РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 септември 2013 година
за компенсации съгласно наредбата за оборския тор C 45/98 (ex NN 75/98) прието от Белгия (Фландрия)
(нотифицирано под номер C(2013) 5818)
(само текстовете на нидерландски и френски език са автентични)
(2013/530/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като призова заинтересованите страни да представят своите коментари (1),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
След получаването на жалба, че фламандското правителство е изплащало неправомерни помощи на земеделските производители по отношение на използването торове и оборски тор (наричани по-долу „мярката“), с писмо от 4 февруари 1998 г. службите на Европейската комисия поискаха от белгийските власти да представят информация относно прилагането на решението на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. относно компенсациите, предоставени на земеделските производители за изплащане на задълженията съгласно законодателството относно торовете (наричано по-долу „Наредба за оборския тор“).
(2)
Комисията получи тази информация в писмо от фламандския министър на околната среда и заетостта от 18 март 1998 г. и в писмо от Постоянното представителство на Белгия от 31 март 1998 година.
(3)
На 15 април 1998 г. се проведе среща между представителите на компетентните белгийски органи и службите на Европейската комисия.
(4)
С телекс от 10 юли 1998 г. Комисията поиска допълнителна информация от белгийските власти, на което те отговориха в писмо от 7 август 1998 г., заведено като получено на 10 август 1998 г.
(5)
Според информация, предоставена от белгийските власти, плащанията са извършени през 1996 г. Въпреки това Комисията не е информирана за мярката в съответствие с член 93, параграф 3 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС). По тази причина досието е заведено в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление, под номер NN 45/98. При все това, въпреки че схемата е била в сила през 1996 г. и 1997 г., Комисията отбеляза ангажимента на белгийските власти в писмото им от 7 август 1998 г. да не изплащат помощ за 1997 г., докато Комисията не вземе решение относно съвместимостта на помощта с общия пазар. Белгийските власти са информирали Комисията, че фламандското правителство възнамерява да включи тази схема за компенсация в фламандската програма за помощ съгласно Регламент (ЕИО) № 2078/92 (2).
(6)
С писмо от 21 януари 1999 г. Комисията уведоми Белгия, че е решила да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на мярката.
(7)
Решението на Комисията да започне процедурата е публикувано на 17 април 1999 г.в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(8)
Комисията прикани заинтересованите страни да представят коментари относно мярката.
(9)
Комисията не получи коментари от заинтересованите страни.
(10)
Уведомленията относно други фламандски случаи с оборски тор (С12/1999, N105/1999, N311/99) бяха оттеглени от белгийските власти.
(11)
На 6 март 2012 г. Комисията получи жалба от земеделски производител във връзка с изплащане на компенсация за 1996 г. по силата на наредбата за оборския тор. На среща между представителите на белгийските (фламандските) власти и службите на Европейската комисия на 16 април 2012 г. Комисията поиска от белгийските власти да представят становища по жалбата.
(12)
Европейската комисия поиска допълнителна информация на 9 ноември 2012 г. Белгийските власти отговориха с писмо от 14 януари 2013 г.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
1. НАИМЕНОВАНИЕ
(13)
Компенсация съгласно наредбата за оборския тор.
2. БЮДЖЕТ
(14)
Общият бюджет на мярката за 1996 г. е бил 427 511 868 BEF (белгийски франка), разбити по следния начин:
а)
компенсация за намалените добиви
-
пасища 250 279 282 BEF
-
царевица 50 102 650 BEF
б)
компенсация за разходите за обезвреждане на оборски тор 65 486 397 BEF
в)
компенсация за разходите за съхранение на оборски тор 34 276 829 BEF
г)
компенсация за закупуване на допълнителни торове 27 366 710 BEF
(15)
Компенсация съгласно Наредбата за оборския тор беше изплатена за 1996 г.
(16)
В съответствие с Наредбата за оборския тор компенсацията се изплаща на земеделските производители, чието стопанство се намира изцяло или частично във водна зона или природна зона. Това се отнася до 7,502 от общо 40,673 предприятия с обработваема земя или добитък във Фландрия (18,5 %). По отношение на площта, от общо 649,223 хектара земя с обработваема земя или добитък 47,948 ha (7,5 %) попадат във водна зона, а 21,919 ha (3 %) - в природна зона.
(17)
Целта на схемата за помощ е да се даде възможност на земеделските производители със земя в екологично чувствителни области да се приспособят към по- строгите стандарти за торене и да се компенсират икономическите загуби, понесени от тези земеделски производители. Помощта е изчислена на базата на загубата на доходи, като се вземе предвид обичайната земеделска практика извън тези чувствителни зони. Според белгийските власти компенсацията бе необходима и с цел да се избегнат социални вълнения.
(18)
Помощи се отпускат с цел компенсиране на земеделските производители в тези чувствителни зони по отношение на:
а)
спада в производството в резултат на по-малкото използване на тор и оборски тор
б)
допълнителните разходи за обезвреждане на оборски тор,
в)
допълнителните разходи за съхранение на оборски тор,
г)
допълнителното закупуване на изкуствени торове.
(19)
Според информацията, представена от белгийските власти, плащанията, предоставени на земеделските производители за компенсиране на задължения по силата на законодателството относно торовете, се основават на четири законодателни текста:
а)
Решение на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. относно компенсацията, платима на земеделските производители за задълженията съгласно законодателството относно торовете,
б)
Решение на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. за определяне на компенсациите за 1996 и 1997 г. съгласно член 15, параграф 9 от Наредбата от 23 януари 1991 г. за защита на околната среда от замърсяване с оборски тор,
в)
Решение на фламандското правителство от 19 март 1996 година за определяне на правила за допълнителни задължения по отношение на обезвреждането, както и за помощ в случай на допълнителни излишъци от оборски тор в райони, където се прилагат по-строги стандарти за разпръскване на оборски тор,
г)
Решение на фламандското правителство от 15 юли 1997 г. за изменение на Решение на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. за определяне на компенсациите за 1996 и 1997 г. съгласно член 15, параграф 9 от наредбата от 23 януари 1991 г. за опазване на околната среда от замърсяване с оборски тор.
(20)
Комисията не е информирана за нито един от законодателните текстове съгласно изискванията на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС).
(21)
Според белгийските власти политиката за оборския тор във Фландрия се основава на Наредбата от 20 декември 1995 г. за изменение на Наредбата от 23 януари 1991 г. за защита на околната среда от замърсяването с торове. Посочената наредба има за цел да намали екологичните проблеми, причинени от обогатяването на повърхностните и подпочвените води и от излужването на фосфати и нитрати в почвата, с риск за проникване в подпочвените и повърхностните води. Според доклада за околната среда и природата във Фландрия селското стопанство е източник на 56 % от нетното количество азот и фосфат в околната среда. Освобождаването на амоняк от помещенията за отглеждане на животните и разпръскването на течния тор представляват 21 % от замърсяващите емисии във Фландрия.
(22)
Наредбата за оборския тор поставя цели във връзка с постигането и/или поддържането на необходимите стандарти за качество на почвите, на водите (повърхностни и подпочвени) и на въздуха. В нея се предвижда постепенното затягане на ограниченията за използване на оборски тор. По този начин тя дава възможност за корекции по време на преходен период. Стандартите, регулиращи използването на торове, трябва да се затягат постепенно, с изключение на особено уязвимите райони, а именно водните зони и природните зони, в които по-строгите правила влизат в сила незабавно.
(23)
В наредбата се предвижда и замразяване на производството на оборски тор и на броя глави добитък във Фландрия на нивото от 1992 г. За тази цел се въвежда политика за местно разрешително. В същото време при подновяване на разрешителните за големи предприятия обхватът им ще бъде намален с до 25 %. На животновъдния сектор беше даден срок (до 2002 г.) да намери начини за намаляване на излишъците от оборски тор и тяхното въздействие.
(24)
На 1 януари 1996 г. влязоха в сила незабавно по-строги ограничения в следните области:
а)
водосборни и защитени зони;
б)
природни зони, природни резервати, гори;
в)
области по директивата за птиците;
г)
долини и ценни от екологична гледна точка участъци от обработваема земя;
д)
чувствителни към нитрати площи;
е)
замърсени с фосфати площи.
(25)
Според белгийските власти при определянето на тези чувствителни области са взети предвид изискванията на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (4) и Директива 79/409/ЕИО на Съвета относно опазването на дивите птици (5).
(26)
В съответствие с Наредбата за оборския тор, считано от 1 януари 1996 г. до 31 декември 1998 г. се прилагаха следните общи ограничения за използването на торове и оборски тор в цяла Фландрия, с изключение на водните зони и природните зони. Тези ограничения са изразени в kg за фосфорен пентаоксид, в kg за количеството азот от изкуствени торове и в kg за общото количество разрешен азот на годишна база, както е показано в таблицата по-долу.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Общо количество азот
Пасища
170
250
450
Царевица
160 (1996 г.)
155 (1997 г.)
150 (1998 г.)
200
325
Култури, изискващи малко количество азот (6)
125
125
170
Други култури
150
225
325
(27)
Белгийските власти също така публикуваха следните ограничения като ориентир за целите, които искат да постигнат от 2003 г. нататък.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Азот от оборски тор и други торове
Общо количество азот
Пасища
125
250
250
450
Царевица
100
130
225
275
Култури, изискващи малко количество азот (7)
100
70
125
125
Други култури
100
150
200
275
(28)
В допълнение към тези количествени ограничения е забранено разпръскването на оборски тор или други органични торове на обикновена земеделска земя през следните периоди: от 21 септември до 21 януари, всяка неделя и всеки официален празник, всички съботи, освен тези между 1 февруари и 15 май, нощем (между 10 вечерта и 7 сутринта), както и когато почвата е наводнена, замръзнала или покрита със сняг.
(29)
По-строги стандарти се прилагат във водните зони, с оглед производството на питейна вода или поради това, че те са особено чувствителни към излужването на азот. Терминът „водна зона“ означава:
а)
водосборни басейни и защитени зони от тип II и III за подпочвени води, определени съгласно Наредбата от 24 януари 1984 г. относно установяване на мерки за управлението на подпочвените води,
б)
чувствителни области, посочени от фламандското правителство като изискващи по-строги стандарти, в рамките на субхидрографски резервоари с повърхностни води, предназначени за производство на питейна вода, определени в съответствие със Закона от 26 март 1971 г. за опазването на повърхностните води от замърсяване,
в)
области, посочени от фламандското правителство като такива с почви, чувствителни към нитрати, за които се изискват по-строги стандарти, и определени съгласно Наредбата от 24 януари 1984 г. относно установяване на мерки за управлението на подпочвените води.
(30)
Следната таблица показва стандартите, регулиращи употребата на оборски тор, приложими за водните зони, считано от 1 януари 1996 г. Тези правила се основават на стандартите за добив на посочените групи култури, както и на екологично приемливите загуби за тези зони. Количествата са изразени в kg за фосфорен пентаоксид и kg за азот на хектар годишно.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Азот от оборски тор и други торове
Общо количество азот
Пасища
120
200
200
350
Царевица
100
150
170
275
Култури, изискващи малко количество азот
80
70
125
125
Други култури
100
150
170
275
(31)
Във водните зони разпръскването на оборски тор е забранено между 1 септември и 21 януари включително, с изключение на зони А и Б във водосборните зони на повърхностни води, при които срокът на забраната се удължава до 15 февруари включително.
(32)
Терминът „природна зона“ означава:
а)
долини и ценни от екологична гледна точка участъци от обработваема земя, посочени на картите за развитие на селските райони, съдържащи се в Закона от 29 март 1962 г. за организиране на националното и градското планиране,
б)
специални защитени зони, определени с Решение на фламандското правителство от 17 октомври 1988 г.,
в)
определени местообитания и прилежащите към тях буферни зони,
г)
горски райони, природни зони, зони за развитие на природата или природни резервати, посочени в картите за развитие на селските райони, съдържащи се в Закона от 29 март 1962 г. за организиране на националното и градското планиране, с преходна мярка, приложима до 31 декември 1997 г.
(33)
Таблицата по-долу показва стандартите за използването на оборски тор, приложими от 1 януари 1996 г. по отношение на природните зони. Тези правила се основават на стандартите за добив на посочените групи култури, както и на екологично приемливите загуби за тези зони. Количествата са изразени в kg фосфорен пентаоксид и kg азот на хектар годишно.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Общо количество азот
Пасища
120
200
400
Царевица
100
150
275
Култури, изискващи малко количество азот
80
70
125
Други култури
100
150
275
(34)
В природните зони разпръскването на оборски тор се забранява между 1 септември и 21 януари включително, като в пасищните райони, които са от значение за опазването на птиците, наторяването също може да бъде забранено между 1 април и 30 юни. Освен това от 1 януари 1998 г. в гори, природни зони, зони за развитие на природата или природни резервати се забранява прилагането на торове от всякакъв вид с изключение на фекалии от пасящ добитък с максимално допустима гъстота от 2 животински единици на 1 ha, измерени през годината. Семейните стопанства могат да бъдат временно освободени от тази забрана.
(35)
Съгласно Наредбата за оборския тор компенсацията се изплаща автоматично само по отношение на пасища и царевица. За другите култури се приема, че намалените нива на използване на торове няма да доведат до намаляване на продукцията. И в този втори случай обаче земеделският производител може да получи компенсация, ако може да представи доказателства за загуби.
(36)
Компенсацията за изменението на добива от пасища е изчислена въз основа на разликата между разрешения стандарт за торове в областите извън чувствителните зони и разрешените стандарти в чувствителните зони, като се прави разлика между площи, разположени във водните зони, и тези, които се намират в природните зони. Целта на помощта е да се компенсират загубите на добив и на рентабилност, свързани с намаленото използване на тор.
(37)
Отправната точка за изчисляването на помощта са средните полубрутни печалби (ПБП) в BEF/ha за последните три години, предшестващи отпускането на компенсация, съгласно Кодекса за подоходното облагане. Прави се разграничение между площ, която се използва за отглеждане на млекодайни животни, и други пасища. За целите на изчисляване на ПБП Фландрия е разделена на 13 области в зависимост от агрономическите характеристики на съответните площи.
(38)
При пасищата за млекодайни животни най-високата ПБП е в Antwerp Kempenland (55 700 BEF/ha), като най-ниската е в областта Dunes (33 167 BEF/ha), а средната стойност за Фландрия като цяло е 44 160 BEF/ha. При пасищата, различни от тези за млекодайни животни, най-високата ПБП е в пясъчно-глинестия район на Западна Фландрия (36 100 BEF/ha), най-ниската е в областта Dunes (24 633 BEF/ha), а средната стойност за Фландрия като цяло е 31 941 BEF/ha.
(39)
При водните зони компенсацията се основава на факта, че максимално допустимият размер на използване на азот е определен на 350 kg/ha в сравнение с 450 kg/ha при нормални зони. Това отговаря на намаление в размер на 22 %. По закона за намаляващата възвращаемост белгийските власти изчисляват, че това ще доведе до намаляване на добивите с 15 %. Въпреки това въздействието върху рентабилността на стопанството ще бъде по-голямо. След приспадане на постоянните разходи белгийските власти изчисляват, че средната ПБП възлиза на 40 % от общия добив. По този начин спадът на добива с 15 % ще доведе до 37,5 % намаление на ПБП (15 % × 100/40). Съответно основата на изплащането на компенсация за спадналия добив в засегнатата област е ПБП × 37,5 %. Същевременно земеделските производители във водните зони са длъжни да използват 50 kg/ha по-малко изкуствени торове. Така спестените средства възлизат на 800 BEF (50 kg азот × 16 BEF/kg). Следователно тази сума се приспада от дължимата помощ.
(40)
По отношение на природните зони компенсацията се основава на същите принципи. В природната зона максимално допустимото количество на използвания азот е 400 kg/ha в сравнение с 450 kg/ha за нормалните зони, което съответства на намаление в размер на 11 %. Белгийските власти изчисляват, че това ще доведе до спад на добива със 7 %. Спадът на добива със 7 % ще доведе до намаление на ПБП с 17,5 % (7 % × 100/40). Съответно основата на изплащането на компенсация за спад на добива в природните зони е ПБП × 17,5 %. Освен това същото намаление на помощта с 800 BEF (вж. по-горе съображение 39) се прилага и по отношение на икономиите от намаленото използване на торове.
(41)
Таблицата по-долу обобщава най-високите, най-ниските и средните стойности на помощта за изплащане.
Пасища за млекодайни животни
ПБП
Стойност на помощта, водни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0001.xml.jpg
Стойност на помощта, природни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0002.xml.jpg
Antwerp Kempenland
55 700
20 088
8 948
Dunes
33 167
11 638
5 004
Средна стойност
44 160
15 760
9 928
Други пасища
ПБП
Стойност на помощта, водни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0003.xml.jpg
Стойност на помощта, природни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0004.xml.jpg
West Flanders пясъчно-глинест район
36 100
12 738
5 518
Dunes
24 633
8 437
3 511
Средна стойност
31 941
11 177
4 789
(42)
Белгийските власти подчертаха, че това са максималните стойности на помощта на хектар. Общата площ на пасищата, допустима за компенсация, е 31 003 ha, от които 17 468 ha са във водните зони, а 13 535 ha - в природните зони. Максималната теоретична компенсация, която може да е била платена, възлиза на 202 822 411 BEF във водните зони и 65 900 155 BEF в природните зони. Въпреки това поради по-ниския размер на помощите за пасища, които не са предназначени за млекодайни животни, реалната компенсация, предоставена за пасища, е 250 275 012 BEF годишно, от които 186 505 640 във водни зони и 63 769 372 BEF в природни зони. Според белгийските власти тази разлика между максималния теоретичен размер на помощите и размера на действително изплатената помощ се дължи на редица фактори, по-специално на факта, че компенсацията е била изплатена единствено по отношение на пасища, които още през 1994 г. са използвани като пасища от едно и също стопанство.
(43)
Предоставя се фиксирана помощ за загуба на продукция в размер на 3 600 BEF/ha за царевица, при условие че тази царевица все още се отглежда в същия парцел, а не е засята на предишни пасища, които са били разорани. Тази помощ се основава на изчисленията, че средната продукция от царевица в сух материал е 14 500 kg/ha, а средната загуба на добив в резултат на по-строгите стандарти е 900 kg/ha. Въз основа на предвижданите разходи в размер на 4 BEF/kg сух материал това води до загуба на доход в размер на 3 600 BEF.
(44)
Освен това земеделските производители биват насърчавани да засяват трева след царевицата, като по този начин се намалява оттока на нитрати от почвата и излужването на нитрати. Поради това е била предоставена допълнителна помощ в размер на BEF 3 600/ha. Според белгийските власти тази помощ обхваща само разходите за семена за трева.
(45)
Помощ се предоставя на стопанства във водни и природни зони, за да покрие допълнителните разходи за обезвреждане на излишъците от оборски тор, които са в резултат от по-ниските ограничения за разпръскването на оборски тор.
(46)
Помощ се предоставя, ако едно стопанство има допълнителни излишъци от оборски тор, които са натрупани в резултат на по-строгите стандарти по отношение на разпръскването на оборски тор. За изчисляване на помощта се прави разлика между:
а)
семейни животновъдни стопанства и други животновъдни стопанства, които не са придобили допълнителна обработваема земя между 1993 г. и 1996 г.; в изчислението на възможностите за обезвреждане на оборски тор се взема предвид площта на обработваемата земя според регистъра за 1996 г.;
б)
животновъдни стопанства, различни от семейните, които са придобили допълнителна земя между 1993 г. и 1996 г.; площта, която се взема предвид при определяне на възможностите за обезвреждане на оборски тор, се основава на обработваемата земя, регистрирана през 1994 г. (ситуация в стопанството през 1993 г.).
(47)
За целите на изчисляването на помощта се използва среднопретеглена стойност въз основа на изчисляване на броя на животните от всеки вид (говеда, свине, домашни птици, други) във Фландрия, както и типичния минерален състав на оборския тор от всеки вид по отношение на съдържанието на минерали.
(48)
На тази основа е изчислено, че всеки тон оборски тор съдържа 6,6 kg азот и 4,2 kg дифорсфорен пентаоксид.
(49)
Помощите се изплащат за единица минерал (на килограм дифосфорен пентаоксид (P2O5) и на килограм азот (N)), които отговарят на изискванията за компенсация. Местонахождението на стопанството определя размера на плащането. Размерът на помощта за изплащане е:
а)
13 BEF/единица: за стопанства в „бяла“ община с преразгледана продукция под 75 kg фосфорен пентаоксид/ha,
б)
20 BEF/единица: за стопанства в „сива“ община с преразгледана продукция между 75 и 125 kg фосфорен пентаоксид/ha,
в)
27 BEF/единица: за едно стопанство в община с преразгледана продукция над 125 kg фосфорен пентаоксид/ha,
(50)
Сумите на помощта са по-високи за общините с по-висока преразгледана продукция, тъй като оборският тор трябва да бъде транспортиран на по-дълги разстояния.
(51)
В допълнение се изплаща и помощ за компенсиране на земеделските производители, които вече не могат да се възползват от договорните споразумения със съседни стопанства за разпръскване на излишния оборски тор в тези стопанства. За да отговаря на условията, стопанството трябва да е сключило споразумение през 1995 г. за прехвърляне на излишния оборски тор с ползвател на площи в област, в която се прилагат по-строги стандарти, и трябва да е установено в община с преразгледана продукция над 100 kg фосфорен пентаоксид/ha. Компенсация се изплаща за единица минерал, т.е. за намалението на количеството фосфорен пентаоксид и азот в килограми, прехвърлено към тези ползватели. Максималното количество, допустимо за компенсация, е разликата във възможностите за обезвреждане между нормалните стандарти за разпръскване на оборски тор и тези, които се прилагат в райони, които са предмет на по-строги разпоредби. Местонахождението на стопанството определя размера на плащането, което е:
а)
27 BEF/единица: за едно стопанство в община с преразгледана продукция над 125 kg фосфорен пентаоксид/ha,
б)
20 BEF/единица за всички други стопанства.
(52)
Семейни животновъдни стопанства с излишъци от оборски тор, разположени в парцели в субхидрографския водосборен басейн в Kluizen или в чувствителни към нитрати площи по бреговете на река Maas, могат да се възползват от задължението на банката за оборски тор да приема допълнителни излишъци от оборски тор, генерирани в резултат на по-строгите стандарти за разпръскване на оборски тор. В този случай компенсацията за обезвреждане и съхранение на оборски тор е намалена пропорционално на количеството минерали, за което банката за оборски тор е предоставила помощ.
(53)
Тъй като разпръскването на оборски тор във водните зони и природните зони е забранено от 1 септември, за разлика от 21 септември в другите зони, някои земеделски производители са срещнали трудности, защото в много стопанства торът се разпръсква след събирането на реколтата, а някои реколти се събират след (годишната) начална дата на забраната. Във водните и природните зони това вече не беше възможно. Белгийските органи преценяват, че вследствие на това тези предприятия ще имат нужда от допълнителни складови съоръжения за оборски тор за период от три месеца.
(54)
Разликата в стандартите, регулиращи разпръскването на животински тор между обикновените зони и водните и природните зони, се равнява на около 50 kg фосфорен пентаоксид/ha. Тъй като един тон оборски тор съдържа средно 5,2 kg фосфорен пентаоксид, 50 kg фосфорен пентаоксид/ha съответстват приблизително на 10 тона складов капацитет на хектар.
(55)
Въз основа на приблизителната оценка, че разходите за изграждане на 500 m3 складови съоръжения възлизат на 1 263 120 BEF, белгийските власти смятат, че осигуряването на необходимия складов капацитет изисква инвестиция от около 2 500 BEF на тон складов капацитет, която ще се изплаща за период от 20 години, и следователно се равнява на 125 BEF/t тодишно. Следователно на земеделските производители на оборски тор с обработваема земя в области, в които се прилагат по-строги стандарти за разпръскването на тор, се дължи компенсация в размер на 1 250 BEF/ha.
(56)
Земеделските производители, които през 1996 г. са получили тази компенсация за съхранение на тор съгласно Наредбата за оборския тор, не могат през същата година да получат субсидии за покриване на лихви или капиталови премии за изграждане на съоръжения за съхранение на оборски тор от фламандския селскостопански инвестиционен фонд (VLF).
(57)
Тъй като земеделските производители с площи, намиращи се във водни зони, не могат изцяло да постигнат разрешеното количество азот на хектар с използване на оборски тор, белгийските власти предвиждат, че земеделските производители в тези области ще се стремят да поддържат производствените равнища чрез прилагане на допълнителни изкуствени торове, особено по отношение на „други култури“ и царевица.
(58)
Приема се, че тези стопанства ще използват допълнително 60 kg азот/ha на стойност 16 BEF/kg. Помощта за изплащане възлиза следователно на 960 BEF (60 × 16), което се закръгля на фиксирана сума в размер на 1 000 BEF/ha.
(59)
Земеделските производители с обработваеми земи през 1994 г., разположени във водни и природни зони, могат да кандидатстват за компенсация за площи в тези области в банката за оборски тор, която отговаря за администрирането на схемата. Те се задължават да посочват своята обработваема земя на картите и плановете, парцел по парцел, както и план за реколтата за 1994 г. и за годината на кандидатстване. Ако обработваемата земя се намира в няколко области или зони, компенсацията се изчислява на базата на най-строгите стандарти относно прилагането на оборски тор и разпръскването му. Банката за тор разглежда заявленията и информира засегнатите страни каква компенсация ще бъде изплатена, използвайки цялата налична информация. Компенсация не се изплаща, ако размерът ѝ възлиза на по-малко от 1 000 BEF. Кандидатите имат право на обжалване пред фламандския министър на околната среда, който е длъжен да вземе решение в срок от шест месеца, като в противен случай жалбата се счита за допустима.
(60)
Банката за оборски тор, полицейски служители и служителите от отдела за инспектиране на околната среда от органа за управление на околната среда, природата, земята и водата, както и други служители имат право да извършават проверки дали земеделските производители изпълняват задълженията си по Наредбата за оборския тор. В случай на открити нарушения от земеделските производители може да бъде изискано да върнат помощта. Не могат да се предоставят помощи по Наредбата за оборския тор за земи, оставени под угар.
III. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
(61)
Гореописаните мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Компенсацията се предоставя с държавни средства и се изплаща на определени категории земеделски производители, т.е. тези, които са разположени във водни зони или природни зони. Тази помощ нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и засяга търговията между държавите членки, тъй като по този начин се подобрява конкурентната позиция на земеделските производители, които получават компенсация, в сравнение със земеделските производители в други части на Белгия или в други държави членки, които не получават помощ. Освен това, доколкото продуктите, произведени от тези производители, са предмет на търговия в рамките на ЕС, изглежда вероятно мерките да окажат влияние върху търговията между държавите членки.
(62)
В писмените си коментари белгийските власти подчертават значението на екологичните цели на схемата за помощ, като в този контекст се позовават на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно методите на земеделско производство, съвместими с изискванията за опазване на околната среда и поддържане на природата (наричан по-нататък Регламент (ЕИО) № 2078/92) (8) и на Насоките на Общността относно държавната помощ за защита на околната среда (9). Точка 2.1 от Насоките относно държавната помощ за защита на околната среда гласи, че в селскостопанския сектор тези насоки не се прилагат в областта, обхваната от приложното поле на Регламент (ЕИО) № 2078/92. Поради това е целесъобразно да се започне от разглеждане на прилагането на Регламент (ЕИО) № 2078/92 по отношение на въпросните мерки.
(63)
Белгийските власти обясняват, че компенсацията на земеделските производители, предоставена като част от мярката за природни зони и водни зони, следва да бъде считана за изпълнение на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2078/92.
(64)
В Регламент (ЕИО) № 2078/92 се установява общностната схема за помощ, която има за цел да се насърчи, въз основа на поети от земеделските производители задължения, inter alia, доброволното използване на земеделски практики, които намаляват замърсяването, причинено от селското стопанство (член 2, параграф 1). Държавите членки определят условията за отпускане на помощ и размера на помощта, която следва да се изплаща, въз основа на поетото бенефициера задължение и на загубата на доходи, както и необходимостта от осигуряване на стимул съгласно член 5, параграф 1, букви а) и б). Освен това, в съответствие с определените от Комисията условия Общността може да участва в някои премии, предоставени от държавите членки с цел компенсиране на загубите на доходи в резултат на задължителното прилагане на ограниченията, посочени в член 2, в контекста на мерките, прилагани в тези държави членки в съответствие с дадени разпоредби на Общността (член 4, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2078/92).
(65)
Освен това, в съответствие с член 10, параграф 1 държавите членки имат възможност да въведат национално финансирани схеми за допълнителни мерки, при които условията за отпускане на помощ се различават от изискванията на регламента или количествата надвишават определените в него граници. Тези схеми трябва да са в съответствие с целите на регламента и с правилата за държавна помощ.
(66)
Разглежданата схема не е предназначена за предоставяне на компенсация за загуби, свързани с изпълнението на доброволно поети от земеделските производители задължения. Също така помощите не включват съфинансиране от Общността на компенсации в рамките на мерки, предприети от Белгия, при определени от Комисията условия. Вместо това схемата се състои от (изключително) национално финансиране на компенсации за загуби, произтичащи от спазването на задължения съгласно националното законодателство относно торовете.
(67)
Поради тази причина помощта не попада в обхвата на приложение на регламента и трябва да бъде разгледана в съответствие с приложимите правила за държавна помощ.
IV. ПРИЛАГАНЕ НА НАСОКИТЕ НА ОБЩНОСТТА ОТНОСНО ДЪРЖАВНАТА ПОМОЩ ЗА ЗАЩИТА НА ОКОЛНАТА СРЕДА
(68)
Необходимо е да се проучи дали мярката може да бъде счетена за съвместима с Насоките от 1994 г., установени от Комисията по отношение на държавната помощ за защита на околната среда (10) (наричани по-долу „Насоките“), които са били приложими към момента на мярката (11).
(69)
В този контекст е необходимо да се отбележи, че мерките за помощ за компенсиране на намаления добив от пасища или от царевица, помощите за обезвреждане на излишъците от оборски тор, както и компенсацията за допълнителните разходи за използване на изкуствени торове представляват оперативна помощ. В отговор на запитване от страна на службите на Комисията белгийските власти обясниха, че макар разходите за съхранение на оборски тор да са сравними с разходите за инвестиции в допълнителни складови съоръжения за оборски тор, всъщност те не са пряко свързани с действителни инвестиции. В светлината на тези пояснения Комисията смята, че и тази мярка следва да се счита за оперативна помощ.
(70)
Като цяло Комисията счита, че е малко вероятно изплащането на оперативни помощи за селскостопанския сектор да осигури траен принос за развитието на сектора, а може да доведе до нарушаване на условията на конкуренция, което ощетява земеделските производители, които не получават такива помощи. Поради това Комисията възприема строг подход към оценяването на тези помощи.
(71)
Плащането на оперативна помощ за мерки за защита на околната среда е разгледано в точка 3.4 от Насоките. Тя гласи:
„В съответствие с дългогодишната си политика Комисията обикновено не одобрява оперативна помощ, която покрива разходи на предприятията, произтичащи от замърсяване или вредно въздействие, които те причиняват. Въпреки това Комисията може да направи изключение от този принцип в някои точно определени случаи. Досега тя е правила такива изключения в областта на управлението на отпадъците и освобождаването от екологични данъци. Комисията ще продължи да оценява такива случаи поотделно и в светлината на строгите критерии, които е изготвила за горепосочените области. А именно, че помощта трябва да компенсира само допълнителни производствени разходи в сравнение с традиционните разходи и по принцип следва да бъде временна и постепенно намаляваща, така че да се създаде стимул за намаляване на замърсяването или за по-бързо въвеждане на по-ефективно използване на ресурсите. Освен това помощта не трябва да противоречи на други разпоредби на Договора за ЕО, и по-специално тези, които се отнасят до свободното движение на стоки и услуги.
В областта на управлението на отпадъците публичното финансиране на допълнителните разходи за разделно събиране, оползотворяване и третиране на битови отпадъци в полза на предприятията, както и на потребителите, могат да включват държавни помощи, но в този случай може да бъде разрешено, при условие че предприятията се таксуват пропорционално на ползването на системата от тях, или на количеството отпадъци, генерирани от тях. Помощта за събиране, оползотворяване и третиране на промишлени и селскостопански отпадъци ще се разглежда поотделно за всеки случай.
Временно освобождаване от нови екологични данъци може да бъде разрешено, ако е необходимо за компенсиране на загуба на конкурентоспособност, особено на международно равнище. Допълнителен фактор, който следва да се вземе предвид, са необходимите съответни действия на предприятията за намаляване на замърсяването. Тази разпоредба се прилага и по отношение на данъчните облекчения, въведени съгласно законодателството на ЕО, за които държавите членки имат свобода на действие по отношение на облекчението или неговия размер.“
(72)
По отношение на помощите за съхранение и обезвреждане на излишъците от оборски тор Комисията счита, че излишъкът от тор може да се разглежда като форма на селскостопански отпадъци. В съответствие с цитираните по-горе Насоки помощта за обезвреждане на такива отпадъци се разглежда поотделно за всеки конкретен случай, съобразно критериите, посочени в точка 3.4 от Насоките.
(73)
Комисията отбелязва, че настоящата мярка е била временна, тъй като тя се е прилагала само за 1996 г. и 1997 г. Освен това Комисията отбелязва, че белгийските власти не са уведомили за продължаването на преките плащания на помощи за съхранение или обезвреждане на оборски тор, въпреки че договореностите за събиране на тор от някои земеделски производители от банката за оборски тор остават непроменени.
(74)
Комисията също така трябва да отчете факта, че мерките за помощ не са постепенно намаляващи, тъй като през двете въпросни години е предоставен един и същ размер на помощта (вж. съображения 38-40, 49-51)
(75)
Освен това въз основа на информацията, предоставена от белгийските власти, изглежда, че мярката има за цел да компенсира изцяло разходите за съхранение и обезвреждане на излишъците от оборски тор в резултат на ограниченията, наложени в чувствителните зони. Така земеделските производители ще бъдат освободени от таксите за обезвреждане на отпадъци. Също така изглежда, че няма изискване земеделските производители в чувствителните зони да предприемат мерки за намаляване на продукцията на оборски тор. Следователно не е налице насрещно участие от страна на земеделските производители за получаването на помощта, което означава, че те са компенсирани за изпълняването на по-строгите стандарти за използване на оборски тор, приложими за чувствителните зони. Следователно мярката не създава стимул за намаляване на производството на оборски тор.
(76)
Поради тези причини Комисията счита, че мерките не са в съответствие с Насоките, нито с целите на Регламент (ЕИО) № 2078/92. Поради това Комисията счита, че те не са съвместими с вътрешния пазар.
(77)
По отношение на помощите за компенсиране на земеделските производители за загубите на продукция, произтичащи от ограниченията върху използването на оборски тор, включително помощта за компенсиране на допълнителните разходи за изкуствени торове, Комисията отбелязва, че помощите за загуба на продукция не са изрично посочени в Насоките. Независимо от това, доколкото ограниченията относно използването на оборски тор водят до спад на добива, те вероятно ще увеличат производствените разходи на земеделските производители за останалите култури. В съответствие с принципите, изложени в горепосочените Насоки, изглежда, че тези помощи могат да бъдат обосновани, само ако са изпълнени следните условия (12):
а)
Помощта следва да бъде временна и по принцип постепенно намаляваща, така че да се даде стимул за намаляване на замърсяването или за по-бързо въвеждане на по-ефективно използване на ресурсите;
б)
Помощта трябва да компенсира само допълнителни производствени разходи в сравнение с традиционните методи;
в)
Помощта не трябва да е в противоречие с други разпоредби на Договора за ЕО.
В допълнение от член 10 от Регламент (ЕИО) № 2078/92 следва, че помощта, предоставяна извън приложното поле на регламента, но с цел да се постигне едно от ограниченията, посочени в член 2, трябва да е в съответствие с целите на регламента.
(78)
Тъй като помощта се приложи само за период от две години, изглежда, че е временна. В подадената информация от 14 януари 2013 г. белгийските власти потвърдиха, че мерките са били прекратени през 1998 г.
(79)
Въпреки това за времето на прилагането на мярката помощта не е била постепенно намаляваща (вж. съображения 38-40, 49-51), което съответно не е създало стимул за по-бързо въвеждане на по-ефективно използване на ресурсите.
(80)
Както е отбелязано по-горе, компенсацията за загуба на продукция от пасища се изчислява на базата на общото използване на торове, разрешено в нечувствителните зони, а именно 450 kg азот/ha за пасища и 325 kg азот/ha царевица. Според белгийските власти тези изчисления базират на научни данни, за да се гарантира, че концентрацията на нитрати в подпочвените и повърхностните води не надвишава 50 mg NO3-N/l или 11,3 mg NO3-N/l, като се отчита средна допустима загуба в размер на 70 kg NO3-N/l на хектар годишно. Тяхната цел е да съчетаят оптимално производство с минимално излужване. Стойностите за природните и водните зони са изчислени по същия начин, като се взе предвид фактът, че те са по-чувствителни към нитрати от другите зони.
(81)
В писмото си от 7 август 1998 г. белгийските власти обясниха, че е взето решение изчислението на компенсацията за разликата в стандарта да се основава на общото количество азот, което може да се прилага по закон, включително азота от изкуствени торове и азота от животински тор. Според белгийските власти беше използван именно този подход, защото беше счетено за необходимо да се осигури равно третиране на земеделските производители от един регион, така че земеделските производители, чиито площи се намират в области, обхванати от по-строги местни стандарти, да не са ощетени в сравнение със земеделските производители, чиито площи не са засегнати от такива стандарти. Ако стандартите бяха еднакви за всички земеделски производители във всички области, това конкурентно предимство ще бъде премахнато и няма да има нужда от плащане на компенсация. При това положение, ако земеделските производители се постараят да надхвърлят основния стандарт за качество на околната креда, възможно е компенсацията да се изчисли въз основа на разликата между постигнатото и стандарта за качество.
(82)
Въз основа на този принцип на равенство в рамките на един и същи регион, белгийските власти са счели, че приложимите правила не представляват свръхкомпенсация на земеделските производители и/или компенсация за преустановяване на селскостопански практики, които са в противоречие с правилата на ЕС. Според техния аргумент конкурентните недостатъци или предимства в рамките на един и същи селскостопански регион ще бъдат по-силно изразени в рамките на този регион, отколкото в ЕС като цяло. Ето защо в рамките на Фландрия всички загуби, понесени от земеделските производители, чиито стопанства се намират в области с по-строги местни стандарти, са били компенсирани (действително понесената загуба на добива).
(83)
Освен това белгийските власти посочиха, че през 1996 г. и 1997 г. фламандският регион вече е налагал по-строги местни стандарти, докато с директивата за нитратите това стана задължително едва от 20 декември 1998 г. В чувствителните водни зони е наложено ограничение за пасищата в размер на 200 kg азот/ha, а за царевица и други култури ограничението е било 170 kg азот/ha. Според белгийските власти разрешеното количество животински тор от 1996 г. насам вече е било по-ниско от предвиденото в първата програма за действие съгласно Директива 91/676/ЕИО, като за определени култури е било ограничено до нивото, посочено във втората програма за действие.
(84)
На 14 януари 2013 г. белгийските власти предоставиха подробна информация относно метода на изчисление, за да покажат, че той е бил в съответствие със селскостопанската практика и с правните разпоредби на ЕС, които са били в сила по време на мерките.
(85)
Въпреки това, въз основа на наличната информация разпоредбите за водните и природните зони не изглежда да надхвърлят значително задълженията, посочени в Директива 91/676/ЕИО. В този контекст Комисията отбелязва, че белгийските органи сами са посочили в своите писмени забележки, че са определили водните и природните зони като особено чувствителни към замърсяване с нитрати, и че следователно са необходими по-ниски стойности, за да се гарантира постигане на целта от 50 mg/l нитрати в повърхностните сладки води, в частност тези, които се използват за извличане на питейна вода, и в подпочвените води. Това е стойността, която е била задължителна към края на 1995 г. съгласно Директива 91/676/ЕИО.
(86)
Освен това, що се отнася до метода за изчисляване на компенсацията, Комисията поиска от белгийските власти да предоставят валидирани проучвания за доказване на точността на допусканията, използвани при изчислението. По-специално от белгийските власти беше поискано да представят резултатите от изследвания, доказващи, че намалението на общото използване на торове от 450 kg азот/ha на 350 kg азот/ha действително води до спад на добивите с 15 %, а намалението от 450 kg азот/ha на 400 kg азот/ha води до спад на добивите с 7 %. В отговора си от 14 януари 2013 г. белгийските власти демонстрираха точността на допусканията, използвани за изчисляване.
(87)
Освен това от белгийските власти бе поискано да предоставят допълнителна информация относно допусканията, използвани за изчисляване на въздействието от тази загуба на продукция върху цялостната рентабилност на стопанството, като се използват редица хипотези, включително чиста земеделска продукция и смесена земеделска и животновъдна продукция. По-специално Комисията прикани белгийските власти да предоставят подробно обяснение защо се счита, че загуба в размер на 15 % от производството на трева в смесено земеделско/животновъдно стопанство представлява 40 % загуба на рентабилност на стопанството, като се вземат предвид различните видове животновъдно производство. Белгийските власти предоставиха тази информация в своя отговор от 14 януари 2013 г.
(88)
Освен това белгийските власти бяха приканени да предоставят изчисления на основата на алтернативни методи за предоставяне на компенсация, като например цената на закупуване на фураж заместител като еквивалент на загубата на продукция. В отговора си от 14 януари 2013 г. белгийските власти твърдят, че тъй като такива изчисления не са извършени към момента на мярката, вече не е възможно те да бъдат извършени.
(89)
Поради това становището на Комисията е, че белгийските власти не са доказали, че помощта е била ограничена единствено до допълнителните производствени разходи. Освен това, както е показано по-горе (съображение 79), помощта не е била постепенно намаляваща.
(90)
Следователно предоставянето на помощ за загуба на продукция не отговаря на условията на Насоките. По тези причини Комисията счита, че тези мерки за помощ не са съвместими с Договора.
V. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(91)
Комисията констатира, че Белгия неправомерно е прилагала компенсацията съгласно Наредбата за оборския тор в нарушение на член 93, параграф 3 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС).
(92)
Мерките попадат извън приложното поле на Регламент (ЕИО) № 2078/92.
(93)
Мерките за компенсация за съхранение и обезвреждане на излишния оборски тор и загубата на продукция представляват оперативна помощ, която само по изключение може да бъде обявена за съвместима. Поради това строгият подход от Насоките предвижда, че помощта за съхранение и обезвреждане може да бъде обявена за съвместима, ако тя е временна и постепенно намаляваща и ако това изисква наличието на насрещно участие от страна на земеделския производител. При помощи за загубите на продукция помощта следва да бъде временна и постепенно намаляваща и да компенсира единствено допълнителните производствени разходи. Като е видно от анализа по-горе, тези условия не бяха изпълнени.
(94)
При липсата на насрещно участие от страна на бенефициерите за получаване на помощта и доколкото мерките за помощ изглежда не съдържат никакви стимули за бенефициерите да предприемат допълнителни стъпки за подобряване на опазването на околната среда, според Комисията тази мярка за помощ не допринася за развитието на някои икономически дейности по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(95)
Наредбата за оборския тор беше отменена през 1998 г. и всички мерки са преустановени.
(96)
Поради гореспоменатите причини Комисията констатира, че по време на периода на прилагането ѝ през 1996 г. и 1997 г. мярката представлява неправомерна и несъвместима помощ, която по принцип трябва да бъде възстановена.
(97)
Поради факта, че правомощията на Комисията за възстановяване на несъвместима помощ са предмет на давностен срок от десет години (13), тази несъвместима помощ не може да бъде възстановена.
(98)
Всички индивидуални помощи, които към момента на предоставянето са отговаряли на условията за групово освобождаване или одобрена схема, са съвместими с вътрешния пазар, в рамките на максималния интензитет на помощта, приложим за този вид помощ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена като компенсация съгласно Наредбата за оборския тор, неправомерно приведена в действие от Белгия в нарушение на член 93, параграф 3 от Договора за ЕО , е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалните помощи, отпуснати по схемата, посочена в член 1, които към момента на предоставянето са отговаряли на условията за групово освобождаване или одобрена схема, са съвместими с вътрешния пазар, в рамките на максималния интензитет на помощта, приложим за този вид помощ.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Кралство Белгия.
Съставено в Брюксел на 16 септември 2013 година.
ODLUKA KOMISIJE
od 16. rujna 2013.
o naknadama na temelju dekreta o stajnjaku C 75/98 (ex NN 45/98) koje je provela Belgija (Flandrija)
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 5818)
(Vjerodostojne su samo verzije na nizozemskom i francuskom jeziku)
(2013/530/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,
nakon poziva zainteresiranim stranama na podnošenje njihovih primjedaba (1),
budući da:
I. POSTUPAK
(1)
Nakon primitka prigovora o nezakonitim naknadama koje je flamanska Vlada isplaćivala poljoprivrednicima za korištenje gnojiva i stajnjaka (dalje u tekstu „mjera”), službe Europske komisije su pismom od 4. veljače 1998. zatražile od belgijskih tijela da dostave podatke o provedbi odluke flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o naknadi treba platiti poljoprivrednicima za obveze na temelju zakonodavstva o gnojivima (dalje u tekstu „dekret o stajnjaku”).
(2)
Komisija je te informacije primila pismom flamanskog ministra okoliša i zapošljavanja od 18. ožujka 1998. i pismom Stalnog predstavništva Belgije od 31. ožujka 1998.
(3)
15. travnja 1998. održan je sastanak između predstavnika belgijskih nadležnih tijela i službi Europske komisije.
(4)
Teleksom od 10. srpnja 1998. Komisija je od belgijskih tijela zatražila dodatne informacije, na što su belgijska tijela odgovorila pismom od 7. kolovoza 1998., koje je urudžbirano 10. kolovoza 1998.
(5)
Prema informacijama belgijskih tijela plaćanja su izvršena 1996. Međutim, mjera nije prijavljena Komisiji u skladu s člankom 93. stavkom 3. EZ-a (sada članak 108. stavak 3. UFEU-a). Zato je predmet upisan u registar neprijavljenih potpora pod brojem NN 45/98. Iako je program bio na snazi 1996. i 1997. godine, Komisija je primila na znanje obvezu koju su preuzela belgijska tijela u svom pismu od 7. kolovoza 1998. da neće isplaćivati naknade za 1997. sve dok Komisija ne donese odluku o sukladnosti potpore sa zajedničkim tržištem. Belgijska su tijela obavijestila Komisiju da je flamanska Vlada namjeravala ovaj program naknada uvrstiti u flamanski program potpore na temelju Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2078/92 (2).
(6)
Komisija je pismom od 21. siječnja 1999. obavijestila Belgiju da je u odnosu na tu mjeru odlučila pokrenuti postupak utvrđen u članku 108. stavku 2. UFEU-a.
(7)
Odluka Komisije o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu 17. travnja 1999. (3)
(8)
Komisija je pozvala zainteresirane strane da podnesu svoje komentare o toj mjeri.
(9)
Komisija nije primila ni jedan komentar od zainteresiranih strana.
(10)
Belgijska su tijela povukla priopćenja o ostalim flamanskim slučajevima o stajnjaku (C12/1999, N105/1999, N311/99).
(11)
Komisija je 6. ožujka 2012. primila pritužbu jednog poljoprivrednika u vezi s isplatom naknade za 1996. na temelju dekreta o stajnjaku. Na sastanku između predstavnika belgijskih (flamanskih) tijela i službi Europske komisije 16. travnja 2012., Komisija je od belgijskih tijela zatražila da podnesu svoja stajališta o prigovoru.
(12)
Europska komisija zatražila je dodatne informacije 9. studenoga 2012. Belgijska su tijela odgovorila pismom od 14. siječnja 2013.
II. DETALJAN OPIS POTPORE
1. NASLOV
(13)
Naknada na temelju dekreta o stajnjaku.
2. PRORAČUN
(14)
Ukupni proračun za tu mjeru za 1996. iznosio je 427 511 868 BEF (belgijskih franaka), a raščlanjen je kako slijedi:
(a)
naknada za smanjeni prinos
-
travnjak 250 279 282 BEF
-
kukuruz 50 102 650 BEF
(b)
naknada za troškove zbrinjavanja stajnjaka 65 486 397 BEF
(c)
naknada za troškove skladištenja stajnjaka 34 276 829 BEF
(d)
naknada za kupnju dodatnog gnojiva 27 366 710 BEF
(15)
Naknada na temelju dekreta o stajnjaku isplaćena je za 1996. godinu.
(16)
U skladu s dekretom o stajnjaku, naknada se isplaćuje poljoprivrednicima čije se poljoprivredno gospodarstvo nalazi, u cijelosti ili djelomično, unutar vodnog područja ili područja prirode. To se odnosi na 7,502 od ukupno 40,673 ratarskih ili stočarskih poljoprivrednih gospodarstava u Flandriji (18,5 %). U smislu površine, od ukupno 649,223 ha ratarske ili stočarske površine, 47,948 ha (7,5 %) nalazi se unutar vodnog područja, a 21,919 ha (3 %) nalazi se unutar područja prirode.
(17)
Cilj je programa potpora omogućiti poljoprivrednicima sa zemljištem na ekološki osjetljivim područjima da se prilagode strožim standardima za korištenje stajnjaka i da nadoknade pretrpljeni ekonomski gubitak. Potpora se računa na temelju gubitka prihoda, uzimajući u obzir uobičajenu poljoprivrednu praksu izvan navedenih osjetljivih područja. Prema belgijskim tijelima, naknada je bila kako bi se izbjegli socijalni nemiri.
(18)
Potpora se dodjeljuje kao naknada poljoprivrednicima iz tih osjetljivih područja za:
(a)
smanjenje proizvodnje kao posljedice manje gnojidbe i korištenja stajnjaka,
(b)
dodatne troškove zbrinjavanja stajnjaka,
(c)
dodatne troškove skladištenja stajnjaka,
(d)
dodatnu kupnju kemijskih gnojiva.
(19)
Prema informacijama koje su dostavila belgijska tijela, plaćanje naknada poljoprivrednicima za obveze na temelju zakonodavstva o gnojivima temeljilo se na četiri pravna teksta:
(a)
Odluci flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o naknadi koju treba platiti poljoprivrednicima za obveze na temelju zakonodavstva o gnojivima,
(b)
Odluci flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o utvrđivanju naknada za 1996. i 1997. godinu na temelju članka 15. stavka 9. Dekreta od 23. siječnja 1991. o zaštiti okoliša od onečišćenja stajnjakom,
(c)
Odluci flamanske Vlade od 19. ožujka 1996. o utvrđivanju pravila o dodatnim obvezama u vezi sa zbrinjavanjem i o pomoći s dodatnim viškovima stajnjaka na područjima na koja se primjenjuju stroži standardi primjene stajnjaka,
(d)
Odluci flamanske Vlade od 15. srpnja 1997. o izmjeni Odluke flamanske Vlade od 20. prosinca 1995. o utvrđivanju naknada za 1996. i 1997. godinu na temelju članka 15. stavka 9. Zakona od 23. siječnja 1991. o zaštiti okoliša od onečišćenja stajnjakom.
(20)
Nijedan od navedenih pravnih tekstova nije priopćen Komisiji u skladu s člankom 93. stavkom 3. Ugovora o EZ-u (sada članak 108. stavak 3. UFEU-a).
(21)
Prema belgijskim tijelima, politika gnojidbe u Flandriji temelji se na Dekretu od 20. prosinca 1995. o izmjeni Dekreta od 23. siječnja 1991. o zaštiti okoliša od onečišćenja gnojivima. Cilj je Dekreta smanjiti okolišne probleme uzrokovane obogaćivanjem površinskih i podzemnih voda te curenjem fosfata i nitrata u tlo, uz rizik od njihovog prodiranja u podzemne i površinske vode. Prema izvješću o okolišu i prirodi u Flandriji, poljoprivreda je odgovorna za 56 % udjela opterećenja neto dušika i fosfata u okolišu. Ispuštanje amonijaka od držanja životinja i širenja gnojnice čini 21 % onečišćujućih emisija u Flandriji.
(22)
Dekretom o stajnjaku utvrđeni su ciljevi koji se odnose na postizanje i/ili održavanje traženih standarda kvalitete tla, vode (površinske i podzemne vode) i zraka. Njime se predviđa postepeno pooštravanje ograničenja korištenja gnojiva. Time se omogućuje prilagodba u prijelaznom razdoblju. Standardi koji uređuju uporabu gnojiva bit će postepeno pooštreni, osim za posebno ranjiva područja, odnosno vodna područja i područja prirode za koja su stroža pravila odmah stupila na snagu.
(23)
Dekretom se također predviđa zamrzavanje proizvodnje stajnjaka i broja grla u Flandriji na razinu iz 1992. U tu je svrhu uvedena politika lokalnih dozvola. Istovremeno će se većim poduzećima dozvola smanjiti do 25 % prilikom njezina obnavljanja. Sektoru gospodarskog uzgoja životinja omogućeno je (do 2002.) da pronađe načine smanjenja viškova stajnjaka i njihovog utjecaja na okoliš.
(24)
Stroža ograničenja stupila su odmah na snagu 1. siječnja 1996. za sljedeća područja:
(a)
slivove i zaštićena područja,
(b)
prirodna područja, rezervate prirode, šumska tla,
(c)
područja obuhvaćena Direktivom o pticama,
(d)
doline i ekološki vrijedna poljoprivredna tla,
(e)
tlo osjetljivo na nitrate,
(f)
tlo onečišćeno fosfatima.
(25)
Prema belgijskim tijelima, navedena osjetljiva područja su određena uzimajući u obzir zahtjeve Direktive Vijeća 91/676/EEZ (4) o zaštiti voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih izvora i Direktive Vijeća 79/409/EEZ (5) o očuvanju divljih ptica.
(26)
Na temelju dekreta o stajnjaku, od 1. siječnja 1996. do 31. prosinca 1998. primjenjivale su se sljedeće opće granične vrijednosti primjene gnojiva i stajnjaka diljem Flandrije, osim za vodna područja i područja prirode. Te su granične vrijednosti izražene u kg fosfornog pentoksida, u kg dušika iz kemijskih gnojiva i u kg ukupno godišnje dozvoljenog dušika, kako je prikazano u tablici koja slijedi.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
170
250
450
Kukuruz
160 (1996.)
155 (1997.)
150 (1998.)
200
325
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku (6)
125
125
170
Ostali usjevi
150
225
325
(27)
Belgijska su tijela također objavila sljedeće granične vrijednosti koje ukazuju na ciljeve koje žele ispuniti od 2003. nadalje.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Dušik od životinja, iz stajnjaka i ostalih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
125
250
250
450
Kukuruz
100
130
225
275
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku (7)
100
70
125
125
Ostali usjevi
100
150
200
275
(28)
Osim količinskih graničnih vrijednosti, na običnoj poljoprivrednoj površini zabranjeno je primjenjivati stajnjak ili druga organska gnojiva tijekom sljedećih razdoblja: od 21. rujna do 21. siječnja, sve nedjelje i praznike, sve subote, osim onih između 1. veljače i 15. svibnja, noću (između 22 i 7 sati), kad je tlo poplavljeno, zamrznuto ili pokriveno snježnim pokrivačem.
(29)
Na vodnim se područjima primjenjuju stroži standardi zbog proizvodnje pitke vode ili zato što se radi o područjima posebno osjetljivima na curenje dušika. Pojam „vodno područje” znači:
(a)
područja sliva i područja zaštite II. i III. vrste za podzemne vode, čije su granice utvrđene na temelju Dekreta od 24.siječnja 1984. o utvrđivanju mjera gospodarenja podzemnim vodama,
(b)
osjetljiva područja za koja flamanska Vlada smatra da zahtijevaju strože standarde unutar subhidrografskih bazena površinskih voda namijenjenih za proizvodnju pitke vode, čije su granice utvrđene u skladu sa Zakonom od 26. ožujka 1971. o zaštiti površinskih voda protiv onečišćenja,
(c)
područja tla osjetljivog na dušik za koja flamanska Vlada smatra da zahtijevaju strože standarde i čije su granice utvrđene na temelju Dekreta od 24. siječnja 1984. o utvrđivanju mjera gospodarenja podzemnim vodama.
(30)
U sljedećoj su tablici prikazani standardi kojima se uređuje uporaba stajnjaka koji se od 1. siječnja 1996. primjenjuju na vodna područja. Ta se pravila temelje na standardima prinosa od navedenih skupina usjeva i okolišno prihvatljivim gubicima za ta područja. Količine su izražene u kg P2O5 i kg dušika po hektaru godišnje.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Dušik iz stajnjaka životinja i drugih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
120
200
200
350
Kukuruz
100
150
170
275
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku
80
70
125
125
Ostali usjevi
100
150
170
275
(31)
Na vodnim područjima zabranjena je primjena stajnjaka između 1. rujna i 21. siječnja, uključujući te datume, osim u zonama A i B područja korištenih za prikupljanje površinskih voda za koje se zabrana produljuje do 15. veljače, uključujući te datume.
(32)
Pojam „područje prirode” znači:
(a)
područja dolina i ekološki vrijedna poljoprivredna tla označena na kartama ruralnog razvoja iz Zakona od 29. ožujka 1962. o organizaciji nacionalnog planiranja i urbanizma,
(b)
posebna područja zaštite čije su granice utvrđene Odlukom flamanske Vlade od 17. listopada 1988.
(c)
posebna staništa i susjedna prijelazna područja,
(d)
šumska područja, prirodna područja, područja razvoja prirode ili rezervati prirode, kako je označeno u kartama ruralnog razvoja iz Zakona od 29. ožujka 1962. o organizaciji nacionalnog planiranja i urbanizma, s prijelaznim mjerama koje se primjenjuju do 31. prosinca 1997.
(33)
U sljedećoj su tablici prikazani standardi kojima se uređuje uporaba stajnjaka koji se od 1. siječnja 1996. primjenjuju na područja prirode. Ta se pravila temelje na standardima prinosa od navedenih skupina usjeva i okolišno prihvatljivim gubicima za ta područja. Količine su izražene u kg P2O5 i kg dušika po hektaru godišnje.
Skupina usjeva
Fosforni pentoksid
Dušik iz kemijskih gnojiva
Ukupno dušik
Travnjak
120
200
400
Kukuruz
100
150
275
Usjevi s niskim potrebama prema dušiku
80
70
125
Ostali usjevi
100
150
275
(34)
Na područjima prirode zabranjena je primjena stajnjaka između 1. rujna i 21. siječnja, uključujući te datume, a na travnatim područjima od važnosti za zaštitu ptica, gnojidba se također može zabraniti između 1. travnja i 30. lipnja. Nadalje, zabranjena je primjena gnojiva svih vrsta na šumskim područjima, prirodnim područjima, područjima razvoja prirode ili rezervatima prirode od 1. siječnja 1998., uz iznimku izmeta životinja na ispaši, s maksimalno dozvoljenom gustoćom životinja od 2 životinje po ha izmjerenoj preko cijele godine. Obiteljskim se poljoprivrednim gospodarstvima može odobriti privremeno izuzeće od ove zabrane.
(35)
Prema dekretu o stajnjaku, naknada se automatski isplaćuje samo za travnjake i kukuruz. Za ostale se usjeve pretpostavlja da smanjene razine korištenja gnojiva neće prouzročiti smanjenja u proizvodnji. Međutim, poljoprivrednik u potonjem slučaju može dobiti naknadu, ako on/ona može pružiti dokaze o gubicima.
(36)
Naknade za promjenu prinosa s travnjaka računaju se na temelju razlike između dozvoljenog standarda korištenja gnojiva na područjima izvan osjetljivih zona i dozvoljenih standarda na osjetljivim područjima, uz pravljenje razlike između područja koja se nalaze u vodnim zonama i onih koja se nalaze u zonama prirode. Cilj je potpore nadoknaditi gubitke prihoda i isplativosti uzrokovanih tim smanjenjima.
(37)
Početna točka izračuna potpore jesu prosječne polu bruto marže (semi-gross margins - SGM) u BEF/ha iz protekle tri godine koje prethode dodjeli naknade prema propisima o porezu na dohodak. Napravljena je razlika između tla koje se koristi za mljekarstvo i ostalih travnjaka. Za potrebe izračuna SGM-a, Flandrija je podijeljena na 13 područja ovisno o agronomskim značajkama dotičnog područja.
(38)
Za travnjake korištene u proizvodnji mlijeka, najveći SGM je u Antwerp Kempenland (55 700 BEF/ha), najniži na području dina (33 167 BEF/ha), dok je prosječni iznos za Flandriju kao cjelinu 44 160 BEF/ha. Za travnjake koji se ne koriste u proizvodnji mlijeka, najveći SGM je na pjeskovitom/ilovastom području Zapadne Flandrije (36 100 BEF/ha), najniži na području dina (24 633 BEF/ha), dok je prosječni iznos za Flandriju kao cjelinu 31 941 BEF/ha.
(39)
Za vodna se područja naknada temelji na činjenici da maksimalno dozvoljena razina korištenja dušika iznosi 350 kg/ha, u usporedbi s 450 kg/ha za normalna područja. To odgovara smanjenju od 22 %. Prema zakonu o smanjujućim prihodima, belgijska su tijela izračunala da će to prouzročiti smanjenje prinosa od 15 %. Međutim, učinak na isplativost poljoprivrednog gospodarstva bit će još veći. Nakon diskontiranja fiksnih troškova, belgijska su tijela izračunala da udio SGM-a u ukupnom prinosu prosječno iznosi do 40 %. Stoga smanjenje prinosa od 15 % uzrokuje smanjenje SGM-a od 37,5 % (15 % × 100/40) Osnova plaćanja naknade za smanjene prinose na dotičnim područjima stoga iznosi SGM × 37,5 %. Istovremeno su poljoprivredni gospodarstvenici na vodnim područjima obvezni koristiti 50 kg/ha manje kemijskih gnojiva. To predstavlja uštedu od 800 BEF (50 kg N × 16 BEF/kg). Stoga se taj iznos oduzima od potpore koju treba platiti.
(40)
Za područja prirode naknada se temelji na istim načelima. Za područje prirode maksimalno dozvoljena razina korištenja dušika iznosi 350 kg/ha, u usporedbi s 450 kg/ha za normalna područja, što odgovara smanjenju od 11 %. Belgijska su tijela izračunala da će to će to prouzročiti smanjenje prinosa od 7 %. Smanjenje prinosa od 7 % uzrokuje smanjenje SGM-a od 17,5 % (7 % × 100/40). Osnova plaćanja naknada za smanjene prinose na područjima prirode stoga iznosi SGM × 17,5 %. Uz to, isto smanjenje potpore od 800 BEF (vidi gornji stavak 39.) izračunato je u odnosu na uštede zbog smanjenog korištenja gnojiva.
(41)
U donjoj se tabeli prikazuje sažetak najviših, najnižih i prosječnih iznosa naknada koje treba platiti.
Travnjaci za proizvodnju mlijeka
SGM
Iznos potpore, vodna područja
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0001.xml.jpg
Iznos potpore, područja prirode
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0002.xml.jpg
Antwerp Kempenland
55 700
20 088
8 948
Dine
33 167
11 638
5 004
Prosjek
44 160
15 760
9 928
Ostali travnjaci
SGM
Iznos potpore, vodna područja
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0003.xml.jpg
Iznos potpore, područja prirode
FOR-L_2013285HR.01000801.notes.0004.xml.jpg
Zapadna Flandrija pjeskovito/ilovasto područje
36 100
12 738
5 518
Dine
24 633
8 437
3 511
Prosjek
31 941
11 177
4 789
(42)
Belgijska tijela naglašavaju da se radi o maksimalnim iznosima naknada po hektaru. Ukupna prihvatljiva površina travnjaka za naknadu iznosi 31 003 ha, od čega se 17 468 ha nalazi na vodnim područjima, a 13 535 ha na područjima prirode. Maksimalna teoretska naknada koja bi mogla biti plaćena iznosi 202 822 411 BEF na vodnim područjima i 65 900 155 BEF na područjima prirode. Međutim, obzirom na niže iznose potpore za travnjake koji se ne koriste za proizvodnju mlijeka, stvarni iznos dodijeljene potpore za travnjake iznosio je 250 275 012 BEF godišnje, od čega je 186 505 640 BEF dodijeljeno za travnjake na vodnim područjima, a 63 769 372 BEF za travnjake na područjima prirode. Prema belgijskim tijelima, razlika između maksimalnih teoretskih iznosa potpore i stvarno isplaćenih iznosa potpore nastala je zbog niza čimbenika, posebno zato što je naknada isplaćena samo u odnosu na travnjake koje je isto poljoprivredno gospodarstvo već koristilo kao travnjak 1994.
(43)
Za kukuruz se primjenjuje paušalni iznos potpore od 3 600 BEF/ha za gubitke u proizvodnji, pod uvjetom da se taj kukuruz još uvijek uzgaja na istoj parceli i da nije požnjeven na bivšem travnjaku koji je uzoran. Ta se potpora temelji na procjenama da prosječna proizvodnja suhog materijala za kukuruz iznosi 14 500 kg/ha i da prosječni gubitak prinosa kao posljedica strožih standarda iznosi 900 kg/ha. Iz procijenjene cijene troška u iznosu od 4 kg BEF/ha suhog materijala proizlazi gubitak od 3 600 BEF.
(44)
Uz to, poljoprivredne se gospodarstvenike potiče da siju travu poslije kukuruza, što smanjuje odvodnju nitrata iz tla i curenje nitrata. Za to se dodjeljuje dodatna potpora u iznosu od BEF 3 600/ha. Prema belgijskim tijelima ta potpora pokriva samo troškove sjemena trave.
(45)
Potpora se pruža poljoprivrednim gospodarstvima na vodnim područjima i područjima prirode za pokrivanje dodatnih troškova zbrinjavanja viškova stajnjaka nastalih zbog nižih graničnih vrijednosti primjene stajnjaka.
(46)
Potpora se dodjeljuje ako poljoprivredno gospodarstvo ima dodatne viškove stajnjaka koji su se nagomilali kao rezultat strožih standarda primjene stajnjaka. Za izračun potpore pravi se razlika između:
(a)
obiteljskih stočarskih farmi i drugih stočarskih poljoprivrednih gospodarstava koji nisu stekli dodatno obradivo zemljište između 1993. i 1996.; područje obradivog zemljišta prema registru iz 1996. uzima se u obzir za izračun mogućnosti zbrinjavanja stajnjaka;
(b)
stočarska poljoprivredna gospodarstva koja nisu obiteljska i koja su stekla dodatno zemljište između 1993. i 1996.; područje koje se uzima u obzir za određivanje mogućnosti zbrinjavanja stajnjaka temelji se na obradivom zemljištu koje je uneseno 1994. (stanje na poljoprivrednom gospodarstvu 1993.)
(47)
U svrhu izračuna potpore uzima se ponderirani pomični prosjek koji se temelji na izračunu broja životinja svake vrste (goveda, svinja, peradi, ostaloga) u Flandriji i tipičnog mineralnog sastava stajnjaka od svake vrste u smislu sadržaja minerala.
(48)
Na toj je osnovi procijenjeno da svaka tona stajnjaka sadrži 6,6 kg dušika i 4,2 kg fosfornog pentoksida.
(49)
Potpora se isplaćuje po jedinici minerala (po kg difosfornog pentoksida (P2O5) i po kg dušika (N)) koji je prihvatljiv za naknadu. Mjesto na kojem se nalazi poljoprivredno gospodarstvo određuje razinu plaćanja. Iznos potpore koju treba platiti jest:
(a)
13 BEF/jedinici: za imanja u „bijeloj” općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 75 kg P2O5/ha,
(b)
20 BEF/jedinici: u „sivoj” općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 75 do 125 kg P2O5/ha,
(c)
27 BEF/jedinici: za jedno poljoprivredno gospodarstvo u općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 125 kg P2O5/ha.
(50)
Iznosi potpore veći su za općine s višim izmijenjenim izlaznim vrijednostima zato što se stajnjak prevozi preko većih udaljenosti.
(51)
Nadalje, potpora se također plaća kao naknada poljoprivrednicima koji više nisu u mogućnosti iskoristiti ugovorni aranžman sa susjednim poljoprivrednim gospodarstvima za primjenu viška stajnjaka na tim gospodarstvima. Kako bi zadovoljilo uvjete, poljoprivredno gospodarstvo je 1995. trebalo imati sklopljen aranžman o zbrinjavanju viška stajnjaka s korisnikom čije se zemljište nalazi na području za koje se primjenjuju stroži standardi te biti osnovano u općini s izmijenjenim izlaznim vrijednostima iznad 100 kg P2O5/ha. Naknada se isplaćuje po jedinici minerala, odnosno po kg P2O5 i po kg N manje koji nisu zbrinuti kod tih korisnika. Maksimalna prihvatljiva količina za naknadu jest razlika u mogućnostima zbrinjavanja pri uobičajenim standardima primjene stajnjaka i pri onima koji se primjenjuju na područjima podložnim strožim pravilima. Mjesto poljoprivrednog gospodarstva određuje iznos koji treba platiti i koji iznosi:
(a)
27 BEF/jedinici: jedno poljoprivredno gospodarstvo u općini s izmijenjenom izlaznom vrijednosti od 125 kg P2O5/ha,
(b)
20 BEF/jedinici za sva ostala poljoprivredna gospodarstva.
(52)
Obiteljska stočarska poljoprivredna gospodarstva s viškovima stajnjaka na zemljišnim parcelama u subhidrografskom bazenu Kluizena za prikupljanje površinskih voda ili na zemljištima osjetljivim na dušik na obalama rijeke Maas mogu iskoristiti obvezu banke stajnjaka o prihvaćanju dodatnih viškova stajnjaka nastalih kao posljedica strožih standarda primjene stajnjaka. U tom se slučaju smanjuje naknada za zbrinjavanje i skladištenje stajnjaka proporcionalno količini minerala za koje je banka stajnjaka pružila pomoć.
(53)
Kao posljedica zabrane primjene gnojiva na vodnim područjima i područjima prirode u razdoblju od 1. rujna umjesto od 21. rujna što vrijedi za ostala područja, neki su poljoprivrednici naišli na poteškoće zbog toga što se na brojnim poljoprivrednim gospodarstvima stajnjak primjenjuje nakon žetve koja se za niz usjeva provodi nakon (godišnjeg) datuma početka zabrane. To više nije bilo moguće na vodnim područjima i područjima prirode. Belgijska su tijela procijenila da će za posljedicu ta imanja trebati dodatne spremnike stajnjaka za tri mjeseca.
(54)
Razlika u standardima primjene stajnjaka na običnim područjima u odnosu na vodna područja i područja prirode iznosi oko 50 kg P2O5/ha. S obzirom na to da jedna tona stajnjaka prosječno sadrži 5,2 kg P2O5, 50 kg P2O5/ha približno odgovara potrebi za spremnikom kapaciteta 10 tona po ha.
(55)
Na temelju procjene da trošak izgradnje spremnika od 500 m3 iznosi 1 263 120 BEF, belgijska tijela su procijenila da pribavljanje spremnika dovoljnog kapaciteta zahtijeva ulaganje od oko 2 500 BEF po toni kapaciteta spremnika, s amortizacijskim razdobljem od 20 godina, što odgovara iznosu od 125 BEF/t/godinu. Godišnja naknada od 1 250 BEF/ha može se stoga platiti poljoprivrednicima koji proizvode stajnjak od životinja i čije se obradivo zemljište nalazi na područjima za koja se primjenjuju stroža pravila primjene gnojiva.
(56)
Poljoprivrednici koji su 1996. primili tu naknadu za skladištenje stajnjaka na temelju dekreta o stajnjaku ne mogu u istoj godini dobiti bonifikaciju kamate ili kapitalne premije za izgradnju spremnika za stajnjak od životinja od Flamanskog poljoprivrednog investicijskog fonda (VLF).
(57)
S obzirom na to da poljoprivrednici čije se zemljište nalazi na vodnom području ne mogu u potpunosti ispuniti uvjete o dozvoljenoj količini dušika po hektaru koristeći stajnjak životinjskog podrijetla, belgijska tijela predviđaju da će poljoprivrednici na tim područjima pokušati održati razine proizvodnje primjenom dodatnog kemijskog gnojiva posebno za „ostale usjeve” i za kukuruz.
(58)
Pretpostavlja se da će ta imanja koristiti dodatnih 60 kg N/ha po cijeni od 16 BEF/kg. Stoga potpora koja se može platiti iznosi 960 BEF (60 × 16), što je zaokruženo na paušalni iznos od 1 000 BEF/ha.
(59)
Poljoprivrednici koji su 1994. imali obradivo zemljište na vodnom području i području prirode mogu se za naknade za ta područja prijaviti u banku stajnjaka odgovornu za vođenje programa. Od njih se traži da na kartama i planovima označe svoje obradivo zemljište parcelu po parcelu, s planom usjeva za 1994. i za godinu u kojoj se prijavljuju. Ako je obradivo zemljište smješteno na nekoliko područja ili zona, za izračun naknade uzimaju se najstroži standardi primjene stajnjaka. Banka stajnjaka razmatra prijave i obavješćuje zainteresiranu stranu o tome koja će se naknada platiti koristeći sve za to dostupne informacije. Naknada se ne isplaćuje ako je iznos manji od 1 000 BEF. Podnositelji zahtjeva imaju pravo uputiti svoju žalbu flamanskom ministru okoliša, koji je u roku od šest mjeseci dužan donijeti odgovarajuću odluku, u suprotnom se žalba smatra usvojenom.
(60)
Banka stajnjaka, policijski službenici i službenici iz odjela inspekcije za zaštitu okoliša tijela nadležnog za upravljanje okolišem, prirodom, zemljištem i vodom te ostali službenici imaju pravo obavljati provjere toga ispunjavaju li poljoprivrednici obveze iz dekreta o stajnjaku. Ako je došlo do povrede propisa, od poljoprivrednika se može zatražiti povrat isplaćene potpore. Potpora iz dekreta o stajnjaku ne dodjeljuje se za zemljište koje se ne obrađuje.
III. OCJENA POTPORE
(61)
Prethodno opisane mjere predstavljaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora. Naknada se financira iz državnih izvora i isplaćuje određenim kategorijama poljoprivrednika, odnosno onima koji se nalaze na vodnim područjima i područjima prirode. Tom se potporom narušava ili se može narušiti tržišno natjecanje te utjecati na trgovinu između država članica jer jača konkurentnost poljoprivrednika koji primaju naknadu u usporedbi s poljoprivrednicima iz drugih dijelova Belgije ili iz drugih država članica koji tu potporu ne primaju. Nadalje, sve dok su proizvodi koje su proizveli ti poljoprivrednici predmet trgovine unutar EU-a, čini se vjerojatnim da će mjere utjecati na trgovinu između država članica.
(62)
U svojim pisanim nalazima belgijska su tijela naglasila okolišne ciljeve programa potpora i u tom su kontekstu navela odredbe Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2078/92 od 30. lipnja 1992. o metodama poljoprivredne proizvodnje koje su u skladu sa zahtjevima zaštite prirode i održavanja krajobraza (dalje u tekstu Uredba (EEZ) br. 2078/92) (8) i smjernica Zajednice o državnoj potpori za zaštitu okoliša (9). U točki 2.1. smjernica o potpori za zaštitu okoliša određuje se da se smjernice ne primjenjuju u poljoprivrednom sektoru na područje obuhvaćeno Uredbom (EEZ) br. 2078/92. Stoga je primjereno započeti s razmatranjem primjene Uredbe (EEZ) br. 2078/92 na dotične mjere.
(63)
Belgijska tijela objašnjavaju da naknadu poljoprivrednicima koja im je dodijeljena u sklopu mjere za područja prirode i vodna područja treba smatrati provedbom odredaba Uredbe (EEZ) br. 2078/92.
(64)
Uredbom (EEZ) br. 2078/92 uspostavlja se program potpore Zajednice namijenjen promicanju, između ostalog, dobrovoljnog korištenja poljoprivrednih praksi kojima se smanjuju učinci onečišćenja poljoprivrednog podrijetla na temelju radnji koje je poduzeo poljoprivrednik (članak 2. stavak 1.) Države članice određuju uvjete dodjele potpore i iznos potpore koja će se isplatiti na temelju radnje koju je poduzeo korisnik i gubitka prihoda, kao i na temelju potrebe pružanja poticaja (članak 5. stavak 1. točke (a) i (b)). Nadalje, podložno uvjetima koje je odredila Komisija, Zajednica može također doprinijeti određenim premijama koje dodjeljuju države članice kako bi se nadoknadio gubitak prihoda koji nastaje kao posljedica obavezne primjene ograničenja iz članka 2. u kontekstu mjera koje se provode u tim državama članicama prema odredbama Komisije (članak 4. stavak 5. Uredbe EEZ br. 2078/92).
(65)
Nadalje, prema članku 10. stavku 1., države članice imaju mogućnost uvođenja u nacionalno financirane programe dodatnih mjera za koje se uvjeti dodjele potpore razlikuju od zahtjeva Uredbe ili čiji iznosi premašuju granice koje su njome predviđene. Ti programi trebaju biti usklađeni s ciljevima Uredbe i pravilima državne potpore.
(66)
Program o kojemu je riječ nije namijenjen pružanju naknada za gubitke povezane s usklađivanjem putem dobrovoljnih pothvata poljoprivrednika. Program također ne uključuje sufinanciranje naknada od strane Zajednice u kontekstu mjera koje je provela Belgija i koje su podložne uvjetima koje je odredila Komisija. Program se zapravo odnosi na (isključivo) nacionalno financiranje naknada za gubitke koji proizlaze iz usklađivanja s obvezama iz nacionalnog zakonodavstva o gnojivima.
(67)
Stoga potpora ne spada u područje primjene Uredbe te se treba razmotriti na temelju primjenjivih pravila o državnim potporama.
IV. PRIMJENA SMJERNICA ZAJEDNICE O DRŽAVNIM POTPORAMA ZA ZAŠTITU OKOLIŠA
(68)
Potrebno je razmotriti može li se mjera smatrati spojivom sa Smjernicama iz 1994. koje je utvrdila Komisija u odnosu na državne potpore za zaštitu okoliša (10) (dalje u tekstu „Smjernice”) koje su se primjenjivale u vrijeme mjere (11).
(69)
U ovom je kontekstu potrebno utvrditi da mjere potpore za naknadu za smanjen prinos kukuruza ili na travnjacima, potpore za zbrinjavanje viškova stajnjaka i naknada za dodatne troškove korištenja umjetnih gnojiva predstavljaju potpore za tekuće poslovanje. U odgovoru na pitanje službi Komisije, belgijska su tijela objasnila da troškovi skladištenja stajnjaka, u usporedbi s troškovima ulaganja u dodatno skladištenje stajnjaka, ustvari nisu izravno povezani sa stvarnim ulaganjima. U svjetlu tih objašnjenja, Komisija smatra da se te mjere također trebaju smatrati potporom za tekuće poslovanje.
(70)
Općenito, Komisija smatra da nije vjerojatno da će plaćanje potpore za tekuće poslovanje poljoprivrednom sektoru pružiti trajni doprinos razvoju sektora, a moglo bi narušiti uvjete tržišnog natjecanja koje stavlja u nepovoljan položaj poljoprivrednike koji ne primaju takvu vrstu potpore. Komisija stoga zauzima strog pristup ocjeni takvih vrsta potpore.
(71)
Plaćanje potpore za tekuće poslovanje za mjere zaštite okoliša razmotrena je u točki 3.4. Smjernica. Ona glasi:
„U skladu sa svojom dugogodišnjom politikom Komisija obično ne odobrava potporu za tekuće poslovanje kojom se poduzetnici oslobađaju od troškova koji se odnose na onečišćenje i štetna djelovanja koje sami uzrokuju. Međutim, Komisija može napraviti izuzeće od ovog načela u određenim jasno definiranim okolnostima. Do sada je to učinila u područjima gospodarenja otpadom i olakšica od poreza za zaštitu okoliša. Komisija će nastaviti ocjenjivati takve slučajeve na temelju njihove uspješnosti te u svjetlu strogih kriterija koje je postavila u dva upravo spomenuta područja. Spomenuti kriteriji su da se potporom trebaju nadoknaditi isključivo dodatni troškovi proizvodnje u odnosu na uobičajene troškove te da potpora treba biti privremena i u načelu degresivna, kako bi se potaklo na smanjenje onečišćenja ili uvođenje učinkovitijeg korištenja izvora u što kraćem roku. Nadalje, potpora treba biti usklađena s ostalim odredbama iz Ugovora o EZ-u, a posebno s onima koje se odnose na slobodno kretanje robe i usluga.
U području gospodarenja otpadom, javno financiranje dodatnih troškova odvojenog prikupljanja otpada, recikliranja i obrade komunalnog otpada u korist poduzetnika i potrošača može uključivati državnu potporu, ali se ona u tom slučaju odobrava pod uvjetom da se poduzeća oporezuju razmjerno njihovoj uporabi sustava ili količini otpada koji proizvode. Potpora za sakupljanje, recikliranje i zbrinjavanje industrijskog i poljoprivrednog otpada razmatrat će se na temelju pojedinačnog slučaja.
Privremeno oslobođenje od novih poreza za zaštitu okoliša odobrava se ako je to potrebno za nadoknadu gubitaka u konkurentnosti, posebice na međunarodnoj razini. Daljnji čimbenik koji se uzima u obzir jest ono što su dotični poduzetnici dužni učiniti zauzvrat radi smanjenja onečišćenja koje uzrokuju. Ova se odredba također primjenjuje na olakšice od poreza uvedene prema zakonodavstvu EZ-a kojim se državama članicama prepušta pravo odlučivanja o samoj olakšici ili njezinom iznosu.”
(72)
Što se tiče potpore za skladištenje i zbrinjavanje viška stajnjaka, Komisija smatra da se višak stajnjaka može smatrati jednim oblikom poljoprivrednog otpada. U skladu s gore navedenim Smjernicama, potporu za zbrinjavanje takvog otpada treba razmotriti na temelju pojedinačnog slučaja u svjetlu kriterija iz njihove točke 3.4.
(73)
Komisija primjećuje da je dotična mjera bila privremena, jer se primjenjivala samo za 1996. i 1997. godinu. Nadalje, Komisija primjećuje da belgijska tijela nisu priopćila o nastavku plaćanja izravnih potpora za skladištenje ili zbrinjavanje stajnjaka, iako su aranžmani banke stajnjaka za prikupljanje stajnjaka od određenih poljoprivrednika ostali nepromijenjeni.
(74)
Komisija također mora uzeti u obzir činjenicu da mjere potpore nisu degresivne, s obzirom na to da je ista razina potpore pružena za svaku od navedenih dviju godina (usp. stavke 38.-40., 49. -51.).
(75)
Nadalje, na temelju informacija koje su dostavila belgijska tijela čini se da su mjere bile namijenjene nadoknadi ukupnog iznosa troškova skladištenja i zbrinjavanja viška stajnjaka koji je posljedica ograničenja uvedenih za osjetljiva područja. Tako bi poljoprivrednici bili oslobođeni troškova zbrinjavanja otpada. Također se čini da ne postoje zahtjevi prema poljoprivrednicima na osjetljivim područjima da poduzmu bilo kakve korake za smanjenje izlaznih vrijednosti stajnjaka. Stoga ne postoji nikakva protučinidba poljoprivrednika za primitak potpore, koja im jednostavno nadoknađuje troškove usklađivanja sa strožim standardima korištenja stajnjaka za osjetljiva područja. Stoga se mjerama ne potiče smanjenje proizvodnje stajnjaka.
(76)
Zbog tih razloga, Komisija smatra da mjere nisu usklađene sa Smjernicama i nisu u skladu s ciljevima Uredbe (EEZ) br. 2078/92. Komisija stoga smatra da nisu spojive s unutarnjim tržištem.
(77)
Što se tiče potpora kojima se nadoknađuju gubici u proizvodnji koji su posljedica ograničenja korištenja životinjskog stajnjaka, uključujući potporu za nadoknadu dodatnih troškova umjetnih gnojiva, Komisija primjećuje da potpore za gubitke u proizvodnji nisu izričito navedene u Smjernicama. Unatoč tome, u mjeri u kojoj ograničenja korištenja stajnjaka uzrokuju smanjenje prinosa, vjerojatno je da bi se njima povećali troškovi proizvodnje poljoprivrednika za ostatak usjeva. Prema načelima utvrđenim u navedenim Smjernicama, čini se da se te potpore mogu opravdati samo ako su ispunjeni sljedeći uvjeti (12):
(a)
potpora treba biti privremena i, načelno, degresivna kako bi se njome potaknulo smanjenje onečišćenja ili brže uvođenje učinkovitijih načina korištenja izvora;
(b)
potporom se trebaju samo nadoknaditi dodatni troškovi proizvodnje u usporedbi s tradicionalnim metodama;
(c)
potpora ne smije biti u sukobu s ostalim odredbama Ugovora o EZ-u.
Osim toga, iz članka 10. Uredbe (EEZ) br. 2078/92 slijedi da potpora koja se dodjeljuje izvan područja primjene Uredbe, ali u svrhu postizanja jednog od ograničenja iz njezinog članka 2., treba biti u skladu s ciljevima Uredbe.
(78)
S obzirom na to da se potpora primjenjivala samo za razdoblje od dvije godine, čini se da je bila privremena. U informacijama dostavljenima 14. siječnja 2013., belgijska su tijela potvrdila da su mjere ukinute 1998.
(79)
Međutim, u razdoblju primjene mjera nije bilo degresivnosti potpore (usp. stavke 38.- 40., 49.- 51.), kojom se stoga nije potaknulo brže uvođenje učinkovitijih načina korištenja izvora.
(80)
Kao što je prethodno navedeno, naknada za gubitak u proizvodnji na travnjacima računa se prema ukupno dozvoljenoj količini korištenja gnojiva na područjima koja nisu osjetljiva na dušik, odnosno 450 kg N/ha za travnjake i 325 kg N/ha za kukuruz. Prema belgijskim tijelima, te su količine izračunate na znanstvenoj osnovi kako bi se osiguralo da koncentracija nitrata u podzemnim i površinskim vodama ne prelazi 50 mg NO3-N/l ili 11,3 mg NO3-N/l, uzimajući u obzir prosječan dopušteni gubitak od 70 kg NO3-N/l po hektaru godišnje. Njihov je cilj kombinirati optimalnu proizvodnju s minimalnim curenjem. Na isti su način izračunate granične vrijednosti za područja prirode i vodna područja, uzimajući u obzir činjenicu da je njihova osjetljivost na nitrate veća nego na drugim područjima.
(81)
U svom pismu od 7. kolovoza 1998., belgijska su tijela objasnila kako je odlučeno da se naknada računa za razliku u standardu na temelju ukupne količine dušika koji se može zakonski primijeniti, uključujući dušik iz umjetnih gnojiva i dušik iz životinjskog stajnjaka. Prema belgijskim tijelima, taj je pristup primijenjen zato što se smatralo potrebnim osigurati jednakost postupanja prema poljoprivrednicima u pojedinoj regiji kako poljoprivrednici čije se zemljište nalazi na područjima za koja se primjenjuju stroži lokalni standardi ne bi trpjeli u odnosu na poljoprivrednike čije zemljište nije pogođeno tim standardima. Kad bi standardi bili isti za sve poljoprivrednike na svim područjima, ta bi se konkurentska prednost uklonila i ne bi bilo potrebno isplaćivati nikakvu naknadu. U ovoj situaciji, ako poljoprivrednici ulože napore i nadmaše osnovni standard kvalitete okoliša, moguće je izračunati plaćanje naknada na temelju razlike između onoga što je postignuto i standarda kvalitete.
(82)
Na temelju navedenog načela jednakosti unutar iste regije, belgijska su tijela smatrala da primjenjiva pravila ne predstavljaju prekomjernu naknadu za poljoprivrednike i/ili naknadu za napuštanje poljoprivrednih praksi koje nisu u skladu s propisima EU-a. Prema njihovom objašnjenju, konkurentski nepovoljan ili povoljan položaj unutar pojedine poljoprivredne regije bit će izraženiji unutar te regije nego unutar EU-a kao cjeline. Zato je unutar Flandrije nadoknađen potpuni gubitak koji su pretrpjeli poljoprivrednici čije se zemljište nalazi na područjima strožih lokalnih standarda (za stvaran pretrpljeni gubitak prinosa).
(83)
Nadalje, belgijska su tijela istaknula da je 1996. i 1997. flamanska regija već nametnula strože lokalne standarde, iako to prema Direktivi o nitratima nije bilo potrebno sve do 20. prosinca 1998. Na osjetljivim vodnim područjima uvedeno je ograničenje od 200 kg N/ha za travnjake, dok je za kukuruz i ostale usjeve iznosilo 170 kg N/ha. Zbog toga, prema belgijskim tijelima, dozvoljena količina životinjskog stajnjaka je od 1996. već bila niža nego što je to utvrđeno u prvom akcijskom programu na temelju Direktive 91/676/EEZ, a za neke je usjeve ograničeno na razinu navedenu u drugom akcijskom programu.
(84)
Belgijska su tijela 14. siječnja 2013. dostavila detaljne informacije o metodama izračuna kako bi pokazala da je sve bilo u skladu s poljoprivrednom praksom i pravnim propisima EU-a koji su bili na snazi u vrijeme provođenja mjere.
(85)
Međutim, na temelju dostupnih informacija ne proizlazi da odredbe koje se primjenjuju na vodna područja i na područja prirode bitno premašuju obveze utvrđene Direktivom 91/676/EEC. U ovom kontekstu Komisija utvrđuje da su belgijska tijela sama navela u svojim priopćenjima da su ustanovila kako su vodna područja i područja prirode posebno osjetljiva na onečišćenje nitratima te da su zato smatrala niže granice neophodnima za dostizanje cilja od 50mg/l nitrata u površinskim slatkovodnim vodama, posebno onima namijenjenima za vađenje pitke vode, te u podzemnim vodama. To je razina koja je bila obavezna na kraju 1995. prema Direktivi 91/676/EEZ.
(86)
Nadalje, što se tiče metode izračuna naknade, Komisija je od belgijskih tijela zatražila podnošenje potvrđenih studija kojima bi se dokazala ispravnost pretpostavki koje su se koristile u izračunu. Od belgijskih se tijela posebno zatražilo da podnesu rezultate studija kojima se dokazuje da smanjenje ukupne količine korištenja gnojiva sa 450 kg N/ha na 350 kg N/ha zaista uzrokuje smanjenje prinosa od 15 % i da smanjenje sa 450 kg N/ha na 400 kg N/ha uzrokuje smanjenje prinosa od 7 %. Belgijska su tijela u svom odgovoru od 14. siječnja 2013. dokazala točnost temeljnih pretpostavki korištenih za izračun.
(87)
Nadalje, od belgijskih je tijela također zatraženo da dostave dodatne informacije o pretpostavkama koje su korištene za izračun učinaka tih gubitaka u proizvodnji na cjelokupnu isplativost poljoprivrednog gospodarstva, koristeći niz hipoteza, uključujući samo ratarsku proizvodnju i miješanu ratarsko/stočarsku proizvodnju. Komisija je od belgijskih tijela posebno zatražila da dostave detaljno objašnjenje zašto smatraju da gubitak proizvodnje trave od 15 % na miješanom ratarsko/stočarskom gospodarstvu uzrokuje 40 %-tni gubitak isplativosti poljoprivrednog gospodarstva, uzimajući u obzir proizvodnje različitih vrsta životinja. Belgijska su tijela dostavila te informacije u svom odgovoru od 14. siječnja 2013.
(88)
Nadalje, od belgijskih je tijela zatraženo da dostave izračune koji se temelje na alternativnim metodama pružanja naknada, na primjer trošak kupovine zamjenske hrane za životinje u zamjenu za gubitke u proizvodnji. U svom odgovoru od 14. siječnja 2013., belgijska tijela smatraju da više nije moguće obaviti navedeni izračun s obzirom na to da nisu obavljeni u vrijeme primjene mjere.
(89)
Stoga, prema mišljenju Komisije, belgijska tijela nisu dokazala da je potpora bila ograničena samo na dodatne troškove proizvodnje. Nadalje, kao što je prethodno navedeno (st. 79.), potpora nije bila degresivna.
(90)
Slijedom toga, dodjela potpora za gubitak proizvodnje ne ispunjava uvjete iz Smjernica. Zbog tog razloga, Komisija smatra da te mjere potpore nisu u skladu s Ugovorom.
V. ZAKLJUČAK
(91)
Komisija utvrđuje da je Belgija nezakonito provela naknade na temelju dekreta o stajnjaku, protivno članku 93. stavku 3. Ugovora o EZ-u (sada članak 108. stavak 3. UFEU-a).
(92)
Mjere nisu obuhvaćene područjem primjene Uredbe (EEZ) br. 2078/92.
(93)
Mjere za naknadu skladištenja i zbrinjavanja viška stajnjaka i gubitka u proizvodnji predstavljaju operativne potpore koje se samo iznimno mogu ocijeniti spojivima. Za to se strogim pristupom u Smjernicama predviđa da se potpora za skladištenje i zbrinjavanje može ocijeniti spojivom ako je privremena i degresivna i ako zahtijeva protučinidbu od poljoprivrednika. Za potporu za gubitke u proizvodnji, potpora treba biti privremena i degresivna i nadoknaditi samo dodatne troškove proizvodnje. Prema gornjoj analizi, ti uvjeti nisu bili ispunjeni.
(94)
Ako za primanje potpore ne postoji protučinidba od korisnika, i ako se ne čini da se mjerama potpore potiču korisnici da poduzmu dodatne korake u cilju poboljšanja zaštite okoliša, prema Komisiji tom se mjerom potpore ne doprinosi razvoju određenih gospodarskih aktivnosti u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a.
(95)
Dekret o stajnjaku stavljen je izvan snage 1998., a sve su mjere ukinute.
(96)
Zbog prethodno navedenog, Komisija utvrđuje da su tijekom njihove primjene 1996. i 1997. godine mjere predstavljale nezakonitu i nespojivu potporu koja se u načelu treba vratiti.
(97)
Zbog činjenice da ovlasti Komisije u vezi s povratom nespojivih potpora podliježu roku zastare od deset godina (13), ova nespojiva potpora ne može se vratiti.
(98)
Svaka individualna potpora koja u vrijeme dodjele ispunjava uvjete skupnog izuzeća ili odobrenog programa spojiva je s unutarnjim tržištem, do maksimalnog intenziteta potpore primjenljivog na tu vrstu potpore.
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Državna potpora koja je dodijeljena kao naknada u skladu s dekretom o stajnjaku i koju je Belgija nezakonito provodila protivno članku 93. stavku 3. Ugovora o EZ-u nije spojiva s unutarnjim tržištem.
Članak 2.
Individualna potpora dodijeljena u skladu s programom iz članka 1. koja je u vrijeme dodjele ispunjavala uvjete skupnog izuzeća ili odobrenog programa spojiva je s unutarnjim tržištem, do maksimalnog intenziteta potpore primjenljivog na tu vrstu potpore.
Članak 3.
Ova je Odluka upućena Kraljevini Belgiji.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. rujna 2013.