tiču; i
(b)
ne nanose štetu učinku mjera koje je Unija poduzela samostalno ili u suradnji s drugim zemljama s ciljem očuvanja predmetnih ribljih stokova.
2. Komisija donosi provedbene akte određujući jesu li ispunjeni uvjeti iz stavka 1. i, prema potrebi, predviđa prestanak primjene mjera koje su donijete sukladno članku 4. u pogledu predmetne države. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 8. stavka 2.
U opravdanim hitnim slučajevima koji se odnose na nepredvidive gospodarske ili socijalne smetnje, Komisija bez odgađanja donosi primjenjive provedbene akte u skladu s postupkom iz članka 8. stavka 3. u kojima odlučuje o prestanku primjene mjera koje su usvojene sukladno članku 4.
Članak 8.
Odborska procedura
1. Komisiji pomaže odbor. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (E) br. 182/2011 zajedno s člankom 5. te Uredbe.
4. Rezultati ocjene iz članka 5. stavka 4. stavljaju se na raspolaganje Europskom parlamentu i Vijeću, u skladu s postupkom predviđenim u članku 10. stavku 4. Uredbe (EU) br. 182/2011, zajedno s dokumentima koji se navode.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2012.