ДИРЕКТИВА 2014/91/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 юли 2014 година
за изменение на Директива 2009/65/ЕО относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) по отношение на депозитарните функции, политиката за възнагражденията и санкциите
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) следва да бъде изменена, за да се отчете развитието на пазара и натрупаният до момента опит на участниците на пазара и надзорните органи, по-специално за отстраняване на несъответствията между националните разпоредби относно задълженията и отговорността на депозитарите, политиката за възнагражденията и санкциите.
(2)
За да се преодолее потенциалното неблагоприятно въздействие на неподходящите схеми за възнагражденията върху разумното управление на риска и върху контрола по отношение на склонността на отделни лица да поемат риск, управляващите дружества на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) следва да бъдат изрично задължени да създадат и да поддържат за тези категории персонал, чиито професионални дейности имат съществено въздействие върху рисковите профили на управляваните от тях ПКИПЦК, политики и практики за възнагражденията, които са в съответствие с разумното и ефективното управление на риска. Към тези категории персонал следва да се включат всички служители и други членове на персонала на равнището на фонда или под него, които вземат решения, управляват фондове или са лица, които вземат реални инвестиционни решения, лица, които имат правомощието да упражняват влияние над тези служители или членове на персонала, включително инвестиционни консултанти и анализатори, висшето ръководство, както и всеки служител, чието общо възнаграждение го поставя в същата категория възнаграждения като на висшето ръководство и на вземащите решения. Тези правила следва също да се прилагат спрямо инвестиционните дружества, които не са посочили управляващо дружество, лицензирано съгласно Директива 2009/65/ЕО. Тези политики и практики за възнагражденията следва да се прилагат пропорционално за всяко трето лице, което взема инвестиционни решения, засягащи рисковия профил на ПКИПЦК поради функции, които са били делегирани в съответствие с член 13 от Директива 2009/65/ЕО.
(3)
При условие че управляващите дружества на ПКИПЦК и инвестиционните дружества прилагат всички принципи, ръководещи политиките за възнагражденията, те следва да могат да прилагат тези политики по различен начин, в зависимост от своя размер, размера на управляваните от тях ПКИПЦК, вътрешната им организация и естеството и обхвата и сложността на техните дейности.
(4)
Въпреки че някои действия трябва да се предприемат от ръководния орган, следва да се гарантира, че когато съгласно националното право управляващото или инвестиционното дружество имат различни органи, натоварени с изпълнението на специфични функции, изискванията, насочени към „ръководния орган“ или „ръководния орган в изпълнение на неговите надзорни функции“, следва също или вместо това да се отнасят до посочените органи със специфични функции, като общото събрание.
(5)
Когато прилагат установените с настоящата директива принципи за разумни политики и практики за възнагражденията, държавите членки следва да вземат предвид принципите, установени с Препоръка 2009/384/ЕО на Комисията (4), дейността на Съвета за финансова стабилност и ангажиментите на Г-20 за смекчаване на риска в сектора на финансовите услуги.
(6)
Гарантираното променливо възнаграждение следва да се предоставя по изключение, защото не е съвместимо с разумното управление на риска, нито с принципа за заплащане според резултатите, и следва да бъде ограничено до първата година след назначаването.
(7)
Принципите за разумни политики за възнагражденията следва да се прилагат и за плащания, направени от ПКИПЦК до управляващите или инвестиционните дружества.
(8)
Комисията се приканва да направи анализ на общите разходи на инвестиционните продукти на дребно в държавите членки и да прецени дали е необходимо допълнително хармонизиране на тези разходи, като представи констатациите си на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
С цел да се насърчи уеднаквяването на надзорните практики при оценяване на политиките и практиките за възнагражденията, Европейският надзорен орган (Европейският орган за ценни книжа и пазари, ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), следва да разработи насоки за разумни политики и практики за възнагражденията в сектора на управлението на активи. Европейският надзорен орган (Европейският банков орган, ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6), следва да съдейства на ЕОЦКП при разработването на тези насоки. За да се предотврати заобикаляне на разпоредбите за възнагражденията, в тези насоки следва да се включат и допълнителни насоки относно лицата, към които се прилагат политиките и практиките за възнагражденията, както и относно адаптирането на принципите на възнагражденията към размера на управляващите или инвестиционните дружества, размера на управляваните от тях ПКИПЦК, вътрешната им организация и естеството, обхвата и сложността на техните дейности. Насоките на ЕОЦКП за политиките и практиките за възнагражденията следва да бъдат приведени в съответствие, когато е целесъобразно и доколкото е възможно, с насоките за фондовете, регулирани в съответствие с Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7).
(10)
Разпоредбите за възнагражденията не следва да засягат цялостното упражняване на основните права, гарантирани от Договора за Европейския съюз (ДЕС), Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“), спрямо общите принципи на националното договорно и трудово право, приложимото законодателство относно правата и участието на акционерите и общите отговорности на административните и контролните органи на съответните дружества, както и по целесъобразност правото на социалните партньори да сключват и да прилагат колективни трудови договори в съответствие с националното право и обичайна практика.
(11)
С цел да се осигури необходимото ниво на хармонизация на съответните регулаторни изисквания в различните държави членки, следва да се приемат допълнителни правила за определяне на задачите и задълженията на депозитарите, за посочване на юридическите лица, които могат да бъдат определени като депозитари, и за изясняване на отговорността на депозитарите в случай на загуба на активи на ПКИПЦК под тяхно попечителство или при неправилно изпълнение на надзорните им задължения. Такова неправилно изпълнение може да доведе не само до загуба, но също и до обезценяване на активите, например когато депозитарят не предприеме действия по отношение на инвестиции, които не съответстват на правилата на фонда.
(12)
Необходимо е да се поясни, че ПКИПЦК следва да определят един депозитар, който да осъществява общ надзор върху активите на ПКИПЦК. С изискването за определяне на един депозитар следва да се гарантира, че депозитарят има поглед върху всички активи на ПКИПЦК и както управителите на фондове, така и инвеститорите могат да потърсят съдействие от едно лице, в случай че възникнат проблеми по отношение на съхранението на активите или изпълнението на надзорните функции. Съхранението на активи включва попечителство върху активи, а когато естеството на активите не позволява това, проверка на собствеността върху тези активи, както и воденето на регистри за тях.
(13)
При изпълнение на своите задачи депозитарят следва да действа честно, коректно, професионално, независимо и в интерес на ПКИПЦК и на инвеститорите в ПКИПЦК.
(14)
С цел да се гарантира хармонизиран подход при осъществяването на депозитарните задължения във всички държави членки, независимо от правно-организационната форма на ПКИПЦК, е необходимо да се въведе единен списък на надзорните задължения, които да се съблюдават от депозитарите както по отношение на ПКИПЦК от корпоративен тип (инвестиционни дружества), така и на ПКИПЦК от договорен тип.
(15)
Депозитарят следва да отговаря за подходящия мониторинг върху паричните потоци на ПКИПЦК, и по-специално за осигуряване на гаранции за това, че средствата на инвеститорите и на ПКИПЦК се осчетоводяват правилно по сметките, открити на името на ПКИПЦК, на името на управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК, или на името на депозитаря, действащ от името на ПКИПЦК, в субект, посочен в член 18, параграф 1, буква а), б) или в) от Директива 2006/73/ЕО на Комисията (8). Поради това следва да бъдат приети подробни разпоредби относно мониторинга върху паричния поток, за да се осигури ефективно и съгласувано ниво на защита за инвеститорите. Когато следи за осчетоводяването на средствата на инвеститорите по паричните сметки, депозитарят следва да отчита принципите, установени в член 16 от посочената директива.
(16)
За предотвратяване на паричните преводи, извършвани с цел измама, парични сметки, свързани с уреждането на сделки на ПКИПЦК, не следва да бъдат откривани без знанието на депозитаря.
(17)
Всички активи на ПКИПЦК под попечителство следва да могат да бъдат разграничени от собствените активи на депозитаря, а притежаването им от въпросното ПКИПЦК следва по всяко време да може да бъде идентифицирано. С това изискване следва да се осигури допълнително ниво на защита за инвеститорите в случай на неизпълнение от страна на депозитаря.
(18)
В допълнение към съществуващото задължение за съхранение на активите, принадлежащи на ПКИПЦК, следва да се извършва разграничение между активи, които могат или съответно не могат да бъдат под попечителство, като към последните се прилагат изискванията за водене на регистри и проверка на собствеността. Групата от активи, които могат да бъдат под попечителство, следва да бъде ясно разграничена, тъй като задължението за връщане на загубените активи следва да се прилага само към тази конкретна категория активи.
(19)
Активите, върху които депозитарят осъществява попечителска дейност, не следва да бъдат повторно използвани от депозитаря или от трето лице, на което е делегирана попечителската функция, за тяхна сметка. Повторното използване на активите за сметка на ПКИПЦК следва да подлежи на определени условия.
(20)
Необходимо е да се определят приложимите условия за делегиране на задълженията за попечителство на депозитаря на трето лице. Делегирането и пределегирането следва да бъдат обективно оправдани и към тях следва да се прилагат строги изисквания във връзка с пригодността на третото лице, на което е възложена делегираната функция, както и във връзка с необходимите умения, грижа и внимание, които депозитарят следва да прояви при избора, определянето и проверката на дейността на това трето лице. За постигане на еднообразни пазарни условия и еднакво високо ниво на защита на инвеститорите тези условия следва да се съгласуват с приложимите по Директива 2011/61/ЕС. Следва да бъдат приети разпоредби, с които да се гарантира, че третите лица, на които са делегирани функции за попечителство, разполагат с необходимите средства за изпълнение на своите задължения и че отделят активите на ПКИПЦК.
(21)
Когато централен депозитар на ценни книжа (ЦДЦК), както е определен в член 2, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), или ЦДЦК, установен в трета държава, предоставя услуги за управление на система за сетълмент на ценни книжа; както и поне първоначална регистрация в система за безналични ценни книжа посредством първоначално кредитиране; или предоставяне и поддържане на сметки за ценни книжа на най-високо ниво; както се посочва в раздел А от приложението към посочения регламент, предоставянето на тези услуги от съответния ЦДЦК по отношение на ценните книжа на ПКИПЦК, които са регистрирани първоначално в система за безналични ценни книжа посредством първоначално кредитиране от съответния ЦДЦК, не следва да се счита за делегиране на попечителски функции. Въпреки това, ако попечителството върху ценните книжа на ПКИПЦК бъде възложено на ЦДЦК или на ЦДЦК, установен в трета държава, това следва да се счита за делегиране на попечителски функции.
(22)
Третото лице, на което е делегирано съхранението на активи, следва да може да поддържа омнибус сметка, т.е. обща сметка с подразделения за множество ПКИПЦК.
(23)
Когато попечителството е делегирано на трето лице, е необходимо също така да се гарантира, че спрямо въпросното трето лице се прилагат специфични изисквания за ефективно пруденциално регулиране и надзор. В допълнение следва да се извършват редовни външни одити, за да се гарантира, че финансовите инструменти са във владение на третото лице, на което е делегирано попечителството.
(24)
С цел да се осигури постоянно високо ниво на защита за инвеститорите, следва да бъдат приети разпоредби по отношение на поведението и управлението на конфликти на интереси и те следва да се прилагат във всички ситуации, включително и при делегиране на задълженията за съхранение. С тези правила следва по-специално да се осигури ясно разпределение на задачите и функциите между депозитаря, ПКИПЦК и управляващото дружество или инвестиционното дружество.
(25)
С цел да се осигури високо ниво на защита за инвеститорите и да се гарантира подходящо ниво на пруденциално регулиране и текущ контрол, е необходимо да се установи изчерпателен списък на субектите, които отговарят на условията да действат като депозитари. Тези субекти следва да бъдат ограничени до национални централни банки, кредитни институции и други юридически лица, които съгласно правото на държавите членки са оправомощени да извършват депозитарни дейности по настоящата директива, които са предмет на пруденциален надзор и изисквания за капиталова адекватност, не по-малки от изискванията, изчислени в зависимост от избрания подход в съответствие с член 315 или член 317 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), притежават собствен капитал, чийто размер е не по-малък от размера на началния капитал по член 28, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11) и имат седалище или клон в държавата членка по произход на ПКИПЦК.
(26)
Необходимо е да се посочи и поясни отговорността на депозитаря на ПКИПЦК в случай на загуба на финансов инструмент под попечителство. При загуба на финансов инструмент под попечителство депозитарят следва да бъде задължен да възстанови на ПКИПЦК финансов инструмент от същия вид или паричната му равностойност. В случай на загуба на активи не се предвижда освобождаване от отговорност освен когато депозитарят може да докаже, че загубата е резултат от „външно събитие, което е извън неговия разумен контрол и чиито последици не биха могли да бъдат предотвратени, дори ако бяха положени всички разумни усилия за предотвратяването им“. Във връзка с това депозитарят следва да не може да се позовава на вътрешни събития, като извършена измама от страна на служител, за да се освободи от отговорност.
(27)
Депозитарят следва да носи отговорност, когато е делегирал попечителски дейности на трето лице и финансовите инструменти, върху които третото лице осъществява попечителство, бъдат загубени. В случай на загуба на инструмент, върху който се осъществява попечителство, депозитарят следва да възстанови финансов инструмент от същия вид или паричната му равностойност, дори и ако загубата е настъпила при трето лице, на което е делегирано попечителство. Депозитарят следва да се освобождава от отговорност единствено когато може да докаже, че загубата е резултат от външно събитие, което е било извън неговия разумен контрол и чиито последици са били неизбежни въпреки всички разумни усилия за предотвратяването им. Във връзка с това депозитарят следва да не може да се позовава на вътрешни събития, като извършена измама от страна на служител, за да се освободи от отговорност. При загуба на активи от депозитар или трето лице, на което е делегирано попечителство, не следва да се допуска освобождаване от отговорност по силата на нормативен акт или договор.
(28)
Всеки инвеститор в ПКИПЦК следва да може да завежда, пряко или непряко чрез управляващото или инвестиционното дружество, жалби по отношение на отговорността на своя депозитар. Правото да бъде получено обезщетение от депозитаря не следва да зависи от правно-организационната форма на ПКИПЦК (договорен или корпоративен тип), нито от правния характер на отношенията между депозитаря, управляващото дружество и притежателите на дялове. Правото на притежателите на дялове да търсят отговорност от депозитаря не следва да води до дублиране на обезщетенията или до неравно третиране на притежателите на дялове.
(29)
Без да се засяга настоящата директива, депозитарите не следва да бъдат възпрепятствани да вземат мерки за покриване на щетите и загубите на ПКИПЦК и на притежателите на дялове в ПКИПЦК. По-конкретно, такива мерки не следва да представляват освобождаване от отговорност на депозитаря, да водят до прехвърляне или каквато и да било промяна на отговорността на депозитаря, нито следва да нарушават правата на инвеститорите, включително правото на обезщетение.
(30)
На 12 юли 2010 г. Комисията предложи изменения на Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12) с оглед да се осигури високо ниво на защита на инвеститорите в ПКИПЦК, когато депозитарят не може да изпълни задълженията си. Това предложение е допълнено чрез поясняване на задълженията и обхвата на отговорността на депозитаря и третото лице, на което са делегирани функции по съхранение в настоящата директива.
(31)
Комисията се приканва да анализира при какви ситуации неуспехът на депозитар на ПКИПЦК или на трето лице, на което са делегирани функции по попечителство, би могъл да доведе до загуби за притежателите на дялове в ПКИПЦК, които не подлежат на възстановяване по силата на настоящата директива, да анализира допълнително какви мерки биха били подходящи, за да се гарантира високо ниво на защита на инвеститорите, независимо от веригата на посредничество между инвеститора и прехвърлимите ценни книжа, засегнати от неуспеха, и да представи констатациите си на Европейския парламент и на Съвета.
(32)
Необходимо е да се гарантира, че спрямо депозитарите се прилагат едни и същи изисквания независимо от правно-организационната форма на ПКИПЦК. Чрез съгласуването на изискванията следва да се повиши правната сигурност, да се увеличи защитата на инвеститорите и да се допринесе за създаването на еднообразни пазарни условия. Комисията не е била уведомявана за използването от страна на инвестиционно дружество на дерогацията от общото задължение за поверяване на активите на депозитар. Следователно изискванията, предвидени в Директива 2009/65/ЕО по отношение на депозитаря на инвестиционно дружество, следва да се считат за излишни.
(33)
Въпреки че в настоящата директива се определя минимален набор от правомощия, които компетентните органи следва да имат, тези правомощия трябва да се упражняват в рамките на цялостната система на националното право, която да гарантира спазването на основните права, включително правото на неприкосновеност на личния живот. За упражняването на тези правомощия, които могат да доведат до сериозна намеса в правото на зачитане на личния и семейния живот, жилището и тайната на съобщенията, държавите членки следва да разполагат с адекватни и ефективни предпазни мерки срещу злоупотреби, включително при необходимост предварително разрешение от съдебните органи на съответната държава членка. Държавите членки следва да дадат възможност компетентните органи да упражняват такива правомощия за намеса до степента, необходима за правилното разследване на тежки случаи, когато няма еквивалентни средства за ефективното постигане на същия резултат.
(34)
Съществуващите записи на телефонни разговори и записи на трафик на данни от ПКИПЦК, управляващи дружества, инвестиционни дружества, депозитари или други субекти, регулирани от настоящата директива, както и съществуващите телефонни записи и записи на трафик на данни от телекомуникационните оператори представляват решаващо, а понякога и единственото доказателство за установяване и доказване на наличието на нарушения на националното право, с което е транспонирана настоящата директива, както и за проверка на спазването от страна на ПКИПЦК, управляващите дружества, инвестиционните дружества, депозитарите или други субекти, регулирани от настоящата директива, на изискванията за защита на инвеститорите и на другите изисквания, установени в настоящата директива и в мерките за нейното прилагане, приети съгласно нея. Във връзка с това компетентните органи следва да могат да изискват съществуващите записи на телефонни разговори, електронни съобщения и записи на трафик на данни, притежавани от ПКИПЦК, управляващи дружества, инвестиционни дружества, депозитари или други субекти, регулирани от настоящата директива.
Достъпът до телефонни записи и записи на данни е необходим за установяването и санкционирането на нарушенията на изискванията, определени в настоящата директива и мерките за изпълнението ѝ. С цел да се въведе равнопоставеност в рамките на Съюза по отношение на достъпа до съществуващи телефонни записи и записи на трафик на данни, съхранявани от телекомуникационен оператор, или до съществуващи записи на телефонни разговори и записи на трафик на данни, притежавани от ПКИПЦК, управляващи дружества, инвестиционни дружества, депозитари или други субекти, регулирани от настоящата директива, компетентните органи следва в съответствие с националното право да бъдат в състояние да изискват съществуващите телефонни записи и съществуващите записи на трафик на данни, съхранявани от телекомуникационен оператор, доколкото това е разрешено съгласно националното право, както и съществуващите записи на телефонни разговори и съществуващите записи на трафик на данни, притежавани от ПКИПЦК, управляващи дружества, инвестиционни дружества, депозитари или други субекти, регулирани от настоящата директива, в случаите, когато съществува основателно подозрение, че такива записи, които са свързани с предмета на проверката или разследването, могат да бъдат от значение за доказване на нарушения на изискванията, предвидени в настоящата директива и в мерките за нейното прилагане. Достъпът до телефонни записи и записи на трафик на данни, съхранявани от телекомуникационен оператор, не следва да обхваща съдържанието на гласови съобщения по телефона.
(35)
Една стабилна пруденциална и етична рамка за финансовия сектор следва да се основава на стабилни режими за надзор, разследване и санкции. За тази цел компетентните органи следва да разполагат с достатъчни правомощия за действие и да могат да разчитат на равностойни, силни и възпиращи режими за санкции във връзка с нарушенията на настоящата директива. Преглед на съществуващите правомощия за налагане на санкции и на практическото им прилагане с цел да се насърчи сближаването на санкциите в целия диапазон от надзорни дейности се прави в съобщението на Комисията от 8 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги“. Компетентните органи следва да бъдат оправомощени да налагат имуществени санкции, които са достатъчно високи, за да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи, така че да компенсират очакваните ползи вследствие нарушаване на изискванията, предвидени в настоящата директива.
(36)
Макар че нищо не препятства държавите членки да определят правила за административни санкции и наказателни санкции за едно и също нарушение, от държавите членки не следва да се изисква да създават разпоредби за административни санкции за нарушения по настоящата директива, когато те са обект на националното наказателно право. В съответствие с националното право държавите членки не следва да бъдат задължени да налагат и административни, и наказателни санкции за едно и също нарушение, но те могат да налагат такива санкции, ако националното право им позволява това. Независимо от това запазването на наказателните вместо административни санкции за нарушения на разпоредбите на настоящата директива не следва да отслабва или по друг начин да засяга способността на компетентните органи да си сътрудничат с компетентните органи на други държави членки да получават достъп или да обменят своевременно информация с тези компетентни органи за целите на настоящата директива, включително след сезиране на компетентните съдебни органи за съответните нарушения с оглед на наказателно преследване. Държавите членки следва да могат да решат да не определят правила за административни санкции за нарушения, които са обхванати от националното наказателно право. Възможността държавите членки да налагат наказателни санкции вместо или в допълнение на административните санкции не следва да се използва за заобикаляне на режима за санкции по настоящата директива.
(37)
За да се осигури последователно прилагане във всички държави членки, при определянето на вида на административните санкции или мерки и размера на административните имуществени санкции, от държавите членки следва да се изисква да гарантират, че компетентните им органи вземат предвид всички имащи отношение обстоятелства.
(38)
За да се подсили възпиращото им въздействие върху обществото като цяло и с оглед на неговата информираност относно нарушенията на правилата, които могат да попречат на защитата на инвеститорите, санкциите следва да бъдат публикувани, освен при някои точно определени обстоятелства. С цел да се осигури съответствие с принципа на пропорционалност, санкциите следва да бъдат публикувани при запазване на анонимността, когато публикуването би причинило непропорционална вреда на засегнатите страни.
(39)
За да се предостави възможност на ЕОЦКП да засили още повече последователността при резултатите от надзора в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010, всички публично оповестени санкции следва едновременно да се докладват на ЕОЦКП, който следва също така да публикува годишен доклад относно всички наложени санкции.
(40)
Компетентните органи следва да получат необходимите разследващи правомощия и следва да създават ефективни механизми, с които да се насърчава подаването на сигнали за възможни или извършени нарушения. Информацията за потенциални или действително извършени нарушения следва да допринася и за ефективното изпълнение на задачите на ЕОЦКП в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010. Във връзка с това комуникационните канали за докладване на тези потенциални или действително извършени нарушения следва също да бъдат създадени от ЕОЦКП. Информацията за потенциални или действително извършени нарушения, съобщена на ЕОЦКП, следва да се използва единствено за целите на изпълнението на задачите на ЕОЦКП в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(41)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава признатите принципи в Хартата, както са залегнали в ДФЕС.
(42)
За да се гарантира, че целите на настоящата директива са постигнати, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. По-специално на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове за определяне на елементите, които трябва да бъдат включени в стандартното споразумение между депозитар и управляващо дружество или инвестиционно дружество, условията за упражняване на депозитарните функции, включително типа финансови инструменти, които следва да бъдат включени в обхвата на извършваните от депозитаря попечителски услуги, условията, при които депозитарят може да упражнява своите попечителски задължения спрямо финансови инструменти, регистрирани в централен депозитар, и условията, при които депозитарят следва да съхранява финансовите инструменти, издадени поименно и регистрирани при емитент или в друга регистрационна система, задълженията за полагане на дължима грижа на депозитарите, задължението за отделяне, условията и обстоятелствата, при които финансовите инструменти под попечителство се считат за загубени, както и кои събития се считат за външни и извън контрола на депозитаря, чиито последици не биха могли да бъдат предотвратени, дори ако бяха положени всички разумни усилия за предотвратяването им. Нивото на защита на инвеститорите, предвидено в тези делегирани актове, следва да бъде поне толкова високо, колкото предвиденото в делегираните актове, приети по силата на Директива 2011/61/ЕС. От особена важност е по време на подготвителна си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(43)
Като част от цялостния си преглед на функционирането на Директива 2009/65/ЕО Комисията, като взема предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (13), преразглежда ограниченията на експозицията към контрагенти, приложими към сделките с деривати, като взема предвид необходимостта да се създадат подходящи категоризации за тези ограничения, така че деривати със сходни рискови характеристики да се третират по един и същ начин.
(44)
В съответствие със Съвместната политическа декларация от 28 септември 2011 г. на държавите членки и Комисията относно обяснителните документи (14) държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(45)
Доколкото целите на настоящата директива, а именно повишаване на доверието на инвеститорите в ПКИПЦК чрез укрепване на изискванията относно задълженията и отговорността на депозитарите и политиките за възнагражденията на управляващите и инвестиционните дружества и чрез въвеждане на общи стандарти за санкциониране на главните нарушения на настоящата директива, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради нейния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерките в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(46)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (15) беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който представи становище на 23 ноември 2012 г. (16)
(47)
Поради това Директива 2009/65/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 2009/65/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 1 се добавят следните букви:
„т)
„ръководен орган“ е органът, който носи крайната отговорност за вземане на решения в управляващо дружество, инвестиционно дружество или депозитар и изпълнява надзорната и управленската функция или само управленската, в случай че двете функции са отделени. Когато в съответствие с националното право управляващото дружество, инвестиционното дружество или депозитарят има различни органи със специфични функции, изискванията, предвидени в настоящата директива, които се отнасят до „ръководния орган“ или до „ръководния орган в изпълнение на надзорните му функции“ се прилагат също или вместо това за онези членове на другите органи на управляващото дружество, инвестиционното дружество или депозитар, на които по силата на приложимото национално право е възложена съответната отговорност;
у)
„финансов инструмент“ означава финансов инструмент, посочен в раздел В от приложение I към Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (17)
(17) Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директива 2002/92/ЕО и Директива 2011/61/ЕС (ОВ L 173, 12.6.2014 г., стр. 349).“" 						
2)
Вмъкват се следните членове:
„Член 14а
1. Държавите членки изискват от управляващите дружества да установят и прилагат политики и практики за възнагражденията, които отговарят и насърчават разумното и ефективно управление на риска и не поощряват поемането на риск, несъобразено с рисковите профили, правилата или учредителните документи на управляваните от тях ПКИПЦК, и не засягат изпълнението на задължението на управляващото дружество да действа в най-добър интерес на ПКИПЦК.
2. Политиките и практиките за възнагражденията обхващат постоянната и променливата част на заплатите и пенсионните права по преценка на работодателя.
3. Политиките и практиките за възнагражденията се прилагат за категориите персонал - включително висшето ръководство, служителите, поемащи рискове, и служителите с контролни функции, както и всеки служител, чието общо възнаграждение го поставя в същата категория възнаграждения като на висшето ръководство и на служителите, поемащи рискове - чиито професионални дейности имат съществено въздействие върху рисковите профили на управляващите дружества или на управляваните от тях ПКИПЦК.
4. В съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП издава насоки за компетентните органи или участниците на финансовите пазари относно лицата, посочени в параграф 3 от настоящия член, и прилагането на принципите, посочени в член 14б. Тези насоки отчитат принципите на разумните политики за възнагражденията, посочени в Препоръка 2009/384/ЕО на Комисията (18), размера на управляващото дружество и на управляваните от него ПКИПЦК, вътрешната им организация, както и естеството, обхвата и сложността на техните дейности. В процеса на разработване на насоките ЕОЦКП си сътрудничи тясно с Европейския надзорен орган (Европейски банков орган, ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (19), с цел да се осигури съгласуваност с разработените за други сектори на финансовите услуги изисквания, по-специално по отношение на кредитните институции и инвестиционните посредници.
Член 14б
1. При разработването и прилагането на политиките за възнагражденията, посочени в член 14а, управляващите дружества съблюдават следните принципи по начин и до степен, подходящи за техния размер, вътрешна организация и за характера, обхвата и сложността на тяхната дейност:
а)
политиката за възнагражденията съответства и насърчава разумното и ефективно управление на риска, като не поощрява поемането на рискове, които не са съобразени с рисковите профили, устава или учредителните документи на управляваните от тях ПКИПЦК;
б)
политиката за възнагражденията съответства на бизнес стратегията, целите, ценностите и интересите на управляващото дружество и на управляваните от него ПКИПЦК и на инвеститорите в ПКИПЦК и включва мерки за предотвратяване на конфликтите на интереси;
в)
политиката за възнагражденията се приема от ръководния орган на управляващото дружество в изпълнение на надзорните му функции, като този орган приема и най-малко веднъж годишно подлага на преглед общите принципи на политиката за възнагражденията и отговаря и следи за тяхното прилагане; задачите, посочени в настоящата буква, се осъществяват само от членовете на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции в съответното управляващо дружество и които имат експертен опит в управлението на риска и възнагражденията;
г)
изпълнението на политиката за възнагражденията се подлага най-малко веднъж годишно на централен и независим вътрешен преглед на спазването на политиките и процедурите за възнагражденията, приети от ръководния орган в изпълнение на неговите надзорни функции;
д)
служителите, изпълняващи контролни функции, получават възнаграждение, съобразено с постигането на целите, свързани с функциите им, независимо от резултатите на секторите на дейност, които контролират;
е)
възнагражденията на висшите служители, работещи в областта на управлението на риска и съответствието, се контролират пряко от комитета по възнагражденията, в случай че има такъв комитет;
ж)
когато възнаграждението е обвързано с резултатите от дейността, неговият общ размер се основава на комбинация от оценката за резултатите на отделното лице и на съответното стопанско подразделение или съответното ПКИПЦК и на техните рискове, и цялостните резултати на управляващото дружество, като при оценката на индивидуалните резултати се вземат предвид финансови и нефинансови критерии;
з)
оценката на резултатите е част от многогодишна рамка, съобразена с периода на държане, препоръчан на инвеститорите на ПКИПЦК, управлявано от управляващото дружество, за да се гарантира, че процесът на оценка се основава на по-дългосрочните резултати на ПКИПЦК и инвестиционните му рискове и че фактическото изплащане на елементите от възнаграждението, обвързани с резултатите, се разсрочва в рамките на същия период;
и)
гарантираното променливо възнаграждение се предоставя по изключение единствено в контекста на назначаването на нови служители и се ограничава до първата година след назначаването;
й)
постоянни и променливите елементи на общото възнаграждение са подходящо балансирани, като постоянният елемент представлява достатъчно висок дял от общото възнаграждение, така че да позволява прилагането на напълно гъвкава политика за променливите елементи на възнаграждението, включително възможността да не се изплаща променлив елемент на възнаграждението;
к)
плащанията, свързани с предсрочното прекратяване на договор, отразяват постигнатите в течение на времето резултати и са определени по такъв начин, че да не се насърчава неуспехът;
л)
измерването на резултатите от дейността, използвано за изчисляване на променливите елементи на възнаграждението или съвкупностите от променливи елементи, включва цялостен механизъм за корекции с цел отчитане на всички видове настоящи и бъдещи рискове;
м)
в зависимост от правно-организационната структура на ПКИПЦК и неговия устав или учредителни документи значителна част и при всички случаи най-малко 50 % от всеки променлив елемент на възнаграждението се състои от дялове от съответното ПКИПЦК, равностойни права на собственост или инструменти, свързани с акции, или равностойни непарични инструменти със стимули със същата ефективност като на инструментите, посочени в настоящата буква, освен ако управлението на ПКИПЦК представлява по-малко от 50 % от общия портфейл, управляван от управляващото дружество, в който случай минималната стойност от 50 % не се прилага;
По отношение на инструментите, посочени в настоящата буква, се прилага подходяща политика за задържане, целяща постигане на съответствие между стимулите и интересите на управляващото дружество и на управляваните от него ПКИПЦК и на инвеститорите в такива ПКИПЦК. Държавите членки или техните компетентни органи могат да наложат ограничения по отношение на вида и структурата на тези инструменти или да забранят използването на определени инструменти, когато това е целесъобразно. Настоящата буква се прилага както за частта от променливия елемент на възнаграждението, разсрочена в съответствие с буква н), така и за частта от променливия елемент на възнаграждението, която не е разсрочена;
н)
съществена част и при всички случаи най-малко 40 % от променливия елемент на възнаграждението се разсрочва за срок, съобразен с периода на държане, препоръчан на инвеститорите на съответното ПКИПЦК, и съответства точно на естеството на рисковете на това ПКИПЦК;
Срокът, посочен в настоящата буква, е най-малко три години; възнаграждение, дължимо съгласно договорености за разсрочване, се получава изцяло при спазване най-малко на принципа за пропорционално изплащане във времето; при променлив елемент на възнаграждението в особено голям размер изплащането на поне 60 % от сумата се отлага;
о)
променливото възнаграждение, включително разсрочената част от него, се изплаща или е дължимо единствено ако е съобразено с финансовото състояние на управляващото дружество като цяло и е оправдано от гледна точка на резултатите на стопанското подразделение, на ПКИПЦК и на съответния служител.
Общият размер на променливото възнаграждение като правило се намалява значително при посредствени или отрицателни финансови резултати на управляващото дружество или на съответното ПКИПЦК, като се вземат предвид както текущи компенсации, така и намаления в изплащането на суми, начислени за минал период, включително и чрез мерки за „лоши резултати“ или отнемане на вече начислено възнаграждение;
п)
пенсионната политика съответства на бизнес стратегията, целите, ценностите и дългосрочните интереси на управляващото дружество и на управляваните от него ПКИПЦК.
Пенсионните права по преценка на работодателя се задържат от управляващото дружество под формата на посочените в буква м) инструменти за срок от пет години, ако служителят напусне управляващото дружество преди пенсиониране. В случай че служителят достигне пенсионна възраст, дължимото по пенсионните права по преценка на работодателя се изплаща на служителя под формата на определените в буква м) инструменти, за които се прилага петгодишен срок на задържане;
р)
от служителите се изисква да се задължат да не използват лични стратегии за хеджиране или застраховане, свързано с възнагражденията или отговорността, с цел да намалят ефекта на ограничаване на риска, заложен в договореностите относно възнаграждението им;
с)
променливото възнаграждение не се изплаща посредством инструменти или методи, които улесняват заобикалянето на изискванията, предвидени в настоящата директива.
2. В съответствие с член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП може да поиска от компетентните органи информация за политиките и практиките за възнагражденията, посочени в член 14а от настоящата директива.
ЕОЦКП, в тясно сътрудничество с ЕБО, включва в насоките си относно политиката за възнагражденията разпоредби за това как да се прилагат различните принципи за възнаграждение по сектори, като например предвидените в Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (20) и в Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (21), когато служителите или други категории персонал извършват услуги, за които важат различни принципи за възнаграждение по сектори.
3. Принципите, предвидени в параграф 1, се прилагат за облаги от всякакъв вид, изплащани от управляващото дружество, за всички суми, изплащани пряко от самите ПКИПЦК, включително такси за постигнати резултати, и за всяко прехвърляне на дялове или акции от ПКИПЦК в полза на тези категории персонал - включително висшето ръководство, служителите, поемащи рискове, и служителите с контролни функции, както и всеки служител, чието общо възнаграждение го поставя в същата категория възнаграждения като на висшето ръководство и на служителите, поемащи рискове - чиито професионални дейности имат съществено въздействие върху рисковите профили на управляващите дружества или на управляваните от тях ПКИПЦК.
4. Управляващите дружества, които са значими от гледна точка на размера си или на размера на управляваните от тях ПКИПЦК, на вътрешната си организация и на естеството, обхвата и сложността на дейността си, създават комитет по възнагражденията. Комитетът по възнагражденията се създава по начин, който му позволява да прави компетентна и независима преценка на политиките и практиките за възнагражденията, както и на въведените стимули за управление на риска.
Комитетът по възнагражденията, създаден, където е уместно, в съответствие с насоките на ЕОЦКП, посочени в член 14а, параграф 4, отговаря за подготвянето на решения относно възнагражденията, включително онези от тях, които имат последици за риска и управлението на риска на съответните управляващи дружества или ПКИПЦК, и които трябва да бъдат взети от ръководния орган в изпълнение на надзорната му функция. Комитетът по възнагражденията се председателства от член на ръководния орган, който няма изпълнителни функции в съответното управляващо дружество. Членовете на комитета по възнагражденията са членове на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции в съответното управляващо дружество.
Ако националното право предвижда в ръководния орган да бъдат представени и служителите, комитетът по възнагражденията включва един или повече представители на служителите. При изготвянето на решенията си комитетът по възнагражденията отчита дългосрочния интерес на инвеститорите и другите заинтересовани страни и обществения интерес.
(18) Препоръка 2009/384/ЕО на Комисията от 30 април 2009 г. относно политиката на възнаграждения в сектора на финансовите услуги (ОВ L 120, 15.5.2009 г., стр. 22)." 						
(19) Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган) и за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 12)." 						
(20) Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове и за изменение на директиви 2003/41/ЕО и 2009/65/ЕО и на регламенти (ЕО) № 1060/2009 и (ЕС) № 1095/2010 (ОВ L 174, 1.7.2011 г., стр. 1)." 						
(21) Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).“" 						
3)
В член 20, параграф 1 буква а) се заменя със следното:
„а)
писмен договор с депозитаря, посочен в член 22, параграф 2;“
4)
Член 22 се заменя със следното:
„Член 22
1. Инвестиционното дружество и управляващото дружество - за всеки един от управляваните от него взаимни фондове, гарантират, че в съответствие с настоящата глава е бил определен един депозитар.
2. Определянето на депозитаря се удостоверява с писмен договор.
Този договор, inter alia, урежда обмена на информация, считан за необходим с цел да се позволи на депозитаря да изпълнява функциите си по отношение на ПКИПЦК, за които е определен за депозитар, както е предвидено в настоящата директива и в други приложими законови, подзаконови и административни разпоредби.
3. Депозитарят:
а)
гарантира, че продажбата, емитирането, обратното изкупуване, откупуването и обезсилването на дялове на ПКИПЦК се извършват в съответствие с приложимото национално право и с устава или учредителните документи на ПКИПЦК;
б)
гарантира, че стойността на дяловете от ПКИПЦК е изчислена в съответствие с приложимото национално право и с устава или учредителните документи;
в)
изпълнява указанията на управляващото дружество или на инвестиционното дружество, освен в случаите, когато те противоречат на приложимото национално право или на устава или учредителните документи;
г)
гарантира, че при сделки с активи на ПКИПЦК всички плащания се превеждат на ПКИПЦК в обичайните срокове;
д)
гарантира, че доходът на ПКИПЦК се разпределя в съответствие с приложимото национално право и с устава или учредителните документи.
4. Депозитарят осигурява извършването на подходящ мониторинг на паричните потоци на ПКИПЦК и в частност, че всички плащания, извършени от инвеститорите или от тяхно име при записването на дялове на ПКИПЦК, са получени и че всички парични средства на ПКИПЦК са осчетоводени по парични сметки, които:
а)
са открити на името на ПКИПЦК или на името на управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК, или на името на депозитаря, действащ от името на ПКИПЦК;
б)
са открити при субект, посочен в член 18, параграф 1, букви а), б) и в) от Директива 2006/73/ЕО на Комисията (22); и
в)
се управляват в съответствие с принципите, предвидени в член 16 от Директива 2006/73/ЕО.
Когато паричните сметки са открити на името на депозитар, действащ от името на ПКИПЦК, по тези сметки не се осчетоводяват паричните средства на субекта, посочен в първа алинея, буква б), и собствените парични средства на депозитаря.
5. Активите на ПКИПЦК се поверяват на депозитар за съхранение, като:
а)
по отношение на финансовите инструменти, които могат да бъдат държани под попечителство, депозитарят:
i)
държи под попечителство всички финансови инструменти, които могат да бъдат вписани по сметка за финансови инструменти, открита в книгите на депозитаря, и всички финансови инструменти, които могат да бъдат физически предадени на депозитаря;
ii)
гарантира, че всички финансови инструменти, които могат да бъдат вписани по сметка за финансови инструменти, открита в книгите на депозитаря, се вписват в книгите на депозитаря по отделни сметки в съответствие с принципите, посочени в член 16 от Директива 2006/73/ЕО, открити на името на ПКИПЦК или на управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК, за да може във всеки един момент недвусмислено да бъде определена тяхната принадлежност към съответното ПКИПЦК в съответствие с приложимото право;
б)
по отношение на другите активи депозитарят:
i)
проверява собствеността на ПКИПЦК или на управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК, върху тези активи, като определя дали ПКИПЦК или управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК, е собственик въз основа на информацията или документи, предоставени от ПКИПЦК или от управляващото дружество, и на външни доказателства, ако има такива;
ii)
поддържа и актуализира регистър на тези активи, за които се е уверил, че са притежавани от ПКИПЦК или управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК.
6. Депозитарят предоставя редовно на управителното дружество или инвестиционното дружество пълен опис на всички активи на ПКИПЦК.
7. Активите, върху които депозитарят осъществява попечителска дейност, не се използват повторно от депозитаря или от трето лице, на което е делегирана попечителска функция, за тяхна сметка. Повторното използване включва всякакви трансакции с активи под попечителство, включително, но не само, прехвърляне, залог, продажба и даване назаем.
Повторното използване на активите, върху които депозитарят осъществява попечителска дейност, е разрешено, при условие че:
а)
повторното използване на активите се извършва за сметка на ПКИПЦК;
б)
депозитарят действа по нареждане на управляващото дружество от името на ПКИПЦК;
в)
повторното използване е в полза на ПКИПЦК и в интерес на притежателите на дялове; и
г)
транзакцията е покрита с висококачествено и ликвидно обезпечение, получено от ПКИПЦК в рамките на договор с прехвърляне на правата.
Пазарната стойност на обезпечението винаги трябва да възлиза най-малко на пазарната стойност на повторно използваните активи плюс премията.
8. Държавите членки гарантират, че в случай на неплатежоспособност на депозитар и/или установено в Съюза трето лице, на което е делегирано попечителство върху активите на ПКИПЦК, активите на ПКИПЦК под попечителство не могат да бъдат разпределени между или реализирани в полза на кредиторите на този депозитар и/или на такова трето лице.
(22) Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 г. за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (ОВ L 241, 2.9.2006 г., стр. 26).“" 						
5)
Вмъква се следният член:
„Член 22а
1. Депозитарят не делегира на трети лица функциите, посочени в член 22, параграфи 3 и 4.
2. Депозитарят може да делегира на трети лица своите функции, посочени в член 22, параграф 5, само когато:
а)
задачите не се делегират с намерението да се избегне спазването на изискванията на настоящата директива;
б)
депозитарят може да докаже, че съществува обективна причина за делегирането;
в)
депозитарят е проявил необходимите умения, грижа и старание при подбора и определянето на всяко трето лице, на което иска да делегира част от задачите си, и ще проявява необходимите умения, грижа и старание при периодичния преглед и постоянния мониторинг на всяко трето лице, на което е делегирал част от задачите си, и на правилата на третото лице по отношение на делегираните му задачи.
3. Функциите, посочени в член 22, параграф 5, могат да се делегират от депозитаря на трето лице само когато това трето лице, постоянно в хода на изпълнението на делегираните му задачи:
а)
разполага с правно-организационна структура и експертен опит, които са подходящи и пропорционални предвид естеството и сложността на поверените му активи на ПКИПЦК или на управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК;
б)
по отношение на попечителските дейности, посочени в член 22, параграф 5, буква а), подлежи на:
i)
ефективно пруденциално регулиране, включително минимални капиталови изисквания и надзор в съответната юрисдикция;
ii)
периодичен външен одит, чрез който се гарантира, че то действително владее финансовите инструменти;
в)
отделя активите на клиентите на депозитаря от собствените си активи и от активите на депозитаря, така че във всеки един момент недвусмислено да бъде определена тяхната принадлежност към клиентите на даден депозитар;
г)
предприема всички необходими действия да гарантира, че в случай на несъстоятелност на третото лице активите на ПКИПЦК под негово попечителство не могат да бъдат разпределени между или реализирани в полза на кредиторите на третото лице; и
д)
съблюдава общите задължения и забрани, посочени в член 22, параграфи 2, 5 и 7 и в член 25.
Независимо от първа алинея, буква б), подточка i), когато съгласно правото на трета държава се изисква определени финансови инструменти да се държат под попечителство от местен субект и никой от местните субекти не отговаря на изискванията за делегиране, предвидени в посочената буква, депозитарят може да делегира своите функции на такъв местен субект само до степента, до която това се изисква от правото на същата трета държава и само докато няма местни субекти, които отговарят на изискванията за делегиране, и единствено когато:
а)
инвеститорите в съответното ПКИПЦК са били надлежно уведомени, преди да направят инвестицията, че това делегиране се изисква поради законови ограничения в правото на третата държава, за обстоятелствата, обосноваващи делегирането, както и за произтичащите от подобно делегиране рискове;
б)
инвестиционното дружество или управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК, е дало указания на депозитаря да делегира попечителството върху такива финансови инструменти на местен субект.
Третото лице може на свой ред да пределегира тези функции при спазване на същите условия. В такъв случай член 24, параграф 2 се прилага mutatis mutandis към съответните страни.
4. За целите на настоящия член предоставянето на услуги, посочено в Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (23), от системи за сетълмент на ценни книжа, определени за целите на същата директива, или предоставянето на подобни услуги от системи за сетълмент на ценни книжа на трети държави не се счита за делегиране на поверени попечителски функции.
(23) Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (ОВ L 166, 11.6.1998 г., стр. 45).“" 						
6)
Член 23 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 - 4 се заменят със следното:
„2. Депозитарят е:
а)
национална централна банка;
б)
кредитна институция, получила разрешение в съответствие с Директива 2013/36/ЕС; или
в)
друго юридическо лице, което съгласно правото на държавата членка е оправомощено от компетентния орган да извършва депозитарни дейности по настоящата директива, което е предмет на изисквания за капиталова адекватност, не по-малки от изискванията, изчислени в зависимост от избрания подход в съответствие с член 315 или член 317 от Регламент (ЕС) № 575/2013на Европейския парламент и на Съвета (24), и което притежава собствен капитал, чийто размер е не по-малък от размера на началния капитал по член 28, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС.
Юридическото лице съгласно посоченото в първа алинея, буква в) подлежи на пруденциално регулиране и текущ надзор и отговаря на следните минимални изисквания:
а)
разполага с необходимата инфраструктура да съхранява финансовите инструменти, които могат да бъдат вписани по сметка за финансови инструменти, открита в книгите на депозитаря;
б)
установява адекватни политики и процедури, които са достатъчни да гарантират изпълнението от негова страна, включително от неговите ръководители и служители, на задълженията, предвидени в настоящата директива;
в)
разполага с надеждни административни и счетоводни процедури, механизми за вътрешен контрол, ефективни процедури за оценка на риска и ефективни контролни и защитни мерки за системите за обработка на информацията;
г)
поддържа и прилага ефективни организационни и административни механизми с оглед предприемането на всички разумни стъпки за предотвратяване на конфликти на интереси;
д)
прави необходимото да съхранява информация за всички извършвани от него услуги, дейности и сделки, като тази информация трябва да е достатъчна, за да позволи на компетентния орган да изпълнява надзорните си функции и да извършва действията по правоприлагане, предвидени в настоящата директива;
е)
предприема разумни стъпки, за да се осигури приемственост и регулярност при изпълнението на депозитарните си функции, като използва подходящи и пропорционални системи, ресурси и процедури, включително, за да изпълнява депозитарните си дейности;
ж)
всички членове на неговия ръководен орган и висшето ръководство се ползват по всяко време с достатъчно добра репутация и притежават необходимите знания, умения и опит;
з)
неговият ръководен орган като колективен орган притежава необходимите знания, умения и опит, които му позволяват да разбира дейността на депозитаря, включително основните рискове;
и)
всеки член на неговия ръководен орган и висшето ръководство действа честно и почтено.
3. Държавите членки определят кои от категориите институции, посочени в параграф 2, първа алинея, могат да извършват дейност като депозитари.
4. Инвестиционните дружества или действащите от името на управляваните от тях ПКИПЦК управляващи дружества, които преди 18 март 2016 г. са определили като депозитар институция, която не отговаря на предвидените в параграф 2 изисквания, определят отговарящ на тези изисквания депозитар преди 18 март 2018 г.
(24) Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1).“;" 						
б)
параграфи 5 и 6 се заличават.
7)
Член 24 се заменя със следното:
„Член 24
1. Държавите членки гарантират, че депозитарят носи отговорност пред ПКИПЦК и пред притежателите на дялове в ПКИПЦК за загубата, от депозитаря или от трето лице, на което е делегирано попечителството върху държаните финансови инструменти в съответствие с член 22, параграф 5, буква а).
Държавите членки гарантират, че в случай на загуба на финансов инструмент под попечителство депозитарят възстановява без неоправдано забавяне финансов инструмент от същия вид или паричната му равностойност на ПКИПЦК или на управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК. Депозитарят не носи отговорност, ако може да докаже, че загубата е вследствие на външно събитие, което е извън неговия контрол, чиито последици биха били неизбежни независимо от всички разумни усилия за предотвратяването им.
Държавите членки гарантират, че депозитарят носи също отговорност пред ПКИПЦК и пред инвеститорите в ПКИПЦК за всяка друга загуба, претърпяна от тях, вследствие на проявена небрежност от страна на депозитаря или умишлено неизпълнение на неговите задължения съгласно настоящата директива.
2. Делегирането по член 22а не засяга посочената в параграф 1 отговорност на депозитаря.
3. Посочената в параграф 1 отговорност на депозитаря не се изключва, нито се ограничава по силата на споразумение.
4. Всяко споразумение, което противоречи на параграф 3, е нищожно.
5. Притежателите на дялове в ПКИПЦК могат да се позовават на отговорността на депозитаря пряко или косвено чрез управляващото дружество или инвестиционното дружество, при условие че това не води до дублиране на обезщетенията или до неравно третиране на притежателите на дялове.“
8)
Член 25 се заменя със следното:
„Член 25
1. Едно и също дружество не може да извършва дейност като управляващо дружество и като депозитар. Едно и също дружество не може да извършва дейност като инвестиционно дружество и като депозитар.
2. При изпълнение на съответните си функции управляващото дружество и депозитарят действат честно, коректно, професионално, независимо и единствено в интерес на ПКИПЦК и на инвеститорите в ПКИПЦК. При изпълнение на съответните си функции инвестиционното дружество и депозитарят действат честно, коректно, професионално, независимо и единствено в интерес на инвеститорите в ПКИПЦК.
Депозитарят не извършва дейности по отношение на ПКИПЦК или на управляващото дружество, действащо от името на ПКИПЦК, които могат да породят конфликти на интереси между ПКИПЦК, инвеститорите в ПКИПЦК, управляващото дружество и депозитаря, освен ако депозитарят не е отделил функционално и йерархично изпълнението на функциите си на депозитар от своите други евентуално несъвместими задачи и възможните конфликти на интереси са надлежно установени, управлявани, наблюдавани и разкривани пред инвеститорите в ПКИПЦК.“
9)
Член 26 се заменя със следното:
„Член 26
1. Законът или уставът на взаимния фонд посочват условията за смяна на управляващото дружество и на депозитаря, както и правилата за осигуряване на защита на притежателите на дялове в случай на такава смяна.
2. Законът или учредителните актове на инвестиционното дружество посочват условията за смяна на управляващото дружество и на депозитаря, както и правилата за осигуряване на защита на притежателите на дялове в случай на такава смяна.“
10)
Вмъкват се следните членове:
„Член 26а
При поискване депозитарят предоставя на своите компетентни органи достъп до всяка информация, която е получил при изпълнение на задълженията си и която може да бъде необходима на неговите компетентни органи или на компетентните органи на ПКИПЦК или на управляващото дружество.
Ако компетентните органи на ПКИПЦК или на управляващото дружество на ПКИПЦК са различни от тези на депозитаря, компетентните органи на депозитаря предоставят незабавно получената информация на компетентните органи на ПКИПЦК и на управляващото дружество.
Член 26б
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 112а за определяне на:
а)
елементите, които трябва да бъдат включени в писмения договор, посочен в член 22, параграф 2;
б)
условията за изпълнение на депозитарните функции по член 22, параграфи 3, 4 и 5, включително:
i)
видовете финансови инструменти, които следва да се включат в обхвата на попечителските задължения на депозитаря в съответствие с член 22, параграф 5, буква а);
ii)
условията, при които депозитарят може да упражнява своите попечителски задължения спрямо финансови инструменти, регистрирани в централен депозитар;
iii)
условията, при които депозитарят съхранява финансовите инструменти, емитирани поименно и регистрирани при емитент или в друга регистрационна система, в съответствие с член 22, параграф 5, буква б);
в)
задълженията за полагане на дължима грижа на депозитарите съгласно член 22а, параграф 2, буква в);
г)
задължението за отделяне в съответствие с член 22а, параграф 3, буква в);
д)
мерките, които да бъдат взети от третото лице в съответствие с член 22а, параграф 3, буква г);
е)
условията и обстоятелствата, при които финансовите инструменти държани под попечителство се считат за загубени за целите на член 24;
ж)
кои събития се считат за външни и извън разумния контрол на депозитаря, чиито последици не биха могли да бъдат предотвратени, дори ако бяха положени всички разумни усилия за предотвратяването им, в съответствие с член 24, параграф 1;
з)
условията за изпълнение на изискването за независимост по член 25, параграф 2.“;
11)
В член 30 първата алинея се заменя със следното:
„Членове 13 - 14б се прилагат mutatis mutandis за инвестиционни дружества, които не са посочили управляващо дружество, получило разрешение в съответствие с настоящата директива.“
12)
Раздел 3 от глава V се заличава.
13)
Член 69 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„Проспектът включва:
а)
подробности относно актуалната политика за възнагражденията, включително, но не само описание на начините на изчисление на възнагражденията и облагите, самоличността на лицата, отговарящи за отпускането на възнагражденията и облагите, в т.ч. съставът на комитета по възнагражденията, ако има такъв; или
б)
резюме на политиката на възнаграждения и уверение, че подробностите относно актуалната политика за възнагражденията, включително, но не само описанието на начините на изчисление на възнагражденията и облагите, самоличността на лицата, отговарящи за отпускането на възнагражденията и облагите, включително съставът на комитета по възнагражденията, ако има такъв, са на разположение чрез интернет страница (включително препратка към тази интернет страница) и че копие на хартиен носител ще бъде предоставено безплатно при поискване.“;
б)
в параграф 3 се добавя следната алинея:
„Годишният отчет включва също:
а)
общия размер на възнагражденията за финансовата година, с разбивка по постоянни и променливи възнаграждения, изплатени от управляващото дружество и от инвестиционното дружество на неговите служители, броя на получателите и когато е приложимо всички суми, изплатени пряко от самите ПКИПЦК, включително такса за постигнати резултати;
б)
общата сума на възнагражденията, с разбивка по категориите служители или други членове на персонала, както е посочено в член 14а, параграф 3;
в)
описание на начините на изчисление на възнагражденията и облагите;
г)
резултата от прегледите по член 14б, параграф 1, букви в) и г), включително евентуално констатирани нередности;
д)
съществените промени в приетата политика за възнаграждения.“
14)
Член 78 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 буква а) се заменя със следното:
„а)
данни за ПКИПЦК и за компетентния орган на ПКИПЦК;“
б)
в параграф 4 се добавя следната алинея:
„Ключовата информация за инвеститорите включва и уверение, че подробностите относно актуалната политика за възнаграждения, включително, но не само описанието на начините на изчисление на възнагражденията и облагите, самоличността на лицата, отговарящи за отпускането на възнагражденията и облагите, в т.ч. съставът на комитета по възнагражденията, ако има такъв, са на разположение чрез интернет страница (включително препратка към тази интернет страница) и че копие на хартиен носител ще бъде предоставено безплатно при поискване.“
15)
В член 98, параграф 2 буква г) се заменя със следното:
„г)
изискване:
i)
доколкото позволява националното право, на съществуващи записи на трафик на данни, съхранявани от телекомуникационен оператор, когато има сериозно подозрение за нарушение и когато тези записи могат да имат значение за разследване на нарушения на настоящата директива;
ii)
на съществуващите записи на телефонни разговори, електронни съобщения или други записи на трафик на данни, притежавани от ПКИПЦК, управляващи дружества, инвестиционни дружества, депозитари или други субекти, регулирани от настоящата директива;“
16)
Член 99 се заменя със следното:
„Член 99
1. Без да се засягат надзорните правомощия на компетентните органи, посочени в член 98, и правото на държавите членки да предвиждат и налагат наказателни санкции, държавите членки определят правила относно административните санкции и други административни мерки, които да бъдат налагани на дружества и лица във връзка с нарушаване на националните разпоредби за транспониране на настоящата директива, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на тези правила.
Когато държавите членки решат да не определят правила за административни санкции за нарушения, които попадат в приложното поле на националното наказателно право, те съобщават на Комисията съответните разпоредби от наказателното право.
Административните санкции и другите административни мерки са ефективни, пропорционални и възпиращи.
До 18 март 2016 г. държавите членки съобщават на Комисията и ЕОЦКП законовите, подзаконовите и административните разпоредби за транспониране на настоящия член, включително относимите разпоредби от наказателното право. Държавите членки съобщават без неоправдано забавяне на Комисията и ЕОЦКП всички последващи изменения на тези разпоредби.
2. Когато държавите членки са решили, в съответствие с параграф 1, да определят наказателни санкции за нарушения на разпоредбите, посочени в този параграф, те правят необходимото за въвеждане на подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия за установяване на връзка със съдебните органи в рамките на своята юрисдикция с цел да получат конкретна информация за наказателните разследвания или производства, започнати във връзка с евентуални нарушения на настоящата директива, както и да предоставят тази информация на други компетентни органи и ЕОЦКП в изпълнение на задължението за сътрудничество помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящата директива.
Компетентните органи могат също да си сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на имуществени санкции.
3. Като част от своя цялостен преглед на функционирането на настоящата директива Комисията преразглежда, не по-късно от 18 септември 2017 г., прилагането на административните и наказателните санкции и по-специално необходимостта от по-нататъшно хармонизиране на административните санкции, предвидени за нарушаване на изискванията, предвидени в настоящата директива.
4. Компетентният орган може да откаже да действа при искане за информация или искане да сътрудничи на разследването само в следните изключителни обстоятелства, а именно когато:
а)
съобщаването на съответната информация може да се отрази неблагоприятно на сигурността на държавата членка, към която е отправено искането, по-специално в борбата срещу тероризма и други тежки престъпления;
б)
има вероятност изпълнението на искането да накърни негово собствено разследване, действия по правоприлагане или, когато е приложимо, наказателно разследване;
в)
вече е образувано съдебно производство за същите действия и по отношение на същите лица пред органите на държавата членка, към която е отправено искането; или
г)
по отношение на тези лица, за същите действия, е постановено окончателно решение в държавата членка, към която е отправено искането.
5. Държавите членки гарантират, че когато задълженията се прилагат за ПКИПЦК, управляващи дружества, инвестиционни дружества или депозитари, в случай на нарушение на националните разпоредби за транспониране на настоящата директива, на членовете на ръководния орган и на други физически лица, които носят отговорност по националното право за нарушението, могат да бъдат налагани административни санкции или мерки в съответствие с националното право.
6. В съответствие с националното право държавите членки гарантират, че във всички случаи по параграф 1 административните санкции и другите административни мерки, които може да бъдат наложени, включват най-малко следното:
а)
публично изявление, в което се посочва отговорното лице и естеството на нарушението;
б)
разпореждане, с което се изисква отговорното лице да прекрати това поведение и да не извършва повторно нарушение;
в)
за ПКИПЦК или управляващи дружества, временно прекратяване или отнемане на разрешението на ПКИПЦК или управляващото дружество;
г)
временна забрана или в случай на многократни тежки нарушения - постоянна забрана на член на ръководния орган на управляващото дружество или на инвестиционното дружество, или на всяко друго носещо отговорност физическо лице за изпълнение на управленски функции в тези или други подобни дружества;
д)
за юридически лица - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко 5 000 000 EUR или, в държавите членки, в които еврото не е официална парична единица, равностойността в националната парична единица към 17 септември 2014 г., или до 10 % от общия годишен оборот на юридическото лице съгласно последните съществуващи отчети, одобрени от ръководния орган; когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятието майка, което трябва да съставя консолидирани финансови отчети съгласно Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (25), за съответен общ годишен оборот се приема общият годишен оборот или съответстващият вид доходи според действащите директиви за счетоводството, съгласно последните съществуващи консолидирани отчети, одобрени от ръководния орган на първостепенното предприятие майка;
е)
за физически лица - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко 5 000 000 EUR или, в държавите членки, в които еврото не е официална парична единица, равностойността в националната парична единица към 17 септември 2014 г.;
ж)
като алтернатива на букви д) и е) максимални административни имуществени санкции на стойност най-малко двойния размер на ползата, извлечена вследствие на нарушението, когато размерът на тази полза може да бъде определен, дори да се надхвърлят максималните суми по букви д) и е).
7. Държавите членки могат да оправомощават компетентните органи съгласно националното право да налагат други видове санкции в допълнение към тези, посочени в параграф 6, или да налагат имуществени санкции, надвишаващи размерите, посочени в параграф 6, букви д), е) и ж).
(25) Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно годишните финансови отчети, консолидираните финансови отчети и свързаните доклади на някои видове предприятия и за изменение на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета (ОВ L 182, 29.6.2013 г., стр. 19).“" 						
17)
Вмъкват се следните членове:
„Член 99а
Държавите членки гарантират, че техните законови, подзаконови или административни разпоредби за транспониране на настоящата директива предвиждат санкции, по-специално ако:
а)
дейността на ПКИПЦК се извършва без получено разрешение в нарушение на член 5;
б)
дейността на управляващото дружество се извършва без получено предварително разрешение в нарушение на член 6;
в)
дейността на инвестиционното дружество се извършва без получено предварително разрешение в нарушение на член 27;
г)
извършено е пряко или непряко придобиване на квалифицирано дялово участие в управляващото дружество или пряко или непряко увеличение на такова квалифицирано дялово участие в управляващото дружество, в резултат на което делът на правата на глас или на притежавания капитал би достигнал или надвишил 20 %, 30 % или 50 % или управляващото дружество би станало дъщерно предприятие на приобретателя („планирано придобиване“), без да са били уведомени писмено компетентните органи на управляващото дружество, в което приобретателят иска да придобие или увеличи квалифицираното си дялово участие, в нарушение на член 11, параграф 1;
д)
извършена е пряка или непряка продажба или намаление на квалифицирано дялово участие, в резултат на което делът на правата на глас или на притежавания капитал би спаднал под 20 %, 30 % или 50 % или управляващото дружество би престанало да бъде дъщерно предприятие, без да са били уведомени писмено компетентните органи в нарушение на член 11, параграф 1;
е)
управляващото дружество е получило разрешение посредством представяне на невярна информация или други неправомерни средства в нарушение на член 7, параграф 5, буква б);
ж)
инвестиционното дружество е получило разрешение посредством представяне на невярна информация или други неправомерни средства в нарушение на член 29, параграф 4, буква б);
з)
управляващото дружество, което е узнало за придобиването или за продажбата на дялови участия в капитала му, в резултат на което съответните дялови участия надхвърлят или спадат под един от праговете по член 11, параграф 1 от Директива 2014/65/ЕС, не е информирало компетентните органи за тези придобивания или продажби в нарушение на член 11, параграф 1 от настоящата директива;
и)
управляващото дружество не информира поне веднъж годишно компетентния орган за имената на акционери и членове с квалифицирани участия, както и за размерите на тези участия в нарушение на член 11, параграф 1;
й)
управляващото дружество не спазва процедурите и условията, наложени в съответствие с националните разпоредби за транспониране на член 12, параграф 1, буква а);
к)
управляващото дружество не спазва структурните и организационните изисквания, наложени в съответствие с националните разпоредби за транспониране на член 12, параграф 1, буква б);
л)
инвестиционното дружество не спазва процедурите и условията, наложени в съответствие с националните разпоредби за транспониране на член 31;
м)
управляващото дружество или инвестиционното дружество не спазва изискванията във връзка с делегирането на своите функции на трети лица, наложени в съответствие с националните разпоредби за транспониране на членове 13 и 30;
н)
управляващото дружество или инвестиционното дружество не спазва правилата за поведение, наложени в съответствие с националните разпоредби за транспониране на членове 14 и 30;
о)
депозитарят не изпълнява своите задачи в съответствие с националните разпоредби за транспониране на член 22, параграфи 3-7;
п)
инвестиционното дружество или управляващото дружество - за всеки един от управляваните от него взаимни фондове, системно не спазват задълженията по отношение на инвестиционните политики на ПКИПЦК, предвидени с националните разпоредби за транспониране на глава VII;
р)
управляващото дружество или инвестиционното дружество не използва метод на управление на рисковете или метод за точна и независима оценка на стойността на извънборсовите деривати, предвидени с националните разпоредби за транспониране на член 51, параграф 1;
с)
инвестиционното дружество или управляващото дружество - за всеки един от управляваните от него взаимни фондове, системно не спазват задълженията по отношение на предоставяната на инвеститорите информация, наложени в съответствие с националните разпоредби за транспониране на членове 68-82;
т)
управляващото дружество или инвестиционното дружество, предлагащо дялове на управляваното от него ПКИПЦК в държава членка, различна от държавата членка по произход на ПКИПЦК, не спазва задължението за уведомяване по член 93, параграф 1.
Член 99б
1. Държавите членки осигуряват компетентните органи да публикуват без излишно забавяне всички необжалвани решения за налагане на административна санкция или мярка за нарушения на националните разпоредби, с които е транспонирана настоящата директива, на официалните си интернет страници, след като лицето, на което санкцията или мярката е наложена, бъде информирано за това решение. При публикуването се дава най-малко информация за вида и естеството на нарушението и самоличността на отговорните лица. Това задължение не се отнася до решенията за налагане на мерки, свързани с разследване.
Когато обаче компетентният орган счита, че публикуването на идентификационни данни за юридическите лица или на лични данни за физическите лица е непропорционално спрямо тежестта на нарушението, на база извършена оценка на всеки отделен случай относно пропорционалността на публикуването на такива данни, или когато публикуването застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, държавите членки правят необходимото компетентните органи да постъпят по един от следните начини:
а)
да отложат публикуването на решението за налагане на санкция или мярка до отпадане на основанията то да не бъде публикувано;
б)
да публикуват решението за налагане на санкцията или мярката анонимно, по начин, който да съответства на националното право, ако подобно анонимно публикуване гарантира ефективна защита на въпросните лични данни; или
в)
не публикуват решението за налагане на санкция или мярка, в случай че възможностите, предвидени в букви а) и б), се считат за недостатъчни, за да се гарантира:
i)
че стабилността на финансовите пазари няма да бъде изложена на риск;
ii)
пропорционалността на публикуването на такива решения по отношение на мерки, за които се смята, че са незначителни по своя характер.
В случай че бъде взето решение за анонимно публикуване на дадена санкция или мярка, публикуването на съответните данни може да бъде отложено за разумен срок, ако се смята, че в рамките на този срок основанията за анонимното публикуване ще престанат да бъдат валидни.
2. Компетентните органи информират ЕОЦКП относно всички административни санкции, които са наложени, но не са публикувани в съответствие с параграф 1, алинея втора, буква в), включително всяко такова обжалване и резултата от него. Държавите членки правят необходимото компетентните органи да получат информация и окончателното съдебно решение във връзка с всяка наложена наказателна санкция и да го представят на ЕОЦКП. ЕОЦКП поддържа централна база данни на санкциите, които са му съобщени, единствено за целите на обмена на информация между компетентните органи. Тази база данни е достъпна само за компетентните органи и се актуализира въз основа на предоставената от тях информация.
3. Когато решението за налагане на санкция или мярка подлежи на обжалване пред съответните съдебни или други органи, компетентните органи публикуват също така незабавно на официалната си интернет страница тази информация и всяка последваща информация за резултатите от това обжалване. Всяко решение, с което се отменя предишно решение за налагане на санкция или мярка също се публикува.
4. Компетентните органи правят необходимото публикуваната съгласно настоящия член информация да остане на тяхната официална интернет страница за срок от най-малко пет години от публикуването ѝ. Личните данни, съдържащи се в публикуваната информация, са достъпни на официалната интернет страница на компетентния орган единствено в рамките на срока, необходим съгласно приложимите правила за защита на данните.
Член 99в
1. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида административни санкции или мерки и размера на административните имуществени санкции компетентните органи гарантират, че те са ефективни, пропорционални и възпиращи и отчитат всички целесъобразни обстоятелства, включително, когато е подходящо:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на лицето, отговорно за нарушението;
в)
финансовото състояние на отговорното за нарушението лице, намиращо израз например в общия оборот в случай на юридическо лице или годишния доход в случай на физическо лице;
г)
размера на реализираната печалба или избегнатата загуба от отговорното лице, вредите, нанесени на други лица и, когато е приложимо, вредите, нанесени на функционирането на пазарите или на икономиката в по-широк смисъл, когато техният размер може да бъде определен;
д)
степента на сътрудничество с компетентния орган на отговорното лице;
е)
предишни нарушения от страна на отговорното лице;
ж)
предприетите мерки след нарушението от страна на отговорното лице, за да се предотврати повторно нарушение.
2. При упражняване на правомощията си да налагат санкции по член 99 компетентните органи си сътрудничат тясно, за да се гарантира, че надзорните и разследващите правомощия и административните санкции постигат желаните резултати в съответствие с целите на настоящата директива. Те също така координират действията си с цел да се избегне евентуално дублиране и припокриване на надзорни и разследващи правомощия и на административни санкции и мерки при трансгранични случаи в съответствие с член 101.
Член 99г
1. Държавите членки установяват ефективни и надеждни механизми, с които да се насърчава подаването на сигнали до компетентните органи за потенциални или действително извършени нарушения на националните разпоредби за транспониране на настоящата директива, включително сигурни канали за комуникация за подаване на сигнали за подобни нарушения.
2. Механизмите по параграф 1 включват най-малко:
а)
специални процедури за приемането на сигнали за нарушения и за предприемане на действия по тях;
б)
необходимата защита за служителите на инвестиционни дружества, управляващи дружества и депозитари, които сигнализират за нарушения, извършени в рамките на тези субекти, най-малкото срещу репресивни мерки, дискриминация или други форми на несправедливо отношение;
в)
защита на личните данни както на лицето, което подава сигнал за нарушение, така и на физическото лице, за което се предполага, че е отговорно за нарушението, в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (26);
г)
ясни правила, които осигуряват гарантирането на поверителност във всички случаи за лицето, което подава сигнал за нарушение, освен когато разкриването му се изисква съгласно националното право в контекста на по-нататъшно разследване или последващо съдебно производство.
3. ЕОЦКП осигурява един или повече сигурни канали за комуникация за подаване на сигнали за нарушения на националните разпоредби за транспониране на настоящата директива. ЕОЦКП гарантира, че тези сигурни канали за комуникация са съобразени с параграф 2, букви а) - г).
4. Държавите членки гарантират, че подаването на сигнали от служители на инвестиционни дружества, управляващи дружества и депозитари, посочени в параграфи 1 и 3, не се счита за нарушение на ограничение за разкриване на информация, наложено по силата на договор или законова, подзаконова или административна разпоредба, и не поражда никаква отговорност във връзка със сигнала за лицето, което го подава.
5. Държавите членки изискват от управляващите дружества, инвестиционните дружества и депозитарите да разполагат с необходимите процедури, за да могат служителите им да сигнализират за нарушения на вътрешно равнище по определен, самостоятелен и независим ред.
Член 99д
1. Компетентните органи ежегодно предоставят на ЕОЦКП обобщена информация относно всички санкции и други мерки, наложени в съответствие с член 99. ЕОЦКП публикува тази информация в годишен доклад.
2. Когато компетентният орган е оповестил публично административни санкции или мерки, той едновременно с това съобщава тези административни санкции или мерки на ЕОЦКП. Когато публикуваната санкция или мярка се отнася до управляващо или инвестиционно дружество, ЕОЦКП добавя препратка към публикуваната санкция или мярка в списъка на управляващите дружества, публикуван съгласно член 6, параграф 1.
3. ЕОЦКП разработва проект на технически стандарти за изпълнение, за да се определят процедурите и формулярите за предоставяне на информацията по настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията проекти на посочените технически стандарти за изпълнение до 18 септември 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(26) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31).“" 						
18)
Вмъква се следният член:
„Член 104а
1. Държавите членки прилагат Директива 95/46/ЕО по отношение на обработката на лични данни, извършвана в държавите членки в съответствие с настоящата директива.
2. Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (27) се прилага по отношение на обработката на лични данни, извършвана от ЕОЦКП съгласно настоящата директива.
(27) Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1).“" 						
19)
В член 12, параграф 3, член 14, параграф 2, член 43, параграф 5, член 51, параграф 4, член 60, параграф 6, член 61, параграф 3, член 62, параграф 4, член 64, параграф 4, член 75, параграф 4, член 78, параграф 7, член 81, параграф 2, член 95, параграф 1 и член 111, думите: „в съответствие с член 112, параграфи 2, 3 и 4 и при спазване на условията по членове 112а и 112б“ се заменят с думите „в съответствие с член 112а“.
20)
В член 50а думите „в съответствие с член 112а и при условията на членове 112б и 112в“ се заменят с думите „в съответствие с член 112а“.
21)
В член 52, параграф 4, трета алинея позоваването на „член 112, параграф 1“ се заменя с позоваване на „член 112“.
22)
Член 112 се заменя със следното:
„Член 112
Комисията се подпомага от Европейския комитет за ценни книжа, създаден с Решение 2001/528/ЕО на Комисията (28).
(28) Решение 2001/528/ЕО на Комисията от 6 юни 2001 г. за създаване на Европейския комитет по ценни книжа (ОВ L 191, 13.7.2001 г., стр. 45).“" 						
23)
Член 112а се заменя със следното:
„Член 112а
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 12, 14, 43, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 и 111, се предоставят на Комисията за срок от четири години, считано от 4 януари 2011 г.
Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 26б, се предоставя на Комисията за срок от четири години, считано от 17 септември 2014 г.
Правомощието да приема делегираните актове, посочено в член 50а, се предоставя на Комисията за срок от четири години, считано от 21 юли 2011 г.
Правомощието да приема делегираните актове, посочено в член 51, се предоставя на Комисията за срок от четири години, считано от 20 юни 2013 г.
Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от шест месеца преди изтичането на четиригодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу такова продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 12, 14, 26б, 43, 50a, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 и 111, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 12, 14, 26б, 43, 50a, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 и 111, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
24)
Член 112б се заличава.
25)
В приложение I, списък A точка 2 се заменя със следното:
„2.
Информация относно депозитаря:
2.1.
Данни за идентификация на депозитаря на ПКИПЦК и описание на неговите задължения и на конфликтите на интереси, които могат да възникнат.
2.2.
Описание на всички функции по съхранение, делегирани от депозитаря, списъкът на лицата, на които са делегирани или пределегирани функции и евентуалните конфликти на интереси, които могат да възникнат от това делегиране.
2.3.
Декларация, че при поискване от инвеститорите ще бъде предоставена актуална информация относно точки 2.1 и 2.2.“
Член 2
1. Държавите членки приемат и публикуват до 18 март 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Те прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, посочени в първата алинея, считано от 18 март 2016 г. Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2014 година.
DIREKTIVA 2014/91/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 23. srpnja 2014.
o izmjeni Direktive 2009/65/EZ o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) u pogledu poslova depozitara, politika nagrađivanja i sankcija
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Trebalo bi izmijeniti Direktivu 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) kako bi se uzeo u obzir tržišni razvoj te dosad prikupljena iskustva sudionika na tržištu i nadzornih tijela, posebno kako bi se riješile razlike među nacionalnim odredbama u pogledu dužnosti i odgovornosti depozitara, politike nagrađivanja i sankcija.
(2)
Kako bi se riješio moguće štetan učinak slabo koncipiranih struktura nagrađivanja na razumno upravljanje rizicima i na nadzor nad ponašanjem pojedinaca povezanim s preuzimanjem rizika, trebala bi postojati izričita obveza za društva za upravljanje subjektima za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) da, za one kategorije osoblja čije poslovne djelatnosti imaju značajan utjecaj na profile rizičnosti UCITS-a kojima upravljaju, uspostave i održavaju politike i prakse nagrađivanja koje dosljedno odražavaju razumno i učinkovito upravljanje rizicima. Te bi kategorije osoblja trebale uključivati sve zaposlenike i druge članove osoblja na razini fonda ili podfonda koji donose odluke, upravljaju fondovima, osobe koje donose ozbiljne odluke o ulaganjima, osobe koje mogu utjecati na te zaposlenike ili članove osoblja, uključujući investicijske savjetnike i analitičare, više rukovodstvo i sve zaposlenike koji imaju ukupna primanja na temelju kojih se nalaze u istom razredu primanja kao i više rukovodstvo i donositelji odluka. Ta bi se pravila trebala odnositi i na društva za investicije koja nisu odabrala društvo za upravljanje koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2009/65/EZ. Te politike i prakse nagrađivanja trebale bi se na proporcionalan način primjenjivati na svaku treću osobu koja donosi odluke o ulaganju koje utječu na profil rizičnosti UCITS-a zbog funkcija koje su delegirane u skladu s člankom 13. Direktive 2009/65/EZ.
(3)
Pod uvjetom da društva za upravljanje UCITS-om i društva za investicije primjenjuju sva načela koja uređuju politike nagrađivanja, ona bi trebala moći primjenjivati te politike na različite načine s obzirom na njihovu veličinu, na veličinu UCITS-a kojim upravljaju, njihovu unutarnju organizaciju te vrstu, djelokrug i složenost njihovih djelatnosti.
(4)
Dok neke radnje treba poduzimati upravljačko tijelo, trebalo bi osigurati da se, u slučajevima gdje prema nacionalnom pravu društvo za upravljanje ili društvo za investicije ima uspostavljena različita tijela s posebnim funkcijama koje su im dodijeljene, zahtjevi usmjereni na upravljačko tijelo ili na upravljačko tijelo u okviru svoje nadzorne funkcije primjenjuju i na ta tijela, ili samo na njih, poput glavne skupštine.
(5)
Prilikom primjene načela u pogledu razumnih politika i praksi nagrađivanja uspostavljenih ovom Direktivom, države članice trebale bi uzeti u obzir načela navedena u Preporuci Komisije 2009/384/EZ (4), rad Odbora za financijsku stabilnost i obveze skupine G20 za smanjenje rizika u sektoru financijskih usluga.
(6)
Zajamčeno varijabilno nagrađivanje trebalo bi biti iznimka jer nije u skladu s razumnim upravljanjem rizicima ili načelom „plati za učinak” te bi trebalo biti ograničeno na prvu godinu zaposlenja.
(7)
Načela u pogledu razumnih politika nagrađivanja također bi se trebala primjenjivati na plaćanja UCITS-a društvima za upravljanje ili društvima za investicije.
(8)
Poziva se Komisiju da analizira koji su opći troškovi i izdaci za investicijske proizvode namijenjene malim ulagateljima u državama članicama i je li potrebno daljnje usklađivanje tih troškova i izdataka te da dostavi svoje nalaze Europskom parlamentu i Vijeću.
(9)
Kako bi se promicala konvergencija nadzora u procjeni politika i praksi nagrađivanja, europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala) („ESMA”) osnovano Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (5) trebalo bi osigurati smjernice za razumne politike i prakse nagrađivanja u sektoru upravljanja imovinom. Europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo) („EBA”) osnovano Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (6) trebalo bi pomoći ESMA-i u izradi takvih smjernica. Kako bi se spriječilo izbjegavanje odredaba o nagrađivanju, te bi smjernice također trebale omogućiti daljnje usmjeravanje u vezi s osobama na koje se politike i prakse nagrađivanja primjenjuju te u vezi s prilagodbom načelâ naknade na veličinu društva za upravljanje ili društva za investicije, veličinu UCITS-a kojim upravljaju, njihovu unutarnju organizaciju i vrstu, djelokrug i složenost njihovih djelatnosti. Smjernice ESMA-e u vezi s politikama i praksama nagrađivanja trebale bi, po potrebi, biti što je više moguće u skladu s onima za fondove koji su regulirani Direktivom 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7).
(10)
Odredbe o nagrađivanju ne bi smjele dovesti u pitanje cjelokupno ostvarivanje temeljnih prava zajamčenih Ugovorom o Europskoj uniji (UEU), Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i Poveljom Europske unije o temeljnim pravima (Povelja), opća načela nacionalnog ugovornog i radnog prava, važećeg zakonodavstva koje se odnosi na prava i uključenost dioničara te opću odgovornost upravnih i nadzornih tijela dotičnih društava, kao i, prema potrebi, pravo socijalnih partnera da sklope i provode kolektivne ugovore u skladu s nacionalnim pravom i praksom.
(11)
Kako bi se osigurala potrebna razina usklađenosti važnih regulatornih zahtjeva u različitim državama članicama, trebalo bi donijeti dodatna pravila kojima se utvrđuju zadaće i dužnosti depozitara, određuju pravni subjekti koji mogu biti imenovani depozitarima i objašnjava odgovornost depozitara u slučajevima imovine UCITS-a koja je izgubljena na skrbništvu ili u slučaju kada depozitari nepravilno izvršavaju svoje nadzorne dužnosti. Takvo nepravilno izvršavanje dužnosti može rezultirati gubitkom imovine, ali i gubitkom vrijednosti imovine ako, primjerice, depozitar ne reagira na ulaganja koja nisu u skladu s pravilima fonda.
(12)
Potrebno je pojasniti da bi UCITS trebao imenovati jednog depozitara s općim nadzorom nad imovinom UCITS-a. Zahtjev za postojanjem jednog depozitara trebao bi osigurati da depozitar ima pregled nad cjelokupnom imovinom UCITS-a te da upravitelji fondova i ulagatelji imaju jedinstvenu referentnu točku u slučaju da se pojave problemi povezani s pohranom imovine ili provođenjem poslova nadzora. Pohrana imovine uključuje pohranu imovine na skrbništvo ili, kada je priroda imovine takva da se ne može pohraniti na skrbništvo, provjeru vlasništva nad tom imovinom, kao i vođenje evidencije za tu imovinu.
(13)
U izvršavanju svojih zadaća depozitar bi trebao postupati pošteno, pravedno, profesionalno, neovisno i u interesu UCITS-a te ulagatelja UCITS-a.
(14)
Da bi se osigurao ujednačeni pristup izvršavanju dužnosti depozitara u svim državama članicama neovisno o pravnom obliku UCITS-a, potrebno je uvesti ujednačen popis dužnosti nadzora koje su obvezujuće za depozitare u odnosu na UCITS u korporativnom obliku (društvo za investicije) i UCITS u ugovornom obliku.
(15)
Depozitar bi trebao biti odgovoran za primjereno praćenje novčanih tokova UCITS-a, a posebno za osiguranje da su novčana sredstva ulagatelja i gotovina koji pripadaju UCITS-u pravilno proknjiženi na računima otvorenima na ime UCITS-a, na ime društva za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a ili na ime depozitara koji djeluje u ime UCITS-a, u subjektu navedenom u članku 18. stavku 1. točki (a), (b) ili (c) Direktive Komisije 2006/73/EZ (8). Stoga bi trebalo donijeti detaljne odredbe o praćenju novčanih tokova kako bi se osigurale učinkovite i ujednačene razine zaštite ulagatelja. Prilikom osiguranja da se novčana sredstva ulagatelja knjiže na gotovinskim računima, depozitar bi trebao voditi računa o načelima navedenima u članku 16. te Direktive.
(16)
Da bi se spriječili lažni prijenosi novca, nijedan gotovinski račun povezan s transakcijama UCITS-a ne bi se trebao otvoriti bez znanja depozitara.
(17)
Trebalo bi razlikovati svu imovinu pohranjenu na skrbništvo za UCITS od vlastite imovine depozitara te bi ona u svako doba trebala biti označena kao vlasništvo tog UCITS-a. Takav zahtjev trebao bi omogućiti dodatnu razinu zaštite ulagateljima u slučaju neispunjavanja obveze depozitara.
(18)
Uz postojeću dužnost pohranjivanja imovine u vlasništvu UCITS-a, trebalo bi razlikovati imovinu koja može biti pohranjena na skrbništvo od one koja to ne može biti, na koju se umjesto toga primjenjuju zahtjevi vođenja evidencije i provjere vlasništva. Skupinu imovine koja može biti pohranjena na skrbništvo trebalo bi jasno razlikovati jer bi se dužnost vraćanja izgubljene imovine trebala primjenjivati samo na tu posebnu kategoriju imovine.
(19)
Imovinu pohranjenu na skrbništvo depozitara ne bi smjeli ponovno koristiti za vlastiti račun ni depozitar ni treća osoba kojoj je delegiran posao skrbništva. Na ponovno korištenje imovine za račun UCITS-a trebali bi se primjenjivati određeni uvjeti.
(20)
Potrebno je utvrditi uvjete za delegiranje depozitarovih dužnosti pohrane trećoj osobi. Delegiranje i daljnje delegiranje trebali bi biti objektivno opravdani i podlijegati strogim zahtjevima povezanima s prikladnošću treće osobe kojoj je povjeren delegirani posao, kao i povezanima s pažnjom dobrog stručnjaka, koje bi depozitar trebao primijeniti kako bi odabrao, imenovao i preispitao navedenu treću osobu. U svrhu postizanja jedinstvenih tržišnih uvjeta i jednako visoke razine zaštite ulagatelja, takvi bi uvjeti trebali biti usklađeni s onima koji vrijede u skladu s Direktivom 2011/61/EU. Trebalo bi donijeti odredbe kojima se osigurava da treće osobe kojima su delegirani poslovi pohrane imaju potrebna sredstva kako bi obavljale svoje dužnosti te da odvajaju imovinu UCITS-a.
(21)
Kada središnji depozitorij vrijednosnih papira (CSD), kako je definiran u članku 2. stavku 1. točki 1. Uredbe (EU) br. 909/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (9), ili CSD treće zemlje pruža usluge vođenja sustava za namiru vrijednosnih papira, kao i barem početnog evidentiranja vrijednosnih papira u sustav nematerijaliziranih vrijednosnih papira putem početnog knjiženja u korist računa ili otvaranja i vođenja računa vrijednosnih papira na najvišoj razini, kako je određeno u odjeljku A Priloga toj Uredbi, pružanje tih usluga od strane tog CSD-a u odnosu na vrijednosne papire UCITS-a koji su početno evidentirani u sustavu nematerijaliziranih vrijednosnih papira putem početnog knjiženja u korist računa od strane tog CSD-a ne bi se trebalo smatrati delegiranjem poslova skrbništva. Međutim, povjeravanje skrbništva nad vrijednosnim papirima UCITS-a bilo kojem CSD-u ili bilo kojem CSD-u treće zemlje trebalo bi se smatrati delegiranjem poslova skrbništva.
(22)
Trećoj osobi kojoj je delegirana pohrana imovine trebalo bi biti omogućeno da vodi zbirni račun kao zajednički odvojeni račun za više UCITS-a.
(23)
Kada je skrbništvo delegirano trećoj osobi, potrebno je i osigurati da treća osoba podliježe specifičnim zahtjevima za učinkovitu bonitetnu regulativu i nadzor. Nadalje, kako bi se osiguralo da treća osoba kojoj je skrbništvo delegirano posjeduje financijske instrumente, trebalo bi provoditi povremene vanjske revizije.
(24)
Da bi se osigurale stalno visoke razine zaštite ulagatelja, trebalo bi donijeti odredbe o ponašanju i upravljanju sukobima interesa te bi se one trebale primjenjivati u svim situacijama, uključujući slučaj delegiranja dužnosti pohrane. Ta bi pravila posebno trebala osigurati jasno razdvajanje zadaća i poslova između depozitara, UCITS-a i društva za upravljanje ili društva za investicije.
(25)
Da bi se osigurala visoka razina zaštite ulagatelja i jamčila primjerena razina bonitetne regulative i stalnog nadzora, potrebno je utvrditi iscrpan popis subjekata koji mogu djelovati kao depozitari. Ti bi subjekti trebali biti ograničeni na nacionalne središnje banke, kreditne institucije i druge pravne subjekte koji su u skladu s pravom država članica ovlašteni obavljati depozitarne djelatnosti prema ovoj Direktivi, a koji podliježu bonitetnom nadzoru i zahtjevima adekvatnosti kapitala koji nisu niži od zahtjeva izračunanih ovisno o izabranom pristupu u skladu s člankom 315. ili 317. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (10), imaju regulatorni kapital koji nije niži od iznosa temeljnog kapitala iz članka 28. stavka 2. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (11) te imaju svoje registrirano sjedište ili podružnicu u matičnoj državi članici UCITS-a.
(26)
Potrebno je odrediti i pojasniti odgovornost depozitara UCITS-a u slučaju gubitka financijskog instrumenta pohranjenog na skrbništvo. U slučaju gubitka financijskog instrumenta pohranjenog na skrbništvo, depozitar bi trebao biti odgovoran za vraćanje financijskog instrumenta iste vrste ili odgovarajućeg iznosa UCITS-u. Ne bi trebalo predviđati nikakvo oslobođenje od odgovornosti u slučaju gubitka imovine, osim ako depozitar može dokazati da je taj gubitak rezultat vanjskog događaja izvan njegove razumne kontrole, čije bi posljedice bile neizbježne unatoč svim razumnim nastojanjima da se one izbjegnu. U tom kontekstu, depozitar se ne bi trebao moći osloniti na unutarnje situacije kao što je čin prijevare koji počini zaposlenik kako bi se razriješio vlastite odgovornosti.
(27)
U slučaju kad depozitar delegira zadaće skrbništva, a financijski se instrumenti pohranjeni na skrbništvo kod treće osobe izgube, depozitar bi trebao snositi odgovornost. U slučaju gubitka instrumenta pohranjenog na skrbništvo, depozitar bi trebao vratiti financijski instrument iste vrste ili odgovarajućeg iznosa, čak i ako se gubitak dogodio trećoj osobi kojoj je delegirano skrbništvo. Depozitar bi se trebao osloboditi od te odgovornosti samo u slučaju kada može dokazati da je taj gubitak rezultat vanjskog događaja izvan njegove razumne kontrole, čije bi posljedice bile neizbježne unatoč svim razumnim nastojanjima da se one izbjegnu. U tom kontekstu, depozitar se ne bi trebao moći osloniti na unutarnje situacije kao što je čin prijevare koji počini zaposlenik kako bi se razriješio vlastite odgovornosti. U slučaju kad se gubitak imovine dogodi depozitaru ili trećoj osobi kojoj je delegirano skrbništvo, ne bi smjelo biti moguće ni regulatorno ni ugovorno oslobođenje od odgovornosti.
(28)
Svaki ulagatelj u UCITS trebao bi se moći pozvati na tražbine povezane s odgovornošću njegova depozitara, izravno ili neizravno, preko društva za upravljanje ili društva za investicije. Pravna zaštita protiv depozitara ne bi trebala ovisiti o pravnom obliku UCITS-a (korporativni ili ugovorni oblik) niti o pravnoj prirodi odnosa između depozitara, društva za upravljanje i imatelja udjela. Pravo imatelja udjela na pozivanje na odgovornost depozitara ne bi trebalo dovesti do dvostruke pravne zaštite niti do nejednakog postupanja s imateljima udjela.
(29)
Ne dovodeći u pitanje ovu Direktivu, depozitara se ne bi smjelo spriječiti u izradi aranžmana za pokrivanje štete i gubitaka UCITS-u ili imateljima udjela UCITS-a. Posebno takvi aranžmani ne bi smjeli predstavljati oslobađanje odgovornosti depozitara, rezultirati prenošenjem ili bilo kakvom promjenom odgovornosti depozitara niti bi smjeli narušavati prava ulagatelja, uključujući prava na pravni lijek.
(30)
Komisija je 12. srpnja 2010. predložila izmjene Direktive 97/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (12) s ciljem pružanja visoke razine zaštite za ulagatelje UCITS-a kada depozitar ne može ispuniti svoje obveze. Taj je prijedlog dopunjen objašnjenjem obveza i opsega odgovornosti depozitara i treće osobe kojoj su delegirani poslovi pohrane u ovoj Direktivi.
(31)
Komisiju se poziva da analizira u kojim bi slučajevima neuspjeh depozitara UCITS-a ili treće osobe kojoj su delegirani poslovi pohrane mogao dovesti do gubitaka imatelja udjela UCITS-a čiji se povrat ne može ostvariti u okviru ove Direktive, da dalje analizira kakve bi mjere mogle biti adekvatne da se osigura visoka razina zaštite ulagatelja, bez obzira na lanac posredovanja između ulagatelja i prenosivih vrijednosnih papira na koje je utjecao neuspjeh, te da dostavi svoje nalaze Europskom parlamentu i Vijeću.
(32)
Potrebno je osigurati da se na depozitare primjenjuju jednaki zahtjevi neovisno o pravnom obliku UCITS-a. Dosljednost zahtjeva trebala bi potaknuti pravnu sigurnost, povećati zaštitu ulagatelja i doprinijeti stvaranju jedinstvenih tržišnih uvjeta. Komisija nije primila nikakvu obavijest o tome da je društvo za investicije iskoristilo odstupanje od opće obveze povjeravanja imovine depozitaru. Stoga bi zahtjeve utvrđene u Direktivi 2009/65/EZ o depozitaru društva za investicije trebalo smatrati suvišnima.
(33)
Iako se ovom Direktivom utvrđuju minimalne ovlasti koje bi nadležna tijela trebala imati, te ovlasti trebaju se izvršavati u okviru cjelokupnog sustava nacionalnog prava koje jamči poštovanje temeljnih prava, uključujući pravo na privatnost. Za izvršavanje tih ovlasti zbog kojih može doći do ozbiljnog ometanja uživanja prava na poštovanje privatnog i obiteljskog života, doma i komunikacija, države članice trebale bi uspostaviti prikladne i učinkovite zaštitne mjere protiv svih vrsta zlouporabe, uključujući, prema potrebi, prethodno odobrenje pravosudnih tijela dotične države članice. Države članice trebale bi omogućiti nadležnim tijelima provođenje takvih nametljivih ovlasti u mjeri u kojoj je to nužno za pravilnu istragu ozbiljnih slučajeva kada nema jednakih sredstava za učinkovito dobivanje istog ishoda.
(34)
Postojeće snimke telefonskih razgovora i evidencije o prometu podataka koje vode UCITS, društva za upravljanje, društva za investicije, depozitari ili bilo koji drugi subjekti regulirani ovom Direktivom, kao i postojeće telefonske evidencije i evidencije o prometu podataka od telekomunikacijskih operatera, čine ključan, a ponekad i jedini dokaz za otkrivanje i dokazivanje slučajeva kršenja nacionalnog prava kojim se prenosi ova Direktiva te za provjeru usklađenosti od strane UCITS-a, društava za upravljanje, društava za investicije, depozitara ili bilo kojih drugih subjekata reguliranih ovom Direktivom sa zahtjevima zaštite ulagatelja i drugim zahtjevima utvrđenima u ovoj Direktivi i provedbenim mjerama donesenima u skladu s njom. Stoga bi nadležna tijela trebala moći zahtijevati postojeće snimke telefonskih razgovora, elektroničkih komunikacija i evidencije o prometu podataka koje vode UCITS, društva za upravljanje, društva za investicije, depozitari ili bilo koji drugi subjekti regulirani ovom Direktivom.
Pristup telefonskim evidencijama i podacima potreban je za otkrivanje i izricanje sankcija za kršenja zahtjeva iz ove Direktive ili njezinih provedbenih mjera. S ciljem uvođenja jednakih uvjeta u Uniji u odnosu na pristup evidencijama telefonskih razgovora i postojećim evidencijama o prometu podataka koje vodi telekomunikacijski operater ili postojećim snimkama telefonskih razgovora i evidencijama o prometu podataka koje vode UCITS, društva za upravljanje, društva za investicije, depozitari ili bilo koji drugi subjekti regulirani ovom Direktivom, nadležna bi tijela, u skladu s nacionalnim pravom, trebala moći zahtijevati postojeće telefonske evidencije i postojeće evidencije o prometu podataka koje vodi telekomunikacijski operater, u mjeri u kojoj je to dopušteno nacionalnim pravom, te postojeće evidencije telefonskih razgovora, kao i prometa podataka koje vode UCITS, društva za upravljanje, društva za investicije, depozitari ili bilo koji drugi subjekti regulirani ovom Direktivom, u onim slučajevima kada postoji razumna sumnja da bi takve evidencije povezane s predmetom inspekcije ili istrage mogle biti relevantne u dokazivanju kršenja zahtjeva utvrđenih u ovoj Direktivi ili njezinim provedbenim mjerama. Pristup telefonskim i evidencijama prometa podataka koje vodi telekomunikacijski operator ne bi trebao uključivati sadržaj glasovne komunikacije telefonom.
(35)
Dobar bonitetni okvir i okvir za vođenje poslova u financijskom sektoru trebao bi se oslanjati na snažne sustave nadziranja, istraživanja i sankcioniranja. U tu svrhu nadležna bi tijela trebala biti opremljena dovoljnim ovlastima djelovanja i trebala bi se moći oslanjati na jednake, snažne i odvraćajuće sustave sankcioniranja kršenja ove Direktive. Preispitivanje postojećih ovlasti za izricanje sankcija i njihove praktične primjene s ciljem promicanja usklađenosti sankcija u cijelom rasponu nadzornih aktivnosti izvršeno je u Komunikaciji Komisije od 8. prosinca 2010. o jačanju sustava sankcioniranja u sektoru financijskih usluga. Nadležna tijela trebala bi biti ovlaštena izricati novčane kazne koje su dovoljno visoke da bi bile učinkovite, odvraćajuće i proporcionalne kako bi se njima poništile očekivane koristi od ponašanja kojim se krše zahtjevi ove Direktive.
(36)
Iako ništa ne sprečava države članice u donošenju pravila o upravnim i kaznenim sankcijama za ista kršenja, od država članica ne bi se trebalo zahtijevati donošenje pravila o upravnim sankcijama za kršenja ove Direktive ako ona podliježu nacionalnom kaznenom pravu. U skladu s nacionalnim pravom, države članice ne bi trebale imati obvezu izricanja i upravnih i kaznenih sankcija za isto kažnjivo djelo, ali bi to mogle učiniti ako to dozvoljava njihovo nacionalno pravo. Međutim, zadržavanje kaznenih umjesto upravnih sankcija za kršenja ove Direktive ne bi trebalo smanjiti niti na drugi način utjecati na sposobnost nadležnih tijela, za potrebe ove Direktive, za suradnju s nadležnim tijelima u drugim državama članicama ili za pravodoban pristup informacijama ili njihovu pravodobnu razmjenu s tim nadležnim tijelima, uključujući nakon svakog upućivanja relevantnih slučajeva kršenja nadležnim pravosudnim tijelima za kazneni progon. Države članice trebale bi moći odlučiti da neće utvrditi pravila za upravne sankcije u slučaju kršenja koja podliježu nacionalnom kaznenom pravu. Mogućnost za države članice da izriču kaznene sankcije umjesto upravnih sankcija ili uz upravne sankcije ne bi se smjela koristiti s ciljem zaobilaženja sustava sankcioniranja iz ove Direktive.
(37)
Kako bi se širom država članica osigurala dosljedna primjena, od država bi članica prilikom utvrđivanja vrste upravnih sankcija ili mjera i razine upravnih novčanih kazni trebalo zahtijevati osiguranje da njihova nadležna tijela uzmu u obzir sve važne okolnosti.
(38)
Sankcije bi, osim u određenim, jasno definiranim okolnostima, trebalo objaviti kako bi se pojačao odvraćajući učinak na cjelokupnu javnost i kako bi javnost bila obaviještena o kršenjima koja mogu biti štetna za zaštitu ulagatelja. Kako bi se osigurala usklađenost s načelom proporcionalnosti, u slučajevima kada bi objavljivanje uzrokovalo nerazmjernu štetu uključenim stranama, sankcije bi trebalo objaviti u anonimnom obliku.
(39)
Kako bi se ESMA-i omogućilo daljnje jačanje dosljednosti u rezultatima nadzora u skladu s Uredbom (EU) br. 1095/2010, o svim objavljenim sankcijama trebala bi se istodobno obavijestiti ESMA, koja bi također trebala objaviti godišnje izvješće o svim izrečenim sankcijama.
(40)
Nadležnim bi tijelima trebalo dodijeliti potrebne istražne ovlasti te bi trebalo uspostaviti učinkovite mehanizme za poticanje izvješćivanja o potencijalnim ili stvarnim kršenjima. Informacije o potencijalnim i stvarnim kršenjima također bi trebale doprinositi učinkovitom izvršenju zadaća ESMA-e u skladu s Uredbom (EU) br. 1095/2010. Stoga bi komunikacijske kanale za izvješćivanje o tim potencijalnim i stvarnim kršenjima također trebala uspostaviti ESMA. Informacije o potencijalnim i stvarnim kršenjima koje su proslijeđene ESMA-i trebale bi se koristiti samo za izvršenje zadaća ESMA-e u skladu s Uredbom (EU) br. 1095/2010.
(41)
Ova Direktiva poštuje temeljna prava i pridržava se načela priznatih u Povelji sadržanih u UFEU-u.
(42)
Kako bi se osiguralo ispunjenje ciljeva ove Direktive, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a. Komisija bi posebno trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata kako bi odredila podatke koje je potrebno uključiti u standardni sporazum između depozitara i društva za upravljanje ili društva za investicije, uvjete za obavljanje poslova depozitara, uključujući vrste financijskih instrumenata koje bi trebalo uključiti u djelokrug poslova skrbništva depozitara, uvjete pod kojima depozitar može obavljati svoje dužnosti skrbništva nad financijskim instrumentima koji su evidentirani kod središnjeg depozitara i uvjete pod kojima bi depozitar trebao pohraniti financijske instrumente izdane u nominalnom obliku i evidentirane kod izdavatelja ili voditelja registra, odnosno dužnu pažnju depozitara, obveze odvajanja, uvjete i okolnosti u kojima bi se financijski instrumenti koji su pohranjeni na skrbništvo trebali smatrati izgubljenima i ono što bi trebalo podrazumijevati pod vanjskim događajima izvan razumne kontrole čije bi posljedice bile neizbježne unatoč svim razumnim nastojanjima da se one izbjegnu. Ti delegirani akti trebali bi predvidjeti razinu zaštite ulagatelja koja je barem jednaka razini predviđenoj delegiranim aktima donesenima na temelju Direktive 2011/61/EU. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(43)
Kao dio svojeg cjelokupnog preispitivanja funkcioniranja Direktive 2009/65/EZ, Komisija će, uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (13), preispitati ograničenja izloženosti druge ugovorne strane koja se primjenjuju na transakcije izvedenicama, uzimajući u obzir potrebu za uspostavom odgovarajućih kategorizacija za takva ograničenja tako da se izvedenice sa sličnim karakteristikama rizičnosti tretira na isti način.
(44)
U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom od 28. rujna 2011. država članica i Komisije o dokumentima s objašnjenjima (14), države članice obvezale su se u opravdanim slučajevima uz obavijest o svojim mjerama prenošenja priložiti jedan ili više dokumenata kojima objašnjavaju vezu između sastavnica direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje. U pogledu ove Direktive zakonodavac prenošenje takvih dokumenata smatra opravdanim.
(45)
S obzirom na to da ciljeve ove Direktive, to jest povećati povjerenje ulagatelja u UCITS povećanjem zahtjeva s obzirom na obveze i odgovornosti depozitara, politikama nagrađivanja društva za upravljanje i društava za investicije te uvođenjem zajedničkih standarda za sankcije koje se primjenjuju na glavna kršenja ove Direktive, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog njihovog opsega i učinaka oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(46)
Provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (15) te je on dao mišljenje 23. studenoga 2012. (16).
(47)
Direktivu 2009/65/EZ stoga bi trebalo izmijeniti na odgovarajući način,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 2009/65/EZ mijenja se kako slijedi:
(1)
u članku 2. stavku 1. dodaju se sljedeće točke:
„(s)
‚upravljačko tijelo’ znači tijelo s konačnom ovlasti odlučivanja u društvu za upravljanje, društvu za investicije ili kod depozitara koje obuhvaća nadzorne i upravljačke poslove, ili samo upravljačke poslove ako su te dvije vrste poslova odvojene. Kada društvo za upravljanje, društvo za investicije ili depozitar u skladu s nacionalnim pravom ima različita tijela za posebne poslove, zahtjevi utvrđeni u ovoj Direktivi upućeni upravljačkom tijelu ili upravljačkom tijelu u njegovoj nadzornoj funkciji primjenjuju se i na one članove drugih tijela društva za upravljanje, društva za investicije ili depozitara kojima važeće nacionalno pravo povjerava tu odgovornost, ili samo na njih;
(t)
‚financijski instrument’ znači financijski instrument naveden u odjeljku C. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća (17).
(17) Direktiva 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištima financijskih instrumenata i izmjeni Direktive 2002/92/EZ i Direktive 2011/61/EU (SL L 173, 12.6.2014., str. 349.).”;" 						
(2)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 14.a
1. Države članice zahtijevaju od društava za upravljanje da uspostave i primjenjuju politike i prakse nagrađivanja koje dosljedno odražavaju i promiču razumno i učinkovito upravljanje rizicima te koje ne potiču preuzimanje rizika koje nije u skladu s profilima rizičnosti, pravilima ili osnivačkim aktima UCITS-a kojim upravljaju niti narušavaju poštovanje dužnosti društva za upravljanje da djeluje u najboljem interesu UCITS-a.
2. Politike i prakse nagrađivanja uključuju fiksne i varijabilne komponente plaća i diskrecijske mirovinske povlastice.
3. Politike i prakse nagrađivanja primjenjuju se na one kategorije osoblja, uključujući više rukovodstvo, preuzimatelje rizika, poslove kontrole i svakog zaposlenika koji prima ukupan iznos nagrađivanja u platnom razredu višeg rukovodstva i preuzimatelja rizika, čije poslovne djelatnosti imaju značajan utjecaj na profile rizičnosti društava za upravljanje ili UCITS-a kojim upravljaju.
4. U skladu s člankom 16. Uredbe (EU) br. 1095/2010 ESMA izdaje smjernice upućene nadležnim tijelima ili sudionicima na financijskom tržištu o osobama navedenima u stavku 3. ovog članka i o primjeni načela navedenih u članku 14.b. Te smjernice vode računa o načelima koja se odnose na razumne politike nagrađivanja navedenima u Preporuci Komisije 2009/384/EZ (18), o veličini društva za upravljanje i veličini UCITS-a kojim upravljaju, njihovoj unutarnjoj organizaciji i vrsti, opsegu i složenosti njihovih djelatnosti. U postupku razvijanja tih smjernica ESMA blisko surađuje s europskim nadzornim tijelom (Europskim nadzornim tijelo za bankarstvo) („EBA”) uspostavljenim Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (19), kako bi osigurala dosljednost sa zahtjevima razvijenima za druge sektore financijskih usluga, posebno kreditne institucije i investicijska društva.
Članak 14.b
1. Prilikom utvrđivanja i primjenjivanja politika nagrađivanja navedenih u članku 14.a, društva za upravljanje postupaju u skladu sa sljedećim načelima, na način i u mjeri koji su primjereni s obzirom na njihovu veličinu, unutarnju organizaciju te vrstu, djelokrug i složenost njihovih djelatnosti:
(a)
politika nagrađivanja dosljedno odražava i promiče razumno i učinkovito upravljanje rizicima i ne potiče preuzimanje rizika koje nije u skladu s profilima rizičnosti, pravilima ili osnivačkim aktima UCITS-a kojim društvo za upravljanje upravlja;
(b)
politika nagrađivanja u skladu je s poslovnom strategijom, ciljevima, vrijednostima i interesima društva za upravljanje i UCITS-a kojim upravlja i ulagateljâ u takav UCITS te uključuje mjere za izbjegavanje sukoba interesa;
(c)
politiku nagrađivanja donosi upravljačko tijelo društva za upravljanje u okviru svoje nadzorne funkcije te to tijelo donosi i najmanje jednom godišnje preispituje opća načela politike nagrađivanja i odgovorno je za njihovo provođenje te nadzire njihovo provođenje; zadaće navedene u ovoj točki izvršavaju samo članovi upravljačkog tijela koji nemaju nikakve izvršne funkcije u dotičnom društvu za upravljanje i koji su stručni u području upravljanja rizikom i nagrađivanja;
(d)
provođenje politike nagrađivanja najmanje jednom godišnje podliježe središnjoj i nezavisnoj unutarnjoj reviziji u pogledu usklađenosti s politikama i postupcima nagrađivanja koje je donijelo upravljačko tijelo u okviru svoje nadzorne funkcije;
(e)
osoblje zaposleno na poslovima kontrole nagrađuje se u skladu s ostvarenjem ciljeva koji su povezani s njihovim poslovima, neovisno o rezultatima poslovnih područja koja kontroliraju;
(f)
nagrađivanje visokopozicioniranih zaposlenika na poslovima upravljanja rizicima i praćenja usklađenosti neposredno nadzire odbor za nagrađivanje ako takav odbor postoji;
(g)
ako je nagrađivanje povezano s rezultatima, ukupan iznos nagrađivanja temelji se na kombinaciji ocjene rezultata pojedinca i dotične poslovne jedinice ili dotičnog UCITS-a i njihovih rizika te ukupnih rezultata društva za upravljanje prilikom ocjene rezultata pojedinca, uzimajući u obzir financijske i nefinancijske kriterije;
(h)
ocjena rezultata utvrđena je unutar višegodišnjeg okvira koji je primjeren razdoblju držanja preporučenog ulagateljima UCITS-a kojim upravlja društvo za upravljanje kako bi se osiguralo da se postupak ocjenjivanja temelji na dugoročnijim rezultatima UCITS-a i njegovim rizicima ulaganja i da je stvarno plaćanje komponenti nagrađivanja koje se temelje na rezultatima raspoređeno tijekom istog tog razdoblja;
(i)
zajamčeno varijabilno nagrađivanje iznimno je i pojavljuje se samo prilikom zapošljavanja novog osoblja te je ograničeno na prvu godinu zaposlenja;
(j)
fiksne i varijabilne komponente ukupnog nagrađivanja primjereno su uravnotežene, a fiksna komponenta predstavlja dovoljno visok udio cjelokupnog nagrađivanja da omogući primjenu potpuno fleksibilne politike o varijabilnim komponentama nagrađivanja, uključujući mogućnost neisplaćivanja varijabilne komponente nagrađivanja;
(k)
plaćanja koja se odnose na prijevremeni raskid ugovora odražavaju rezultate ostvarene tijekom vremena i koncipirana su na način da se ne nagrađuje neuspjeh;
(l)
mjerenje rezultata, koje se koristi za izračun varijabilnih komponenti nagrađivanja ili skupove varijabilnih komponenti nagrađivanja, uključuje cjelovit mehanizam prilagodbi kako bi se povezale sve relevantne vrste sadašnjih i budućih rizika;
(m)
podložno pravnoj strukturi UCITS-a i njegovim pravilima fonda ili osnivačkim aktima, znatan udio, a u svakom slučaju najmanje 50 % bilo koje varijabilne komponente nagrađivanja, sastoji se od udjela dotičnog UCITS-a, jednakovrijednih vlasničkih udjela ili instrumenata povezanih s dionicama ili jednakovrijednih nenovčanih instrumenata s jednako djelotvornim poticajima kao i bilo koji od instrumenata navedenih u ovoj točki, osim ako na upravljanje UCITS-om otpada manje od 50 % ukupnog portfelja kojim upravlja društvo za upravljanje, u kojem slučaju se ne primjenjuje minimalna vrijednost od 50 %.
Instrumenti navedeni u ovoj točki podliježu odgovarajućoj politici zadržavanja koja je namijenjena tome da uskladi poticaje s interesima društva za upravljanje i UCITS-a kojim upravlja i ulagatelja takva UCITS-a. Države članice ili njihova nadležna tijela mogu ograničiti vrste i oblike tih instrumenata ili, prema potrebi, zabraniti određene instrumente. Ova se točka primjenjuje na udio varijabilne komponente nagrađivanja odgođen u skladu s točkom (n) i udio varijabilne komponente nagrađivanja koji nije odgođen;
(n)
znatan udio, a u svakom slučaju najmanje 40 % varijabilne komponente nagrađivanja, odgađa se tijekom razdoblja koje je odgovarajuće s obzirom na razdoblje držanja preporučeno ulagateljima dotičnog UCITS-a, a točno je usklađen s vrstom rizika dotičnog UCITS-a.
Razdoblje navedeno u ovoj točki traje najmanje tri godine; nagrađivanje isplativo u okviru mehanizama odgađanja ne dodjeljuje se brže nego na proporcionalnoj osnovi; u slučaju komponente varijabilnog nagrađivanja u posebno visokom iznosu, odgađa se najmanje 60 % iznosa;
(o)
varijabilno nagrađivanje, uključujući odgođeni udio, isplaćuje se ili dodjeljuje samo ako je održivo s obzirom na financijsku situaciju cjelokupnog društva za upravljanje i opravdano u odnosu na rezultate poslovne jedinice, UCITS-a i dotičnog pojedinca.
Ukupno varijabilno nagrađivanje općenito se u znatnoj mjeri umanjuje kada su financijski rezultati društva za upravljanje ili dotičnog UCITS-a manji od očekivanih ili negativni, uzimajući u obzir trenutačne naknade i smanjenja isplata prethodno zarađenih iznosa, uključujući i odredbe o malusu ili o povratu sredstava;
(p)
mirovinska politika u skladu je s poslovnom strategijom, ciljevima, vrijednostima i dugoročnim interesima društva za upravljanje i UCITS-a kojim upravlja.
Ako zaposlenik napusti društvo za upravljanje prije umirovljenja, društvo za upravljanje zadržava diskrecijske mirovinske povlastice tijekom razdoblja od pet godina u obliku instrumenata iz točke (m). U slučaju zaposlenika koji je stekao uvjete za mirovinu, diskrecijske mirovinske povlastice isplaćuju se u obliku instrumenata iz točke (m), podložno petogodišnjem razdoblju zadržavanja;
(q)
od osoblja se zahtijeva da se obveže da neće koristiti strategije osobne zaštite od rizika ili osiguranje povezano s nagrađivanjem i odgovornošću koji su usmjereni prema slabljenju učinaka usklađenosti s rizikom koji su ugrađeni u njihovim mehanizmima nagrađivanja;
(r)
varijabilno nagrađivanje ne isplaćuje se instrumentima ili metodama koje olakšavaju izbjegavanje zahtjeva utvrđenih u ovoj Direktivi.
2. U skladu s člankom 35. Uredbe (EU) br. 1095/2010, ESMA može zatražiti informacije od nadležnih tijela o politikama i praksama nagrađivanja navedenima u članku 14.a ove Direktive.
ESMA, u bliskoj suradnji s EBA-om, u svojim smjernicama o politikama nagrađivanja uključuje odredbe o tome kako se trebaju primjenjivati različita sektorska načela nagrađivanja, kao što su ona utvrđena Direktivom 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća (20) i Direktivom 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (21), u slučajevima gdje zaposlenici ili ostale kategorije osoblja obavljaju usluge koje podliježu različitim sektorskim načelima nagrađivanja.
3. Načela navedena u stavku 1. primjenjuju se na bilo kakvu naknadu bilo koje vrste koju isplati društvo za upravljanje, na bilo koji iznos koji izravno isplati sam UCITS, uključujući naknade za uspješnost, i na sve prijenose udjela ili dionica UCITS-a koji idu u korist tih kategorija osoblja, uključujući više rukovodstvo, preuzimatelje rizika, poslove kontrole i svakog zaposlenika koji prima ukupan iznos nagrađivanja u platnom razredu višeg rukovodstva i preuzimatelja rizika, a čije poslovne djelatnosti imaju značajan utjecaj na njihov profil rizičnosti ili profil rizičnosti UCITS-a kojim upravljaju.
4. Društva za upravljanje koja su značajna zbog svoje veličine ili veličine UCITS-a kojim upravljaju, svoje unutarnje organizacije i vrste, djelokruga i složenosti djelatnosti, osnivaju odbor za nagrađivanje. Odbor za nagrađivanje osniva se na način koji mu omogućuje da iskaže kompetentno i neovisno mišljenje o politikama i praksama nagrađivanja te o poticajima uspostavljenima za upravljanje rizicima.
Odbor za nagrađivanje prema potrebi osnovan u skladu sa smjernicama ESMA-e iz članka 14.a stavka 4. odgovoran je za pripremu odluka povezanih s nagrađivanjem, uključujući one koje imaju utjecaj na rizike i upravljanje rizicima dotičnog društva za upravljanje ili UCITS-a, a koje bi trebalo donijeti upravljačko tijelo u okviru svoje nadzorne funkcije. Odborom za nagrađivanje predsjedava član upravljačkog tijela koji ne obnaša nikakvu izvršnu funkciju u dotičnom društvu za upravljanje. Članovi odbora za nagrađivanje članovi su upravljačkog tijela koji ne obnašaju nikakve izvršne funkcije u dotičnom društvu za upravljanje.
Ako nacionalno pravo predviđa zastupljenost zaposlenika u upravljačkom tijelu, odbor za nagrađivanje uključuje jednog ili više predstavnika zaposlenika. Pri sastavljanju svojih odluka odbor za nagrađivanje uzima u obzir dugoročne interese ulagatelja i ostalih dionika te javni interes.
(18) Preporuka Komisije 2009/384/EZ od 30. travnja 2009. o politici naknada u sektoru financijskih usluga (SL L 120, 15.5.2009., str. 22.)." 						
(19) Uredba (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ (SL L 331, 15.12.2010., str. 12.)." 						
(20) Direktiva 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova i o izmjeni direktiva 2003/41/EZ i 2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i (EU) br. 1095/2010 (SL L 174, 1.7.2011., str. 1.)." 						
(21) Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).”;" 						
(3)
u članku 20. stavku 1. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
pisani ugovor s depozitarom naveden u članku 22. stavku 2.;”;
(4)
članak 22. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 22.
1. Društvo za investicije i, za svaki od zajedničkih fondova kojim upravlja, društvo za upravljanje, osiguravaju imenovanje jednog depozitara u skladu s ovim poglavljem.
2. Imenovanje depozitara dokazuje se pisanim ugovorom.
Tim ugovorom uređuje se, između ostalog, protok informacija koje se smatraju potrebnima kako bi depozitar mogao obavljati svoje poslove za UCITS za koji je imenovan depozitarom, kako je to utvrđeno u ovoj Direktivi i drugim mjerodavnim zakonima i drugim propisima.
3. Depozitar:
(a)
osigurava da se prodaja, izdavanje, povratna kupnja, isplata i poništavanje udjela UCITS-a provode u skladu s važećim nacionalnim pravom i pravilima ili osnivačkim aktima fonda;
(b)
osigurava da se vrijednost udjela UCITS-a izračunava u skladu s važećim nacionalnim pravom i pravilima ili osnivačkim aktima fonda;
(c)
izvršava upute društva za upravljanje ili društva za investicije, osim ako su one u suprotnosti s važećim nacionalnim pravom ili pravilima ili osnivačkim aktima fonda;
(d)
osigurava da u transakcijama koje uključuju imovinu UCITS-a svaka naknada bude doznačena UCITS-u u uobičajenom roku;
(e)
osigurava da se prihod UCITS-a upotrebljava u skladu s važećim nacionalnim pravom i pravilima ili osnivačkim aktima fonda.
4. Depozitar osigurava da se novčani tokovi UCITS-a prate na odgovarajući način, a posebno da su sva plaćanja ulagatelja ili u ime ulagatelja s osnove upisa udjela UCITS-a zaprimljena i da su sva novčana sredstva UCITS-a proknjižena na novčanim računima:
(a)
koji su otvoreni na ime UCITS-a, društva za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a, ili depozitara koji djeluje u ime UCITS-a;
(b)
koji su otvoreni kod subjekta iz članka 18. stavka 1. točaka (a), (b) i (c) Direktive Komisije 2006/73/EZ (22); i
(c)
koji se održavaju u skladu s načelima navedenima u članku 16. Direktive 2006/73/EZ.
Kada su novčani računi otvoreni na ime depozitara koji djeluje u ime UCITS-a, nikakva novčana sredstva subjekta iz prvog podstavka točke (b) i nikakva vlastita novčana sredstva depozitara ne smiju se knjižiti na tim računima.
5. Imovina UCITS-a povjerava se depozitaru na pohranu kako slijedi:
(a)
za financijske instrumente koji se mogu pohraniti na skrbništvo, depozitar:
i.
pohranjuje na skrbništvo sve financijske instrumente koji se mogu evidentirati na računu financijskih instrumenata otvorenom u knjigama depozitara i sve financijske instrumente koji se fizički mogu isporučiti depozitaru;
ii.
osigurava da su svi financijski instrumenti koji se mogu evidentirati na računu financijskih instrumenata otvorenom u knjigama depozitara, evidentirani u knjigama depozitara na odvojenim računima u skladu s načelima navedenima u članku 16. Direktive 2006/73/EZ, koji su otvoreni u ime UCITS-a ili društva za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a, tako da se u svakom trenutku može jasno utvrditi da pripadaju UCITS-u u skladu s važećim zakonodavstvom;
(b)
za drugu imovinu, depozitar:
i.
provjerava vlasništvo takve imovine UCITS-a ili društva za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a, procjenjujući imaju li UCITS ili društvo za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a vlasništvo na temelju informacija ili dokumenata koje dostavljaju UCITS ili društvo za upravljanje i, ako postoje, vanjskih dokaza;
ii.
vodi evidenciju o onoj imovini za koju je utvrđeno da UCITS ili društvo za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a imaju vlasništvo i ažurira je.
6. Depozitar društvu za upravljanje ili društvu za investicije redovito podnosi sveobuhvatan popis cjelokupne imovine UCITS-a.
7. Imovinu pohranjenu na skrbništvo depozitara ne koriste ponovno za vlastiti račun ni depozitar ni bilo koja treća osoba kojoj je delegiran posao skrbništva. Ponovno korištenje obuhvaća svaku transakciju imovine pohranjene na skrbništvo uključujući, ali ne ograničavajući se na, prenošenje, davanje u zalog, prodaju ili davanje zajmova.
Imovina pohranjena na skrbništvo depozitara može se ponovno koristiti samo ako:
(a)
ponovno korištenje imovine provodi se za račun UCITS-a;
(b)
depozitar izvršava upute društva za upravljanje u ime UCITS-a;
(c)
ponovno korištenje je na korist UCITS-a i u interesu imateljâ udjela; i
(d)
transakcija je osigurana visokokvalitenim i likvidnim kolateralom koji je primio UCITS na temelju aranžmana o prijenosu prava vlasništva.
Tržišna vrijednost kolaterala u svakom trenutku dostiže barem tržišnu vrijednost ponovo korištene imovine uvećano za premiju.
8. Države članice osiguravaju da u slučaju insolventnosti depozitara i/ili bilo koje treće osobe koja se nalazi u Uniji, a kojoj je delegirano skrbništvo nad imovinom UCITS-a, imovina UCITS-a na skrbništvu ne bude dostupna za distribuciju između ili realizaciju u korist vjerovnika takvog depozitara i/ili takve treće osobe.
(22) Direktiva Komisije 2006/73/EZ od 10. kolovoza 2006. o provedbi Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na organizacijske zahtjeve i uvjete poslovanja investicijskih društava i izraze definirane za potrebe te Direktive (SL L 241, 2.9.2006., str. 26.).”;" 						
(5)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 22.a
1. Depozitar ne delegira na treće strane poslove navedene u članku 22. stavcima 3. i 4.
2. Depozitar može delegirati na treće strane poslove navedene u članku 22. stavku 5. samo kada:
(a)
zadaće nisu delegirane s namjerom izbjegavanja zahtjeva ove Direktive;
(b)
depozitar može dokazati postojanje objektivnog razloga za delegiranje;
(c)
depozitar je postupio s pažnjom dobrog stručnjaka prilikom odabira i imenovanja treće osobe kojoj namjerava delegirati dio svojih zadaća te nastavlja postupati s pažnjom dobrog stručnjaka prilikom povremenih preispitivanja i stalnog praćenja bilo koje treće osobe kojoj je delegirao dio svojih zadaća, kao i postupaka treće osobe u vezi s predmetima koji su joj delegirani.
3. Poslove iz članka 22. stavka 5. depozitar može delegirati trećoj osobi samo kada ta treća osoba u svakom trenutku za vrijeme obavljanja zadaća koje su joj delegirane:
(a)
ima strukture i stručno znanje koji su odgovarajući i razmjerni vrsti i složenosti imovine UCITS-a ili društva za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a koja mu je povjerena;
(b)
za poslove skrbništva iz članka 22. stavka 5. točke (a) podliježe:
i.
učinkovitim bonitetnim propisima, uključujući minimalne kapitalne zahtjeve, i nadzoru u okviru dotične nadležnosti;
ii.
povremenoj vanjskoj reviziji radi osiguranja da su ti financijski instrumenti u njezinu posjedu;
(c)
ima odvojenu imovinu klijenata depozitara od vlastite imovine i imovine depozitara na takav način da u svakom trenutku može biti jasno utvrđeno da ona pripada klijentima pojedinog depozitara;
(d)
poduzima sve potrebne korake kako bi osigurala da u slučaju insolventnosti treće osobe imovina UCITS-a koju treća osoba ima na skrbništvu nije dostupna za distribuciju između ili za realizaciju u korist vjerovnika treće osobe; i
(e)
postupa u skladu s općim obvezama i zabranama utvrđenima u članku 22. stavcima 2., 5. i 7. te članku 25.
Neovisno o prvom podstavku točki (b) podtočki i., ako pravo treće zemlje zahtijeva da se određeni financijski instrumenti pohranjuju na skrbništvo kod lokalnog subjekta, a ne postoje lokalni subjekti koji ispunjavaju uvjete za delegiranje utvrđene u toj točki, depozitar može delegirati svoje poslove takvom lokalnom subjektu samo u mjeri u kojoj se to zahtijeva na temelju prava te treće zemlje, samo dok ne postoje lokalni subjekti koji ispunjavaju uvjete za delegiranje te samo kada:
(a)
ulagatelji relevantnog UCITS-a prije ulaganja uredno su obaviješteni o tome da se takvo delegiranje zahtijeva zbog pravnih ograničenja prava treće zemlje, o okolnostima koje opravdavaju delegiranje i o rizicima povezanima s takvim delegiranjem;
(b)
društvo za investicije ili društvo za upravljanje u ime UCITS-a uputilo je depozitara da delegira skrbništvo nad takvim financijskim instrumentima na takav lokalni subjekt.
Treća osoba može zatim dalje delegirati te poslove ako su ispunjeni jednaki uvjeti. U takvu slučaju članak 24. stavak 2 primjenjuje se mutatis mutandis na dotične strane.
4. Za potrebe ovog članka, usluge određene Direktivom 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (23) koje pružaju sustavi za namiru vrijednosnih papira, kako su određeni za potrebe te direktive, ili slične usluge koje pružaju sustavi za namiru vrijednosnih papira trećih zemalja, ne smatraju se delegiranjem poslova skrbništva.
(23) Direktiva 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 1998. o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira (SL L 166, 11.6.1998., str. 45.).”;" 						
(6)
članak 23. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavci od 2. do 4. zamjenjuju se sljedećim:
„2. Depozitar je:
(a)
nacionalna središnja banka;
(b)
kreditna institucija koja je dobila odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2013/36/EU; ili
(c)
drugi pravni subjekt koji u skladu s pravom države članice ima odobrenje nadležnog tijela za obavljanje djelatnosti depozitara prema ovoj Direktivi, koji podliježe zahtjevima adekvatnosti kapitala koji nisu niži od zahtjeva izračunanih ovisno o odabranom pristupu u skladu s člankom 315. ili 317. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (24) te koji ima regulatorni kapital koji nije niži od iznosa temeljnog kapitala iz članka 28. stavka 2. Direktive 2013/36/EU.
Pravni subjekt naveden u prvom podstavku točki (c) podliježe bonitetnim propisima i stalnom nadzoru te zadovoljava sljedeće minimalne zahtjeve:
(a)
ima potrebnu infrastrukturu za pohranu na skrbništvo financijskih instrumenata koji se mogu uknjižiti na račun financijskih instrumenata otvoren u knjigama depozitara;
(b)
uspostavlja odgovarajuće politike i postupke dovoljne za osiguranje usklađenosti subjekta, uključujući njegove rukovoditelje i zaposlenike, s njegovim obvezama u okviru ove Direktive;
(c)
ima dobre administrativne i računovodstvene postupke, mehanizme unutarnje kontrole, djelotvorne postupke procjene rizika te djelotvorne mehanizme nadzora i zaštite sustava za obradu podataka;
(d)
održava i provodi djelotvorne organizacijske i upravne aranžmane s ciljem poduzimanja svih razumnih mjera usmjerenih na sprečavanje sukoba interesa;
(e)
osigurava vođenje evidencije za sve usluge, djelatnosti i transakcije koje obavlja, a koja je dovoljna da omogući nadležnom tijelu ispunjavanje zadaća nadzora i provođenje izvršnih mjera predviđenih ovom Direktivom;
(f)
poduzima razumne mjere za osiguranje kontinuiteta i pravilnosti u obavljanju svojih poslova depozitara upotrebom primjerenih i proporcionalnih sustava, sredstava i postupaka, uključujući i za obavljanje svojih djelatnosti depozitara;
(g)
svi članovi njegova upravljačkog tijela i više rukovodstvo u svako doba uživaju dovoljno dobar ugled te posjeduju dovoljno znanja, vještina i iskustva;
(h)
njegovo upravljačko tijelo posjeduje adekvatno zajedničko znanje, vještine i iskustvo kako bi bilo u mogućnosti razumjeti djelatnosti depozitara, uključujući glavne rizike;
(i)
svaki član njegova upravljačkog tijela i višeg rukovodstva postupa s poštenjem i integritetom.
3. Države članice određuju koja od kategorija institucija iz stavka 2. prvog podstavka može biti depozitar.
4. Društva za investicije ili društva za upravljanje koja djeluju u ime UCITS-a kojim upravljaju, koja su prije 18. ožujka 2016. za depozitara imenovala instituciju koja ne udovoljava zahtjevima utvrđenima u stavku 2., imenuju depozitara koji udovoljava tim zahtjevima prije 18. ožujka 2018.
(24) Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).”;" 						
(b)
stavci 5. i 6. brišu se;
(7)
članak 24. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 24.
1. Države članice osiguravaju da je depozitar odgovoran UCITS-u i imateljima udjela u UCITS-u za gubitak koji je prouzrokovao depozitar ili treća osoba kojoj je delegirano skrbništvo nad financijskim instrumentima koji su pohranjeni na skrbništvo u skladu s člankom 22. stavkom 5. točkom (a).
U slučaju takva gubitka financijskog instrumenta koji je pohranjen na skrbništvo, države članice osiguravaju da depozitar bez odgode vrati financijski instrument iste vrste ili odgovarajući iznos UCITS-u ili društvu za upravljanje koje djeluje u ime UCITS-a. Depozitar nije odgovoran ako može dokazati da je gubitak nastao kao rezultat vanjskog događaja izvan njegove razumne kontrole, čije bi posljedice bile neizbježne unatoč svim razumnim nastojanjima da se one izbjegnu.
Države članice također osiguravaju da je depozitar odgovoran UCITS-u i ulagateljima UCITS-a i za sve ostale gubitke koje oni pretrpe zbog depozitarova nemarnog ili namjernog propusta da pravilno izvrši svoje obveze u skladu s ovom Direktivom.
2. Delegiranje iz članka 22.a nema utjecaja na odgovornost depozitara navedenu u stavku 1.
3. Odgovornost depozitara navedena u stavku 1. ne isključuje se niti se ograničuje sporazumom.
4. Svaki sporazum koji je u suprotnosti sa stavkom 3. smatra se ništavim.
5. Imatelji udjela u UCITS-u mogu depozitara pozvati na odgovornost izravno ili neizravno preko društva za upravljanje ili društva za investicije pod uvjetom da to ne dovodi do dvostruke pravne zaštite ili do neravnopravnog postupanja s imateljima udjela.”;
(8)
članak 25. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 25.
1. Niti jedno društvo ne smije djelovati i kao društvo za upravljanje i kao depozitar. Niti jedno društvo ne smije djelovati i kao društvo za investicije i kao depozitar.
2. Društvo za upravljanje i depozitar u obavljanju svojih funkcija djeluju pošteno, pravedno, profesionalno, neovisno i isključivo u interesu UCITS-a i ulagatelja UCITS-a. Društvo za investicije i depozitar u obavljanju svojih funkcija djeluju pošteno, pravedno, profesionalno, neovisno i isključivo u interesu ulagatelja UCITS-a.
Depozitar ne obavlja djelatnosti povezane s UCITS-om ili društvom za upravljanje u ime UCITS-a koje mogu prouzročiti sukobe interesa između UCITS-a, ulagatelja UCITS-a, društva za upravljanje i samog depozitara, osim ako je depozitar funkcionalno i hijerarhijski odvojio obavljanje svojih zadaća depozitara od svojih ostalih zadaća koje bi mogle prouzročiti sukobe, a mogući sukobi interesa primjereno se utvrđuju, njima se primjereno upravlja, prate se i otkrivaju ulagateljima UCITS-a.”;
(9)
članak 26. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 26.
1. Zakonom ili pravilima zajedničkog fonda utvrđuju se uvjeti promjene društva za upravljanje i depozitara, kao i pravila za osiguravanje zaštite imatelja udjela u slučaju takve promjene.
2. Zakonom ili osnivačkim aktima društva za investicije utvrđuju se uvjeti promjene društva za upravljanje i depozitara, kao i pravila za osiguravanje zaštite imatelja udjela u slučaju takve promjene.”;
(10)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 26.a
Depozitar svojim nadležnim tijelima na zahtjev daje na raspolaganje sve informacije koje je dobio prilikom izvršavanja svojih dužnosti i koje bi mogle biti potrebne njegovim nadležnim tijelima ili nadležnim tijelima UCITS-a ili društva za upravljanje.
Ako su nadležna tijela UCITS-a ili društva za upravljanje različita od nadležnih tijela depozitara, nadležna tijela depozitara bez odgode dijele primljene informacije s nadležnim tijelima UCITS-a i društva za upravljanje.
Članak 26.b
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 112.a kojima se utvrđuje sljedeće:
(a)
podaci koje je potrebno uključiti u pisani ugovor iz članka 22. stavka 2.;
(b)
uvjeti za obavljanje poslova depozitara u skladu s člankom 22. stavcima 3., 4. i 5., uključujući:
i.
vrste financijskih instrumenata koje je potrebno uključiti u djelokrug dužnosti skrbništva depozitara u skladu s člankom 22. stavkom 5. točkom (a);
ii.
uvjete pod kojima depozitar može obavljati svoje dužnosti skrbništva nad financijskim instrumentima koji su evidentirani kod središnjeg depozitara;
iii.
uvjete pod kojima depozitar treba pohraniti financijske instrumente izdane u nominalnom obliku i evidentirane kod izdavatelja ili voditelja registra, u skladu s člankom 22. stavkom 5. točkom (b);
(c)
obveze postupanja pažnjom dobrog stručnjaka depozitara u skladu s člankom 22.a stavkom 2. točkom (c);
(d)
obveza odvajanja u skladu s člankom 22.a stavkom 3. točkom (c);
(e)
aktivnosti koje treba poduzeti treća osoba u skladu s člankom 22.a stavkom 3. točkom (d);
(f)
uvjeti pod kojima i okolnosti u kojima se financijski instrumenti, koji su pohranjeni na skrbništvo, smatraju izgubljenima za potrebe članka 24.;
(g)
ono što se treba podrazumijevati pod vanjskim događajima izvan razumne kontrole, čije bi posljedice bile neizbježne unatoč svim razumnim nastojanjima da se one izbjegnu, u skladu s člankom 24. stavkom 1.;
(h)
uvjeti za ispunjavanje zahtjeva za neovisnost, navedenog u članku 25. stavku 2.”;
(11)
u članku 30. prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Članci od 13. do 14.b primjenjuju se mutatis mutandis na društva za investicije koja nisu odabrala društvo za upravljanje koje ima odobrenje za rad u skladu s ovom Direktivom.”;
(12)
odjeljak 3. poglavlja V. briše se;
(13)
članak 69. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
„Prospekt uključuje:
(a)
pojedinosti ažurirane politike nagrađivanja, uključujući, no ne ograničavajući se na, opis načina izračunavanja nagrada i naknada, identitet osoba odgovornih za dodjelu nagrada i naknada, kao i sastav odbora za nagrađivanje, ako takav odbor postoji; ili
(b)
sažetak politike nagrađivanja i izjavu da su pojedinosti ažurirane politike nagrađivanja, uključujući, no ne ograničavajući se na, opis načina izračunavanja nagrada i naknada, identitet osoba odgovornih za dodjelu nagrada i naknada, kao i sastav odbora za nagrađivanje, ako takav odbor postoji, dostupne na internetskoj stranici - uključujući upućivanje na tu internetsku stranicu - te da će se primjerak u papirnatom obliku na zahtjev besplatno staviti na raspolaganje.”;
(b)
u stavku 3. dodaje se sljedeći podstavak:
„Godišnje izvješće također uključuje:
(a)
ukupan iznos nagrađivanja u poslovnoj godini, podijeljen na fiksno i varijabilno nagrađivanje, koji su društvo za upravljanje i društvo za investicije isplatili svojem osoblju te broj korisnika i, ako je to relevantno, svaki iznos koji je izravno isplatio sam UCITS, uključujući svaku naknadu za uspješnost poslovanja;
(b)
zbirni iznos nagrađivanja raščlanjen prema kategorijama zaposlenika ili drugih članova osoblja, kako je navedeno u članku 14.a stavku 3.;
(c)
opis načina izračunavanja nagrada i naknada;
(d)
ishod preispitivanja iz članka 14.b stavka 1. točaka (c) i (d), uključujući sve nepravilnosti koje su se pojavile;
(e)
značajne promjene u usvojenoj politici nagrađivanja.”;
(14)
članak 78. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 3. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
identifikacija UCITS-a i nadležnog tijela UCITS-a;”;
(b)
u stavku 4. dodaje se sljedeći podstavak:
„Ključne informacije za ulagatelje također sadrže izjavu da su pojedinosti ažurirane politike nagrađivanja, uključujući, no ne ograničavajući se na, opis načina izračunavanja nagrada i naknada, identitet osoba odgovornih za dodjelu nagrada i naknada, kao i sastav odbora za nagrađivanje, ako takav odbor postoji, dostupne na internetskoj stranici - uključujući upućivanje na tu internetsku stranicu - te da će se primjerak u papirnatom obliku na zahtjev besplatno staviti na raspolaganje.”;
(15)
u članku 98. stavku 2. točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
tražiti:
i.
u mjeri u kojoj je to dopušteno nacionalnim pravom, postojeće evidencije o prometu podataka koje vodi telekomunikacijski operater, ako postoji razumna sumnja u kršenje te ako takvi zapisi mogu biti značajni za istragu kršenja ove Direktive;
ii.
postojeće snimke telefonskih razgovora ili elektroničkih komunikacija ili druge evidencije o prometu podataka koje vode UCITS, društva za upravljanje, društva za investicije, depozitari ili bilo koji drugi subjekti regulirani ovom Direktivom;”;
(16)
članak 99. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 99.
1. Ne dovodeći u pitanje nadzorne ovlasti nadležnih tijela iz članka 98. i pravo država članica na predviđanje i izricanje kaznenih sankcija, države članice utvrđuju pravila o upravnim sankcijama i drugim upravnim mjerama koje se izriču za trgovačka društva i osobe s obzirom na kršenja nacionalnih odredaba kojima se prenosi ova Direktiva te poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu.
Kada države članice odluče da neće utvrditi pravila o upravnim sankcijama za kršenja koja podliježu nacionalnom kaznenom pravu, one dostavljaju Komisiji relevantne odredbe kaznenog prava.
Upravne sankcije i druge upravne mjere učinkovite su, proporcionalne i odvraćajuće.
Države članice do 18. ožujka 2016. priopćuju Komisiji i ESMA-i zakone i druge propise kojima se prenosi ovaj članak, uključujući sve relevantne odredbe kaznenog prava. Države članice obavješćuju Komisiju i ESMA-u bez nepotrebne odgode o svim njihovim naknadnim izmjenama.
2. Ako su se države članice, u skladu sa stavkom 1., odlučile za utvrđivanje kaznenih sankcija za kršenje odredaba iz tog stavka, one osiguravaju postojanje odgovarajućih mjera tako da nadležna tijela imaju sve potrebne ovlasti za povezivanje s pravosudnim tijelima u okviru njihove nadležnosti kako bi primila određene informacije u vezi s kaznenim istragama ili postupcima pokrenutima zbog mogućih kršenja ove Direktive te kako bi iste dostavila drugim nadležnim tijelima i ESMA-i s ciljem ispunjenja svoje obveze međusobne suradnje i suradnje s ESMA-om za potrebe ove Direktive.
Nadležna tijela također mogu surađivati s nadležnim tijelima drugih država članica u pogledu olakšavanja naplate novčanih kazni.
3. Kao dio svojeg cjelokupnog preispitivanja funkcioniranja ove Direktive, Komisija preispituje, najkasnije 18. rujna 2017., primjenu upravnih i kaznenih sankcija, a posebno potrebu za daljnjim usklađivanjem upravnih sankcija utvrđenih za kršenja zahtjeva utvrđenih u ovoj Direktivi.
4. Nadležno tijelo može odbiti djelovati na zahtjev za informacijama ili zahtjev za suradnju s istragom samo u sljedećim iznimnim okolnostima:
(a)
ako bi priopćivanje relevantnih informacija moglo negativno utjecati na sigurnost države članice kojoj je zahtjev upućen, posebno u borbi protiv terorizma i drugih teških kaznenih djela;
(b)
ako bi udovoljavanje zahtjevu vjerojatno negativno utjecalo na njegovu vlastitu istragu, izvršne mjere, ili, ako je to primjenjivo, na kaznenu istragu;
(c)
ako je već pokrenut sudski postupak u vezi s istim radnjama i protiv istih osoba pred tijelima države članice kojoj je zahtjev upućen; ili
(d)
ako je tim osobama već izrečena pravomoćna presuda za ista djela u državi članici kojoj je zahtjev upućen.
5. Kada se obveze primjenjuju na UCITS, društva za upravljanje, društva za investicije ili depozitare, države članice osiguravaju da se u slučaju kršenja nacionalnih odredaba kojima se prenosi ova Direktiva upravne sankcije ili druge upravne mjere mogu primijeniti, u skladu s nacionalnim pravom, na članove upravljačkog tijela i na druge fizičke osobe koje su prema nacionalnom pravu odgovorne za kršenje.
6. U skladu s nacionalnim pravom, države članice osiguravaju da, u svim slučajevima iz stavka 1., upravne sankcije i druge upravne mjere koje je moguće primijeniti uključuju barem sljedeće:
(a)
javnu izjavu u kojoj se utvrđuje odgovorna osoba i vrsta kršenja;
(b)
nalog kojim se zahtijeva da odgovorna osoba prestane s takvim postupanjem i da odustane od ponavljanja takvog postupanja;
(c)
u slučaju UCITS-a ili društva za upravljanje, suspenziju odobrenja za rad ili oduzimanje odobrenja za rad UCITS-a ili društva za upravljanje;
(d)
privremenu zabranu ili, za ponovljena teška kršenja, trajnu zabranu protiv člana upravljačkog tijela društva za upravljanje ili društva za investicije ili protiv bilo koje druge fizičke osobe koja se smatra odgovornom, kojom se zabranjuje izvršavanje upravljačkih funkcija u tim ili u sličnim takvim društvima;
(e)
u slučaju pravne osobe, najviše upravne novčane kazne u visini od najmanje 5 000 000 EUR ili, u državama članicama čija valuta nije euro, odgovarajuće vrijednosti u nacionalnoj valuti na 17. rujna 2014., ili 10 % ukupnog godišnjeg prometa pravne osobe prema posljednjim dostupnim računima koje je odobrilo upravljačko tijelo; ako je pravna osoba matično društvo ili društvo kći matičnog društva koje mora sastavljati konsolidirane financijske izvještaje u skladu s Direktivom 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća (25), relevantni ukupni godišnji promet jest ukupni godišnji promet ili odgovarajuća vrsta prihoda u skladu s relevantnim pravom Unije u području računovodstva prema posljednjim dostupnim konsolidiranim financijskim izvještajima koje je odobrilo upravljačko tijelo krajnjeg matičnog društva;
(f)
u slučaju fizičke osobe, najviše upravne novčane kazne u visini od najmanje 5 000 000 EUR ili, u državama članicama čija valuta nije euro, odgovarajuće vrijednosti u nacionalnoj valuti na 17. rujna 2014.;
(g)
kao alternativu točkama (e) i (f), najviše upravne novčane kazne u visini od najmanje dvostrukog iznosa koristi ostvarene kršenjem, kada je tu korist moguće utvrditi, čak i ako ona prelazi najviše iznose iz točaka (e) i (f).
7. Države članice mogu ovlastiti nadležna tijela, prema nacionalnom pravu, za izricanje dodatnih vrsta sankcija pored onih navedenih u stavku 6. ili za izricanje novčanih kazni koje su više od iznosa iz stavka 6. točaka (e), (f) i (g).
(25) Direktiva 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o godišnjim financijskim izvještajima, konsolidiranim financijskim izvještajima i vezanim izvješćima za određene vrste poduzeća, o izmjeni Direktive 2006/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 78/660/EEZ i 83/349/EEZ (SL L 182, 29.6.2013., str. 19.).”;" 						
(17)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 99.a
Države članice osiguravaju da njihovi zakoni i drugi propisi kojima se ova Direktiva prenosi predviđaju sankcije, posebno kada:
(a)
se djelatnosti UCITS-a obavljaju, a da nije dobiveno odobrenje, kršeći time članak 5.;
(b)
se poslovanje društva za upravljanje obavlja, a da prethodno nije dobiveno odobrenje, kršeći time članak 6.;
(c)
se poslovanje društva za investicije obavlja, a da prethodno nije dobiveno odobrenje, kršeći time članak 27.;
(d)
se izravno ili neizravno stekne kvalificirani udjel u društvu za upravljanje ili kada se takav kvalificirani udjel u društvu za upravljanje dodatno poveća tako da bi time udio glasačkih prava ili kapitala u vlasništvu dosegnuo ili premašio 20 %, 30 % ili 50 %, ili tako da bi time društvo za upravljanje postalo njegovo društvo kći („namjeravano stjecanje”), a da se o tome pismeno ne obavijeste nadležna tijela društva za upravljanje u kojem stjecatelj želi steći ili povećati kvalificirani udio, kršeći time članak 11. stavak 1.;
(e)
se kvalificirani udjel u društvu za upravljanje izravno ili neizravno proda ili ako se smanji tako da bi time udio glasačkih prava ili kapitala u vlasništvu pao ispod 20 %, 30 % ili 50 %, ili tako da bi društvo za upravljanje prestalo biti društvo kći, a da se o tome pismeno ne obavijeste nadležna tijela, kršeći time članak 11. stavak 1.;
(f)
društvo za upravljanje dobije odobrenje na temelju lažnih izjava ili bilo kojim drugim neregularnim sredstvom, kršeći time članak 7. stavak 5. točku (b);
(g)
društvo za investicije dobije odobrenje lažnim izjavama ili bilo kojim drugim neregularnim sredstvom, kršeći time članak 29. stavak 4. točku (b);
(h)
društvo za upravljanje, nakon što sazna za bilo koje stjecanje ili prodaju udjela u svojem kapitalu koje dovodi do toga da udjeli premašuju jedan od pragova iz članka 11. stavku 1. Direktive 2014/65/EU ili dovodi do pada udjela ispod jednog od tih pragova, ne obavijesti nadležna tijela o tim stjecanjima ili prodajama, kršeći time članak 11. stavak 1. ove Direktive;
(i)
društvo za upravljanje ne obavijesti nadležno tijelo barem jednom godišnje o imenima dioničara i članova koji posjeduju kvalificirane udjele te o veličinama tih udjela, kršeći time članak 11. stavak 1.;
(j)
društvo za upravljanje ne poštuje postupke i dogovore određene u skladu s nacionalnim odredbama kojima se prenosi članak 12. stavak 1. točka (a);
(k)
društvo za upravljanje ne poštuje strukturne i organizacijske zahtjeve određene u skladu s nacionalnim odredbama kojima se prenosi članak 12. stavak 1. točka (b);
(l)
društvo za investicije ne poštuje postupke i dogovore određene u skladu s nacionalnim odredbama kojima se prenosi članak 31.;
(m)
društvo za upravljanje ili društvo za investicije ne poštuje zahtjeve povezane s delegiranjem svojih poslova trećim stranama određene u skladu s nacionalnim odredbama kojima se prenose članci 13. i 30.;
(n)
društvo za upravljanje ili društvo za investicije ne poštuje pravila ponašanja određena u skladu s nacionalnim odredbama kojima se prenose članci 14. i 30.;
(o)
depozitar ne izvršava svoje zadaće u skladu s nacionalnim odredbama kojima se prenosi članak 22. stavci od 3. do 7.;
(p)
društvo za investicije ili, za svaki od zajedničkih fondova kojima upravlja, društvo za upravljanje opetovano ne poštuje obveze koje se odnose na politike ulaganja UCITS-a utvrđene u nacionalnim odredbama kojima se prenosi poglavlje VII.;
(q)
društvo za upravljanje ili društvo za investicije ne koristi proces za upravljanje rizikom ili proces za točnu i neovisnu procjenu vrijednosti OTC izvedenica, kako je utvrđeno u nacionalnim odredbama kojima se prenosi članak 51. stavak 1.;
(r)
društvo za investicije ili, za svaki od zajedničkih fondova kojima upravlja, društvo za upravljanje opetovano ne poštuje obveze koje se odnose na informacije koje treba pružiti ulagateljima određene u skladu s nacionalnim odredbama kojima se prenose članci od 68. do 82.;
(s)
društvo za upravljanje ili društvo za investicije koje trguje udjelima UCITS-a kojim upravlja u državi članici koja nije matična država članica UCITS-a ne poštuje zahtjev za obavješćivanje utvrđen u članku 93. stavku 1.
Članak 99.b
1. Države članice osiguravaju da nadležna tijela na svojim službenim internetskim stranicama bez odgode objavljuju svaku odluku protiv koje nije moguće uložiti žalbu, a kojom se izriče upravna sankcija ili mjera za kršenja nacionalnih odredaba kojima se prenosi ova Direktiva, nakon što je osoba kojoj je sankcija ili mjera izrečena obaviještena o toj odluci. Objava sadržava barem informacije o vrsti i prirodi kršenja i identitetu odgovornih osoba. Ta obveza ne primjenjuje se odluke o izricanju mjera istražne naravi.
Međutim, ako nadležno tijelo smatra objavljivanje identiteta pravnih osoba ili osobnih podataka fizičkih osoba nerazmjernim, prema procjeni od slučaja do slučaja provedenoj o razmjernosti objavljivanja takvih podataka, ili ako bi objavljivanje ugrozilo stabilnost financijskih tržišta ili istragu u tijeku, države članice osiguravaju da nadležna tijela poduzmu jedno od sljedećeg:
(a)
odgode objavu odluke o izricanju sankcije ili mjere dok razlozi za neobjavljivanje ne prestanu postojati;
(b)
objave odluku o izricanju sankcije ili mjere na anonimnoj osnovi na način koji je u skladu s nacionalnim pravom ako se takvom anonimnom objavom osigurava djelotvorna zaštita dotičnih osobnih podataka; ili
(c)
ne objavljuju odluku o izricanju sankcije ili mjere ako smatraju da mogućnosti utvrđene u točkama (a) i (b) nisu dostatne kako bi se osiguralo sljedeće:
i.
neugrožavanje stabilnosti financijskih tržišta;
ii.
razmjernost objave takvih odluka u odnosu na mjere koje se smatraju mjerama blaže naravi.
U slučaju odluke o objavi sankcije ili mjere na anonimnoj osnovi, objava relevantnih podataka može se odgoditi za razumno razdoblje ako se predviđa da će razlozi za anonimnu objavu prestati postojati tijekom tog razdoblja.
2. Nadležna tijela obavješćuju ESMA-u o svim izrečenim upravnim sankcijama koje nisu objavljene u skladu sa stavkom 1. drugim podstavkom točkom (c), uključujući svaku žalbu koja je s tim povezana te ishod takve žalbe. Države članice osiguravaju da nadležna tijela dobiju informacije i pravomoćnu presudu u vezi sa svakom izrečenom kaznenom sankcijom te je podnose ESMA-i. ESMA održava središnju bazu podataka o sankcijama o kojima je obaviještena isključivo za potrebe razmjene informacija između nadležnih tijela. Toj bazi podataka mogu pristupiti samo nadležna tijela i ona se ažurira na temelju informacija koje su pružila nadležna tijela.
3. U slučaju da je odluka o izricanju sankcije ili mjere predmet žalbe odgovarajućim pravosudnim ili drugim tijelima, nadležna tijela na svojim službenim internetskim stranicama odmah objavljuju i tu informaciju te sve naknadne informacije o ishodu te žalbe. Objavljuje se i svaka odluka kojom se ukida prethodna odluka o izricanju sankcije ili mjere.
4. Nadležna tijela osiguravaju da sadržaj objavljen u skladu s ovim člankom bude dostupan na njihovim službenim internetskim stranicama najmanje pet godina od trenutka objave. Osobni podaci sadržani u objavi pohranjuju se na službenim internetskim stranicama nadležnog tijela samo u trajanju koje je potrebno u skladu s važećim pravilima o zaštiti podataka.
Članak 99.c
1. Države članice osiguravaju da pri određivanju vrste upravnih sankcija ili mjera i razine upravnih novčanih kazni nadležna tijela osiguravaju da su one učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće te uzimaju u obzir sve relevantne okolnosti, uključujući, prema potrebi:
(a)
težinu i trajanje kršenja;
(b)
stupanj odgovornosti osobe odgovorne za kršenje;
(c)
financijsku snagu osobe odgovorne za kršenje, kao što to primjerice pokazuje njezin ukupni promet ako se radi o pravnoj osobi ili godišnji prihod ako se radi o fizičkoj osobi;
(d)
značaj ostvarene dobiti ili izbjegnutih gubitaka osobe odgovorne za kršenje, štetu nastalu drugim osobama i, ovisno o slučaju, štetu za funkcioniranje tržištâ ili širega gospodarstva, u mjeri u kojoj se mogu odrediti;
(e)
stupanj suradnje osobe odgovorne za kršenje s nadležnim tijelom;
(f)
prethodna kršenja koja je počinila osoba odgovorna za kršenje;
(g)
mjere koje je osoba odgovorna za kršenje poduzela nakon kršenja kako bi spriječila ponovljeno kršenje.
2. Pri izvršavanju ovlasti izricanja sankcija iz članka 99. nadležna tijela blisko surađuju kako bi osigurala da nadzorne i istražne ovlasti te upravne sankcije proizvedu učinke koji se žele postići ovom Direktivom. Nadležna tijela također usklađuju svoje djelovanje kako bi izbjegla moguće dvostruko obavljanje i preklapanje poslova u primjeni nadzornih i istražnih ovlasti te upravnih sankcija i mjera na prekogranične slučajeve u skladu s člankom 101.
Članak 99.d
1. Države članice uspostavljaju učinkovite i pouzdane mehanizme za poticanje prijavljivanja nadležnim tijelima mogućih ili stvarnih kršenja nacionalnih odredaba kojima se prenosi ova Direktiva, uključujući sigurne komunikacijske kanale za prijavljivanje takvih kršenja.
2. Mehanizmi navedeni u stavku 1. obuhvaćaju najmanje:
(a)
posebne postupke za primanje prijava o kršenjima te daljnje aktivnosti u vezi s tim prijavama;
(b)
primjerenu zaštitu zaposlenika društava za investicije, društava za upravljanje i depozitara koji prijavljuju kršenja počinjena unutar tih društava, barem od osvete, diskriminacije i drugih vrsta nepoštenog postupanja;
(c)
zaštitu osobnih podataka koji se tiču i osobe koja prijavljuje kršenja i fizičke osobe koja je navodno odgovorna za kršenje, u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (26);
(d)
jasna pravila kojima se osigurava jamstvo povjerljivosti u svim slučajevima u odnosu na osobu koja prijavljuje kršenje, osim ako se otkrivanje zahtijeva prema nacionalnom pravu u kontekstu daljnje istrage ili naknadnog sudskog postupka.
3. ESMA osigurava jedan ili više sigurnih komunikacijskih kanala za prijavljivanje kršenja nacionalnih odredaba kojima se provodi ova Direktiva. ESMA osigurava da ti komunikacijski kanali budu usklađeni sa stavkom 2. točkama od (a) do (d).
4. Države članice osiguravaju da se prijavljivanje od strane zaposlenika društava za investicije, društava za upravljanje i depozitara iz stavaka 1. i 3. ne smatra kršenjem bilo kakvih ograničenja otkrivanja informacija koja su određena ugovorom ili bilo kojim zakonom ili drugim propisom te da tim prijavljivanjem osoba koja prijavljuje ne bude ni na koji način odgovorna što se tiče te prijave.
5. Države članice zahtijevaju da društva za upravljanje, društva za investicije i depozitari uvedu primjerene postupke za svoje zaposlenike kako bi posebnim, neovisnim i samostalnim kanalom interno mogli prijaviti kršenja.
Članak 99.e
1. Nadležna tijela ESMA-i godišnje dostavljaju zbirne informacije o svim sankcijama i mjerama izrečenima u skladu s člankom 99. ESMA te informacije objavljuje u svojem godišnjem izvješću.
2. Kada nadležno tijelo otkrije javnosti upravne sankcije ili mjere, istodobno o tim upravnim sankcijama ili mjerama obavješćuje ESMA-u. Kada se objavljena sankcija ili mjera odnosi na društvo za upravljanje ili društvo za investicije, ESMA na popis društava za upravljanje objavljen na temelju članka 6. stavka 1. dodaje upućivanje na objavljenu sankciju ili mjeru.
3. ESMA izrađuje nacrte provedbenih tehničkih standarda za određivanje postupaka i obrazaca za podnošenje informacija, kako je navedeno u ovom članku.
ESMA Komisiji podnosi nacrte tih provedbenih tehničkih standarda do 18. rujna 2015.
Komisiji se dodjeljuje ovlast za donošenje provedbenih tehničkih standarda navedenih u prvom podstavku u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
(26) Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).”;" 						
(18)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 104.a
1. Države članice primjenjuju Direktivu 95/46/EZ na obradu osobnih podataka koja se provodi u državama članicama u skladu s ovom Direktivom.
2. Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (27) primjenjuje se na obradu osobnih podataka koju provodi ESMA u skladu s ovom Direktivom.
(27) Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, 12.1.2001., str. 1.).”;" 						
(19)
u članku 12. stavku 3., članku 14. stavku 2., članku 43. stavku 5., članku 51. stavku 4., članku 60. stavku 6., članku 61. stavku 3., članku 62. stavku 4., članku 64. stavku 4., članku 75. stavku 4., članku 78. stavku 7., članku 81. stavku 2., članku 95. stavku 1. i članku 111. riječi: „u skladu s člankom 112. stavcima 2., 3. i 4., i uz ispunjavanje uvjeta iz članaka 112.a i 112.b” zamjenjuju se riječima: „u skladu s člankom 112.a”;
(20)
u članku 50.a riječi „u skladu s člankom 112.a i uz ispunjavanje uvjeta iz članaka 112.b i 112.c” zamjenjuju se riječima: „u skladu s člankom 112.a”;
(21)
u članku 52. stavku 4. trećem podstavku riječi „članka 112. stavka 1.” zamjenjuju se riječima „članka 112.”;
(22)
članak 112. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 112.
Komisiji pomaže Europski odbor za vrijednosne papire osnovan Odlukom Komisije 2001/528/EZ (28).
(28) Odluka Komisije 2001/528/EZ od 6. lipnja 2001. o osnivanju Europskog odbora za vrijednosne papire (SL L 191, 13.7.2001., str. 45.).”;" 						
(23)
članak 112.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 112.a
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članaka 12., 14., 43., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. i 111. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine počevši od 4. siječnja 2011.
Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 26.b dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine počevši od 17. rujna 2014.
Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 50.a dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine počevši od 21. srpnja 2011.
Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 51. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine počevši od 20. lipnja 2013.
Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije kraja razdoblja od četiri godine. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članaka 12., 14., 26.b, 43., 50.a, 51., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. i 111. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članaka 12., 14., 26.b, 43., 50.a, 51., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. i 111. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od tri mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za tri mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.”;
(24)
članak 112.b briše se;
(25)
u Prilogu I. Dodatku A. točka 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2.
Podaci o depozitaru:
2.1.
Identitet depozitara UCITS-a i opis njegovih poslova i sukoba interesa koji se mogu pojaviti;
2.2.
Opis svih poslova pohrane koje je delegirao depozitar, popis osoba kojima su ti poslovi delegirani i onih kojima su te osobe dalje delegirale poslove te svih sukoba interesa koji mogu nastati iz takvog delegiranja;
2.3.
Izjava da će ažurirane informacije u vezi s točkama 2.1. i 2.2. na zahtjev biti dostupne ulagateljima.”.
Članak 2.
1. Države članice do 18. ožujka 2016. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih mjera.
One primjenjuju zakone i druge propise iz prvog podstavka od 18. ožujka 2016. Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se prilikom njihove službene objave uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 3.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 23. srpnja 2014.