ДИРЕКТИВА 2014/63/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Директива 2001/110/ЕО на Съвета относно меда
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2001/110/ЕО на Съвета (3) определя меда като естествен сладък продукт, произвеждан от медоносни пчели Apis mellifera („пчели“). Медът се състои основно от различни захари, предимно фруктоза и глюкоза, както и от други вещества, като органични киселини, ензими и твърди частици, получавани при неговото събиране. Директива 2001/110/ЕО ограничава човешката намеса, която би могла да промени състава на меда, и във връзка с това позволява запазването на естествения характер на меда. По-специално Директива 2001/110/ЕО забранява добавянето в меда на хранителни съставки, включително хранителни добавки, и добавянето на друго освен мед. По същия начин директивата забранява отстраняването на съставните елементи, характерни за меда, включително полена, освен ако това отстраняване не може да се избегне при пречистване на меда от чужди примеси. Тези изисквания са в съответствие със стандарта Кодекс алиментариус за меда (Codex Stan 12-1981).
(2)
Поленът е част от критериите за състава на меда, определени в Директива 2001/110/ЕО. Наличните доказателства, включително емпирични и научни данни, потвърждават, че наличието на полен в меда се дължи на медоносните пчели. Поленовите зърна падат в нектара, събиран от медоносните пчели. В кошера пчелите превръщат събрания нектар, съдържащ поленови зърна, в мед. Според наличните данни в меда може да попадне допълнително полен от полена, който се намира по власинките на пчелите, от полена във въздуха вътре в кошера и от полена, събран от пчелите в килийките, които случайно може да се отворят при извличането на меда от стопанските субекти в хранителната промишленост. Следователно поленът попада в кошера в резултат на дейността на пчелите и присъства по естествен път в меда, независимо дали стопанските субекти в хранителната промишленост извличат меда или не. Освен това, няма съзнателно добавяне на полен в меда от страна на стопанските субекти в хранителната промишленост, тъй като това е забранено от Директива 2001/110/ЕО.
(3)
Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) определя като „съставка“ всяко вещество, използвано за производство или приготвяне на храна и все още налична в крайния продукт, дори и в изменен вид. Това определение предполага съзнателна употреба на вещество за производството или приготвянето на храна. Като се отчита фактът, че медът е естествен продукт, и по-специално, естественият произход на наличието в меда на съставни елементи, характерни за меда, поленът, който е естествен съставен елемент, характерен за меда, не следва да се счита за „съставка“ на меда по смисъла на Регламент (ЕС) № 1169/2011.
(4)
Настоящата директива не засяга прилагането на Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (5) по отношение на меда, който съдържа генетично модифициран полен, тъй като този мед представлява храна, произведена от генетично модифицирани организми по смисъла на този регламент. По дело С-442/09 (6), Карл Хайнц Баблок и други/Фрайщат Байерн, Съдът на Европейския съюз постанови, че определящият критерий за прилагането на Регламент (ЕО) № 1829/2003, както е посочено в съображение 16 от посочения регламент, е дали материалът, получен от генетично модифицирания изходен материал, присъства в храната. Следователно медът, съдържащ генетично модифициран полен, следва да се разглежда като „храна, (частично) произведена от ГМО“ по смисъла на член 3, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1829/2003. Следователно предвиждането на разпоредба, предвиждаща, че поленът не е съставка на меда, не засяга заключението на Съда на Европейския съюз по споменатото дело С-442/09, че медът, съдържащ генетично модифициран полен, е обект на Регламент (ЕО) № 1829/2003, по-специално на изискванията на същия, отнасящи се до даване на предварително разрешение за пускане на пазара, надзор и - когато е приложимо - етикетиране.
(5)
Съгласно изискванията за етикетиране по Регламент (ЕО) № 1829/2003 няма задължение наличието на генетично модифициран полен в меда да бъде указано на етикетите за мед, ако са изпълнени следните условия: този полен не надвишава 0,9 % от меда, а присъствието му в меда е случайно или технически неизбежно. Следва да се припомни, че Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) предвижда, че държавите-членки могат да вземат подходящи мерки, за да избегнат случайното наличие на генетично модифицирани организми в меда.
(6)
Съгласно Директива 2001/110/ЕО, ако медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, задължителното указание за страните на произход може да бъде заменено с едно от следните указания, по целесъобразност: „смес от видове мед с произход от ЕС“, „смес от видове мед с произход извън ЕС“, „смес от видове мед с произход от ЕС и извън него“. След влизането в сила на Договора от Лисабон Европейският съюз замени и наследи Европейската общност. Следователно е целесъобразно да се изяснят съответните изисквания за етикетиране, като позоваването на „ЕО“ се замени с „ЕС“.
(7)
С Директива 2001/110/ЕО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от нейните разпоредби, по-специално правомощия да приема мерки, необходими за изпълнението на разпоредбите, свързани с адаптирането към техническия прогрес и привеждането на посочената директива в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните. Освен това Директива 2001/110/ЕО предоставя правомощия на Комисията да приема методи, позволяващи да се проверява съответствието на меда с посочената директива. Необходимо е да се преразгледа обхватът на тези правомощия.
(8)
С цел да се гарантират справедливи търговски практики, да се защитават интересите на потребителите и да се даде възможност за установяване на съответните методи за анализ, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да се определят количествени параметри за критерия „основно“ по отношение на цветния или растителния произход на меда и минималното количество полен във филтрирания мед след отстраняване на чуждите неорганични или органични вещества. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
След приемането на Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8), който се прилага за всички етапи на производството, преработката и разпространението на храни и фуражи на равнището на Съюза и на национално равнище, общите разпоредби на Съюза относно хранителните продукти се прилагат пряко към продуктите, обхванати от Директива 2001/110/ЕО. Следователно вече не е необходимо Комисията да разполага с правомощия за привеждане в съответствие на разпоредбите на посочената директива към общото законодателство на Съюза в областта на храните. Поради това разпоредбите, предоставящи такива правомощия, следва да бъдат заличени.
(10)
След приемането на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9) е целесъобразно да се адаптират съответните разпоредби на Директива 2001/110/ЕО към посочения регламент.
(11)
С цел да се позволи на държавите-членки да приемат националните законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за постигане на съответствие с Директива 2001/110/ЕО, така, както е изменена с настоящата директива, следва да се определи срок от 12 месеца за транспониране. По време на този период изискванията на Директива 2001/110/ЕО, без измененията, въведени с настоящата директива, остават приложими.
(12)
С цел да бъдат отчетени интересите на стопанските субекти в хранителната промишленост, които пускат на пазара или етикетират своите продукти в съответствие с изискванията, приложими преди прилагането на националните разпоредби, транспониращи Директива 2001/110/ЕО, така, както е изменена с настоящата директива, е необходимо да се установят целесъобразни преходни мерки. Следователно следва да е възможно продуктите, които са пуснати на пазара или са етикетирани преди прилагането на тези разпоредби, да продължат да бъдат предлагани на пазара до изчерпване на запасите.
(13)
Поради това Директива 2001/110/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(14)
Тъй като измененията, свързани с предоставянето на правомощия на Комисията, се отнасят само до правомощията на Комисията, не е необходимо те да бъдат транспонирани от държавите-членки.
(15)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно да предвиди, че поленът като естествен съставен елемент, характерен за меда, не следва да се счита за съставка на меда, да разясни изискванията за етикетиране в случаите, когато медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, както и да преразгледа обхвата на съществуващите правомощия, предоставени на Комисията, не могат да бъдат постигнати в задоволителна степен от държавите-членки, а могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, посочен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения
Директива 2001/110/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 4 буква а) се заменя със следното:
„а)
страната или страните на произход, където е бил добит медът, се посочват върху етикета.
Независимо от първата алинея, ако медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, указанието за страните на произход може да бъде заменено с едно от следните указания, по целесъобразност:
-
„смес от видове мед с произход от ЕС“,
-
„смес от видове мед с произход извън ЕС“,
-
„смес от видове мед с произход от ЕС и извън него“.“
2)
В член 2 се добавя следната точка:
„5.
Поленът, в качеството си на естествен съставен елемент, характерен за меда, не се счита за съставка - по смисъла на член 2, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) № 1169/2011на Европейския парламент и на Съвета (10) - на продуктите, посочени в приложение I към настоящата директива.
(10) Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (ОВ L 304, 22.11.2011 г., стр. 18).“" 						
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
1. За целите на член 9, втора алинея от настоящата директива Комисията може, като отчита международните стандарти и техническия напредък, чрез актове за изпълнение, които са в съответствие с Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (11), да установи методи за анализ, позволяващи да се проверява съответствието на меда с разпоредбите на настоящата директива. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2 от настоящата директива. До приемането на тези методи на анализ, за проверка на спазването на разпоредбите на настоящата директива държавите-членки използват, винаги когато е възможно, международно признати валидирани методи за анализ, като например методите, одобрени от Кодекс алиментариус.
2. За целите на гарантиране на лоялни търговски практики и на защита на интересите на потребителите и за да се даде възможност за установяване на съответните методи за анализ, на Комисията се предоставят правомощия за приемане на делегирани актове в съответствие с член 6 за допълване на настоящата директива чрез определяне на количествените параметри, свързани със следното:
а)
критерий за „основно“ по отношение на цветния или растителния произход на меда съобразно посоченото в член 2, параграф 2, буква б), първо тире; както и
б)
минималното съдържание на полен във филтрирания мед след отстраняване на чуждите неорганични или органични примеси, посочени в приложение I, точка 2, буква б), подточка viii).
В тези делегирани актове Комисията предвижда подходящи преходни мерки за продуктите, пуснати на пазара преди дата на прилагане на посочените делегирани актове.
(11) Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1).“" 						
4)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 4, параграф 2, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 23 юни 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са влезли в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
5)
Член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните („комитета“), създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета. (13)
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011).
(12) Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1)." 						
(13) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
6)
В приложение II третата алинея се заменя със следното:
„Без да се засяга приложение I, точка 2, буква б), подточка viii), не трябва да се отстраняват нито поленът, нито другите съставни елементи, характерни за меда, освен когато това не може да се избегне при пречистването на меда от чужди неорганични или органични примеси.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 1, точки 1, 2 и 6 и с член 3. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки прилагат мерките, посочени в параграф 1, считано от 24 юни 2015 г.
Член 3
Преходни мерки
Продуктите, които са пуснати на пазара или етикетирани преди 24 юни 2015 г. в съответствие с Директива 2001/110/ЕО, могат да продължат да бъдат предлагани на пазара до изчерпване на запасите.
Член 4
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
DIREKTIVA 2014/63/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 15. svibnja 2014.
o izmjeni Direktive Vijeća 2001/110/EZ o medu
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniraju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
U Direktivi 2001/110/EZ (3) med se definira kao prirodna slatka tvar koju proizvode medonosne pčele (Apis mellifera) („pčele”). Med se uglavnom sastoji od različitih šećera, pretežno fruktoze i glukoze, kao i drugih tvari, kao što su organske kiseline, enzimi i krute čestice koje dospijevaju u med tijekom njegova nastajanja. Direktivom 2001/110/EZ ograničava se ljudska intervencija koja bi mogla promijeniti sastav meda te se tako omogućava očuvanje prirodnih karakteristika meda. Direktivom 2001/110/EZ osobito se zabranjuje dodavanje prehrambenih sastojaka medu, uključujući prehrambene aditive, i bilo kakvih drugih dodataka osim meda. Slično tome, tom se Direktivom zabranjuje uklanjanje sastavnih dijelova karakterističnih za med, uključujući pelud, osim ako je takvo uklanjanje neizbježno pri uklanjanju stranih tvari. Ti su zahtjevi u skladu sa standardom Codex Alimentarius za med (Codex Stan 12-1981).
(2)
Pelud je dio kriterija sastava meda utvrđenih u Direktivi 2001/110/EZ. Dostupni dokazi, uključujući empirijske i znanstvene podatke, potvrđuju da pelud u medu potječe od pčela. Peludna zrnca padaju u nektar koji medonosne pčele skupljaju. U košnici pčele pretvaraju u med skupljeni nektar koji sadrži zrnca peludi. Prema dostupnim podacima dodatni pelud u med može dospjeti od peludi na pčelinjim dlačicama, peludi u zraku u košnici i od peludi koju pčele pohranjuju u ćelije koje se slučajno mogu otvoriti dok subjekti u poslovanju s hranom vrcaju med. Stoga se može reći da pelud ulazi u košnicu kao posljedica aktivnosti pčela i da je prirodno prisutan u medu bez obzira vrcaju li subjekti u poslovanju s hranom taj med. Nadalje, Direktivom 2001/110/EZ zabranjuje se namjerno dodavanje peludi u med od strane subjekata u poslovanju s hranom.
(3)
U Uredbi (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (4)„sastojak” se definira kao tvar koja se koristi u proizvodnji ili pripremi hrane, a koja je i dalje prisutna u gotovom proizvodu, čak i u izmijenjenom obliku. Ta definicija pretpostavlja namjerno korištenje tvari u proizvodnji ili pripremi hrane. Uzimajući u obzir prirodne karakteristike meda, a osobito prirodno podrijetlo prisutnosti sastavnih dijelova karakterističnih za med pelud se, s obzirom na to da je prirodni sastavni dio karakterističan za med, ne bi smio smatrati „sastojkom” meda u smislu Uredbe (EU) br. 1169/2011.
(4)
Ovom se Direktivom ne dovodi u pitanje primjena Uredbe (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (5) na med koji sadrži genetski modificirani pelud jer takav med čini hranu proizvedenu od genetski modificiranih organizama u smislu te Uredbe. U predmetu C-442/09 (6) Karl Heinz Bablok i ostali protiv Slobodne Države Bavarske, Sud Europske unije odlučio je da je odlučujući kriterij za primjenu Uredbe (EZ) br. 1829/2003, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 16. te Uredbe, prisutnost tvari u hrani koja potječe od genetski modificirane sirovine. Stoga bi se med koji sadrži genetski modificirani pelud trebao smatrati „hranom (djelomično) proizvedenom od genetski modificiranih organizama” u smislu članka 3. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 1829/2003. Stoga utvrđivanje odredbe s učinkom da pelud nije sastojak meda ne utječe na zaključak Suda u predmetu C-442/09 da med koji sadrži genetski modificirani pelud podliježe Uredbi (EZ) br. 1829/2003, posebno njezinim zahtjevima koji se odnose na odobrenje prije stavljanja na tržište, nadzor i, prema potrebi, označivanje.
(5)
Prema zahtjevima za označivanje iz Uredbe (EZ) br. 1829/2003, ne postoji obveza navođenja prisutnost genetski modificirane peludi u medu na oznakama za med ako su ispunjeni sljedeći uvjeti: takav pelud ne prelazi 0,9 % meda i njegova prisutnost u medu je slučajna ili tehnički neizbježna. Trebalo bi se prisjetiti da se, Direktivom 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7), dopušta državama članicama poduzimanje odgovarajućih mjera kako bi se izbjegla neželjena prisutnost genetski modificiranih organizama u medu.
(6)
Prema Direktivi 2001/110/EZ, ako med potječe iz više od jedne države članice ili treće zemlje, obvezno navođenje zemlje podrijetla može se zamijeniti jednim od sljedećih izraza, prema potrebi: „mješavina meda iz država članica EZ-a”, „mješavina meda iz država koje nisu članice EZ-a”, „mješavina meda iz država članica EZ-a i meda iz država koje nisu članice EZ-a”. Slijedom stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona, Europska unija je zamijenila i naslijedila Europsku zajednicu. Stoga je primjereno pojasniti odgovarajuće zahtjeve za označivanjem zamjenjivanjem upućivanja na „EZ” upućivanjem na „EU”.
(7)
Direktivom 2001/110/EZ Komisiji se dodjeljuje ovlast radi provođenja nekih od njezinih odredbi, osobito ovlasti za donošenje mjera potrebnih za provedbu odredbi u pogledu prilagodbe na tehnički napredak i za usklađivanje te Direktive s općim zakonodavstvom Unije o prehrambenim proizvodima. Nadalje, Direktivom 2001/110/EZ Komisiji se dodjeljuje ovlast za usvajanje metoda kojima se omogućuje provjera sukladnosti meda s odredbama te Direktive. Potrebno je revidirati opseg te ovlasti.
(8)
Kako bi se osigurale poštene poslovne prakse, zaštitili interesi potrošača i omogućilo uspostavljanje odgovarajućih metoda analize, Komisiji bi trebalo dodijeliti ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije za određivanje kvantitativnih parametara za kriterij „većinom” u pogledu cvjetnog ili biljnog podrijetla meda i najmanjeg sadržaja peludi u filtriranom medu nakon uklanjanja stranih anorganskih ili organskih tvari. Posebno je važno da Komisija tijekom svog pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na stručnoj razini. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(9)
Nakon donošenja Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (8) koja se odnosi na sve faze proizvodnje, prerade i distribucije hrane i hrane za životinje na razini Unije i na nacionalnoj razini, opće odredbe Unije o hrani izravno se odnose na proizvode obuhvaćene Direktivom 2001/110/EZ. Stoga više nije potrebno da Komisija ima ovlast usklađivanja odredbi te Direktive s općim zakonodavstvom Unije o hrani. Odredbe kojima se dodjeljuje takva ovlast trebalo bi stoga izbrisati.
(10)
Nakon donošenja Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (9), primjereno je prilagoditi relevantne odredbe Direktive 2001/110/EZ toj Uredbi.
(11)
Kako bi se državama članicama omogućilo da donesu nacionalne zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s Direktivom 2001/110/EZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom, trebalo bi utvrditi razdoblje prijenosa od dvanaest mjeseci. U tom se razdoblju i dalje primjenjuju zahtjevi iz Direktive 2001/110/EZ, bez izmjena koje se uvode ovom Direktivom.
(12)
Kako bi se uzeli u obzir interesi gospodarskih subjekata u poslovanju s hranom koji stavljaju na tržište ili označuju svoje proizvode u skladu sa zahtjevima koji su se primjenjivali prije primjene nacionalnih odredaba kojima se prenosi Direktiva 2001/110/EZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom potrebno je utvrditi odgovarajuće prijelazne mjere. Stoga bi trebalo biti moguće da se proizvodi koji se stavljaju na tržište ili su označeni prije primjene tih odredbi i dalje mogu stavljati na tržište do isteka zaliha.
(13)
Direktivu 2001/110/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(14)
S obzirom na to da se izmjene o dodjeljivanju ovlasti Komisiji odnose samo na ovlast Komisije, države članice ih ne trebaju prenositi.
(15)
Budući da ciljeve ove Direktive, koji obuhvaćaju navođenje da se pelud, s obzirom na to da je prirodni sastavni dio karakterističan za med, ne bi smio smatrati sastojkom meda, pojašnjavanje zahtjeva za označivanje za slučajeve kada je med podrijetlom iz više od jedne države članice ili treće zemlje, te revidiranje opsega postojeće ovlasti koja se dodjeljuje Komisiji, države članice ne mogu dostatno ostvariti, nego se oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Izmjene
Direktiva 2001/110/EZ mijenja se kako slijedi:
(1)
U članku 2. stavak 4. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
na oznaci meda obvezno je navođenje zemlje ili zemalja podrijetla u kojima je med sakupljen.
Ne dovodeći u pitanje prvi podstavak, ako med potječe iz više od jedne države članice ili treće zemlje, navođenje zemalja podrijetla može se zamijeniti jednim od sljedećeg, prema potrebi:
-
‚mješavina meda iz EU-a’,
-
‚mješavina meda koji nije iz EU-a’,
-
‚mješavina meda iz EU-a i meda koji nije iz EU-a’.”.
(2)
U članku 2. dodaje se sljedeća točka:
„5.
Pelud, s obzirom na to da je prirodni sastavni dio karakterističan za med, ne smatra se sastojkom, u smislu članka 2. stavka 2. točke (f) Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (10), proizvoda definiranih u Prilogu I. ovoj Direktivi.
(10) Uredba (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ, Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 (SL L 304, 22.11.2011., str. 18.)”." 						
(3)
Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 4.
1. Za potrebe drugog stavka članka 9. ove Direktive, Komisija može, uzimajući u obzir međunarodne norme i tehnički napredak, provedbenim aktima koji su u skladu s člankom 7. i Uredbom (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (11), utvrditi metode analize kako bi provjerila je li med sukladan s odredbama ove Direktive. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 7. stavka 2. ove Direktive. Do usvajanja takvih metoda, države članice, kad god je to moguće, koriste se međunarodno priznate validirane metode analize, kao što su metode odobrene u Codexu Alimentariusu kako bi provjerile sukladnost s odredbama ove Direktive.
2. Kako bi se osigurale poštene poslovne prakse i zaštitili interesi potrošača te omogućilo utvrđivanje relevantnih metoda analize, Komisiji se dodjeljuje ovlast za donošene delegiranih akata, u skladu s člankom 6., za dopunu ove Direktive određivanjem kvantitativnih parametara koji se odnose na sljedeće:
(a)
kriterij pojma ‚većinom’ u pogledu cvjetnog ili biljnog podrijetla meda iz članka 2. stavka 2. točke (b) prve alineje; i
(b)
najmanji sadržaj peludi u filtriranom medu nakon uklanjanja stranih anorganskih ili organskih tvari iz točke 2.(b) podtočke viii. Priloga I.
U tim delegiranim aktima Komisija predviđa odgovarajuće prijelazne mehanizme za proizvode koji se stavljaju na tržište prije datuma primjene tih delegiranih akata.
(11) Uredba (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenom nadzoru koji se provodi radi provjere pridržavanja propisa o hrani i hrani za životinje te pravila o zdravlju i dobrobiti životinja (SL L 165, 30.4.2004., str. 1.)”." 						
(4)
Članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 6.
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata. dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 4. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina od 23. lipnja 2014. Komisija izrađuje izvješće u pogledu delegiranja ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 4. stavka 2. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 4. stavka 2. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.”.
(5)
Članak 7. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 7.
1. Komisiji pomaže Stalni odbor za prehrambeni lanac i zdravlje životinja (‚Odbor’) uspostavljen člankom 58. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (12). Navedeni Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (13).
2. Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako Odbor ne donese nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se članak 5. stavak 4. podstavak 3.Uredbe (EU) br. 182/2011.
(12) Uredba (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (SL L 31, 1.2.2002., str. 1.)." 						
(13) Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.)”." 						
(6)
U Prilogu II. treći stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Ne dovodeći u pitanje Prilog I. točku 2. (b) podtočku viii., ni pelud ni drugi sastojak karakterističan za med ne smije se uklanjati, osim ako je to neizbježno pri uklanjanju stranih anorganskih ili organskih tvari.”.
Članak 2.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s člankom 1. točkama (1), (2) i (6) i člankom 3. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih mjera.
Kada države članice donose ove mjere, te mjere sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se prilikom njihove službene objave uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
2. Države članice primjenjuju mjere iz stavka 1. od 24. lipnja 2015.
Članak 3.
Prijelazne mjere
Proizvodi koji su stavljeni na tržište ili označeni prije 24. lipnja 2015. u skladu s Direktivom 2001/110/EZ mogu se nastaviti stavljati na tržište do isteka zaliha.
Članak 4.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 5.
Adresati
Ova Direktiva upućena je državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. svibnja 2014.