РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 692/2014 НА СЪВЕТА
от 23 юни 2014 година
относно ограниченията върху вноса в Съюза на стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 215 от него,
като взе предвид Решение 2014/386/ОВППС на Съвета (1) относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол,
като взе предвид съвместното предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На заседанието си от 20 и 21 март 2014 г. Европейският съвет категорично осъди анексирането на Автономната република Крим („Крим“) и на град Севастопол („Севастопол“) от Руската федерация и подчерта, че няма да признае анексирането. Европейският съвет поиска от Комисията да направи оценка на правните последици от анексирането и да предложи икономически, търговски и финансови ограничения по отношение на Крим, които да бъдат приложени в кратки срокове.
(2)
В своята резолюция от 27 март 2014 г. Общото събрание на Организацията на обединените нации потвърди своя ангажимент по отношение на суверенитета на Украйна, нейната политическа независимост, единство и териториална цялост в рамките на нейните международно признати граници, като изтъкна недействителността на референдума, проведен на 16 март в Крим, и призова държавите да не признават каквито и да било промени в статута на Крим и на Севастопол.
(3)
На 23 юни 2014 г. Съветът прие Решение 2014/386/ОВППС относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол и относно предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застрахаване и презастраховане, във връзка с вноса на такива стоки, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол. С цел да се сведе до минимум ефектът на ограничителните мерки върху икономическите оператори, следва да бъдат предвидени изключения и преходни периоди по отношение на търговията със стоки и свързани с тях услуги, за трансакции, извършвани по силата на търговски договор или допълнителен договор, при спазване на процедура за уведомяване.
(4)
Тези мерки попадат в обхвата на Договора за функционирането на Европейския съюз и следователно, с оглед осигуряване на еднаквото им прилагане във всички държави членки, е необходим нормативен акт на равнището на Съюза.
(5)
За да се гарантира ефективността на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„иск“ означава всеки иск, независимо дали неговото удовлетворяване е потърсено по съдебен ред, предявен преди или след 25 юни 2014 г. и свързан с изпълнението на договор или на трансакция, по-специално:
i)
иск за изпълнение на всяко задължение, произтичащо или свързано с даден договор или дадена трансакция;
ii)
иск за удължаване на сроковете или плащане на обезпечение, финансова гаранция или обезщетение под всякаква форма;
iii)
иск за компенсация, който се отнася до договор или трансакция;
iv)
насрещен иск;
v)
иск за признаване или за изпълнение, включително чрез екзекватура, на съдебно решение, на арбитражно решение или на еквивалентно решение, независимо от мястото, където са били произнесени;
б)
„договор или трансакция“ означава всяка трансакция, независимо от формата ѝ и от приложимото към нея право, включваща един или повече договори или подобни задължения между едни и същи или различни страни; за тази цел понятието „договор“ включва обезпечение, гаранция или обратна гаранция, по-специално финансова гаранция или финансова обратна гаранция и кредит, юридически самостоятелни или не, както и всяка разпоредба, която се отнася до тях, произтичаща от подобна трансакция или свързана с нея;
в)
„стоки с произход от Автономната република Крим или Севастопол“ означава стоки, изцяло получени в Автономната република Крим или в град Севастопол или претърпели последната си съществена обработка или преработка там в съответствие, mutatis mutandis, с разпоредбите на членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (2);
г)
„територия на Съюза“ означава териториите на държавите-членки, спрямо които се прилага Договорът, съгласно условията на Договора, включително тяхното въздушно пространство;
д)
„компетентни органи“ означава компетентните органи на държавите-членки, както са посочени в уебсайтовете, изброени в приложението.
Член 2
Забранява се:
а)
вносът в Европейския съюз на стоки с произход от Крим или Севастопол;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застраховане и презастраховане, свързано с вноса на стоките, посочени в буква а).
Член 3
Забраните в член 2 не се прилагат по отношение на:
а)
изпълнението до 26 септември 2014 г. на търговски договори, сключени преди 25 юни 2014 г., или на допълнителни договори, необходими за изпълнението на такива договори, при условие че съответният(ото) физическо или юридическо лице, образувание или орган, целящ(о) да изпълни договора, е уведомил(о) най-малко 10 работни дни предварително компетентния орган на държавата-членка, в която е установен(о), за дейността или трансакцията.
б)
стоки с произход от Крим или Севастопол, които са предоставени на украинските власти за преглед, които са били предмет на проверка по отношение на правилата за придобиване на преференциален произход в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета и с Регламент (ЕС) № 374/2014 на Европейския парламент и на Съвета (3) или в съответствие със Споразумението за асоцииране между ЕС и Украйна.
Член 4
Забранява се съзнателното и преднамереното участие в дейности, чийто предмет или ефект се състои в заобикалянето на забраните, посочени в член 2.
Член 5
Действията на физическите или юридическите лица, образуванията или органите не пораждат каквато и да било отговорност за тях, ако те не са знаели и не са имали основателна причина да подозират, че действията им ще бъдат в нарушение на мерките, предвидени в настоящия регламент.
Член 6
1. Не се удовлетворяват никакви искове във връзка с договори или трансакции, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично от мерките, наложени с настоящия регламент, включително искове за обезщетение или други искове от този вид, като искове за компенсация или искове във връзка с гаранция, по-специално искове за удължаване на сроковете или за изплащане на обезпечение, гаранция или обезщетение, по-специално на финансова гаранция или финансово обезщетение, независимо от формата, предявени от:
а)
посочени физически или юридически лица, образувания или органи, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 269/2014 на Съвета;
б)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, действащ чрез или от името на едно от лицата, образуванията или органите, посочени в буква а);
в)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, за който(което) е установено с арбитражно, съдебно или административно решение, че е нарушил(о) забраните, установени в настоящия регламент;
г)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, ако искът се отнася до стоки, вносът на които е забранен съгласно член 2.
2. Във всяко производство за изпълнение по подаден иск тежестта на доказване, че неговото удовлетворяване не е забранено съгласно параграф 1, е за физическото или юридическото лице, образуванието или органа, който търси изпълнение по съответния иск.
3. Настоящият член не засяга правото на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, посочени в параграф 1, на съдебен контрол за законосъобразността на неизпълнението на договорните задължения в съответствие с настоящия регламент.
Член 7
1. Комисията и държавите-членки се информират взаимно за мерките, предприети съгласно настоящия регламент, и споделят всяка друга необходима информация, с която разполагат във връзка с настоящия регламент, и по-специално информация относно нарушения на настоящия регламент, проблеми при прилагането му и решения, постановени от националните съдилища.
2. Държавите-членки незабавно се информират взаимно и информират Комисията за всяка друга подходяща информация, с която разполагат, която би могла да повлияе на ефективното прилагане на настоящия регламент.
Член 8
1. Държавите-членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушение на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за правилата, посочени в параграф 1, незабавно след влизането в сила на настоящия регламент, както и за всяко последващо изменение.
Член 9
1. Държавите-членки определят компетентните органи за целите на настоящия регламент и ги посочват на уебсайтовете, изброени в приложението. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени в адресите на уебсайтовете си, изброени в приложението.
2. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент държавите-членки уведомяват Комисията относно своите компетентни органи, включително относно данните за връзка с тези компетентни органи, както и относно всички последващи изменения.
3. Когато в настоящия регламент се съдържа изискване за уведомяване, информиране или съобщаване по друг начин на Комисията, адресът и останалите данни за връзка, които следва да се използват за тази цел, са посочени в приложението.
Член 10
Настоящият регламент се прилага:
а)
на територията на Съюза, включително неговото въздушно пространство;
б)
на борда на всяко въздухоплавателно средство или всеки плавателен съд под юрисдикцията на държава-членка;
в)
спрямо всяко лице на територията на Съюза или извън нея, което е гражданин на държава-членка;
г)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган, във или извън територията на Съюза, регистрирани или учредени съгласно правото на държава-членка;
д)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган във връзка с всякакъв вид стопанска дейност, извършвана изцяло или частично в рамките на Съюза.
Член 11
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 23 юни 2014 година.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 692/2014
od 23. lipnja 2014.
o ograničenjima uvoza u Uniju robe podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja, kao odgovor na nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno članak 215.,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2014/386/ZVSP (1) o ograničenjima u vezi s robom podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja, kao odgovor na nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja,
uzimajući u obzir zajednički prijedlog visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije,
budući da:
(1)
Europsko vijeće je na svojem sastanku 20. i 21. ožujka 2014. snažno osudilo pripojenje Autonomne Republike Krima („Krim”) i grada Sevastopolja („Sevastopolj”) Ruskoj Federaciji te je naglasilo da neće priznati pripojenje. Europsko vijeće pozvalo je Komisiju da ocijeni pravne posljedice tog pripojenja i da predloži gospodarska, trgovinska i financijska ograničenja u pogledu Krima za brzu provedbu.
(2)
Opća skupština Ujedinjenih naroda u svojoj je rezoluciji od 27. ožujka 2014. potvrdila predanost suverenitetu, političkoj neovisnosti, jedinstvu i teritorijalnoj cjelovitosti Ukrajine unutar njezinih međunarodno priznatih granica, ističući nevaženje referenduma održanoga na Krimu 16. ožujka te je pozvala sve države da ne priznaju nikakve promjene statusa Krima i Sevastopolja.
(3)
Vijeće je 23. lipnja 2014. donijelo Odluku 2014/386/ZVSP o ograničenjima u vezi s robom podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja te ograničenjima izravnog ili neizravnog pružanja financiranja ili financijske pomoći, kao i osiguranja i reosiguranja, u vezi s uvozom takve robe, kao odgovor na nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja. Kako bi se učinak takvih mjera ograničavanja na gospodarske subjekte sveo na najmanju moguću mjeru, trebalo bi predvidjeti iznimke i prijelazna razdoblja u odnosu na trgovinu robom i povezane usluge za koje se trgovinskim ugovorom ili pomoćnim ugovorom zahtijevaju transakcije, podložno postupku prijave.
(4)
Te mjere obuhvaćene su područjem primjene Ugovora o funkcioniranju Europske unije i stoga je za njihovu provedbu, posebno kako bi se osigurala njihova jedinstvena primjena u svim državama članicama, potrebno regulatorno djelovanje na razini Unije.
(5)
Kako bi se osigurala učinkovitost mjera predviđenih ovom Uredbom, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„zahtjev” znači svaki zahtjev, neovisno o tome potvrđuje li se pravnim postupkom ili ne, koji je uložen prije ili poslije 25. lipnja 2014. proizlazi iz ugovora ili transakcije ili je povezan s ugovorom ili transakcijom te osobito uključuje:
i.
zahtjev za izvršavanje bilo koje obveze koja proizlazi iz ugovora ili transakcije ili je povezana s ugovorom ili transakcijom;
ii.
zahtjev za produljenje dospijeća ili plaćanja obveznice, financijskog jamstva ili odštete u bilo kakvom obliku;
iii.
zahtjev za naknadu štete povezanu s ugovorom ili transakcijom;
iv.
protupotraživanje;
v.
zahtjev za priznanje ili izvršenje, uključujući postupak egzekvature, presude, arbitražne odluke ili ekvivalentne odluke, neovisno o tome gdje je donesena ili izdana;
(b)
„ugovor ili transakcija” znači sve vrste transakcija neovisno o obliku i mjerodavnom pravu, bilo da sadržavaju jedan ili više ugovora ili slične obveze među istim ili različitim strankama; za ove potrebe „ugovor” uključuje obveznicu, jamstvo ili odštetu, posebno financijsko jamstvo ili odštetu, i kredite, bilo da su pravno neovisni ili ne, te odgovarajuće odredbe koje proizlaze iz transakcije ili su s njom povezane;
(c)
„roba podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja” znači roba koja je u cijelosti dobivena na Krimu ili u Sevastopolju ili na kojoj je ondje obavljena posljednja bitna promjena, u skladu s, mutatis mutandis, člancima 23. i 24. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (2);
(d)
„područje Unije” znači državna područja država članica na koje se primjenjuje Ugovor, u skladu s uvjetima utvrđenima Ugovorom, uključujući i njihov zračni prostor;
(e)
„nadležna tijela” znači nadležna tijela država članica kako su navedena na internetskim stranicama iz Priloga.
Članak 2.
Zabranjeno je:
(a)
uvoziti u Europsku uniju robu podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja;
(b)
pružati, izravno ili neizravno, financiranje ili financijsku pomoć, kao i osiguranje i reosiguranje, u vezi s uvozom robe iz točke (a).
Članak 3.
Zabrane iz članka 2. ne primjenjuju se na:
(a)
izvršavanje do 26. rujna 2014. trgovinskih ugovora sklopljenih prije 25. lipnja 2014. ili pomoćnih ugovora potrebnih za izvršavanje takvih ugovora, pod uvjetom da su fizičke ili pravne osobe, subjekt ili tijelo koji ugovor žele izvršiti prijavili, najmanje 10 radnih dana unaprijed, aktivnost ili transakciju nadležnom tijelu države članice u kojoj imaju poslovni nastan;
(b)
robu podrijetlom s Krima ili iz Sevastopolja koja je dostupna ukrajinskim tijelima za pregled, za koju je potvrđeno ispunjavanje uvjeta za dodjelu prava na povlašteno podrijetlo u skladu s Uredbom (EU) br. 978/2012 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbom (EU) br. 374/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (3) ili u skladu sa Sporazumom o pridruživanju između EU-a i Ukrajine.
Članak 4.
Zabranjuje se svjesno i namjerno sudjelovanje u aktivnostima čiji je cilj ili učinak zaobilaženje zabrana utvrđenih u članku 2.
Članak 5.
Fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela ne mogu za svoje postupke snositi bilo kakvu odgovornost ako nisu znali ili nisu imali opravdan razlog smatrati da svojim postupcima krše mjere iz ove Uredbe.
Članak 6.
1. U vezi s ugovorima ili drugim transakcijama na čije su izvršenje izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično utjecale mjere uvedene ovom Uredbom, ne udovoljava se ni jednom zahtjevu, uključujući zahtjeve za odštetu ili druge zahtjeve te vrste, primjerice zahtjev za naknadu štete ili zahtjev na temelju jamstva, posebno zahtjev za produljenje ili plaćanje obveznice, jamstva ili odštete, ponajprije financijskog jamstva ili financijske odštete, u bilo kojem obliku, ako ga zahtijevaju:
(a)
imenovane fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela uvršteni na popis iz Priloga I. Uredbi Vijeća (EU) br. 269/2014;
(b)
bilo koja fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo koji djeluju putem ili u ime jedne od osoba, subjekata ili tijela iz točke (a);
(c)
bilo koja fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo za koje je arbitražnom, sudskom ili administrativnom odlukom utvrđeno da su prekršili zabrane iz ove Uredbe;
(d)
bilo koja fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo, ako se zahtjev odnosi na robu čiji je uvoz zabranjen na temelju članka 2.
2. U svim postupcima za izvršenje zahtjeva teret dokazivanja da ispunjenje zahtjeva nije zabranjeno stavkom 1. snosi fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo koji traže izvršenje tog zahtjeva.
3. Ovim se člankom ne dovodi u pitanje pravo fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela iz stavka 1. na preispitivanje zakonitosti neizvršenja ugovornih obveza u skladu s ovom Uredbom.
Članak 7.
1. Komisija i države članice obavješćuju se uzajamno o mjerama poduzetima u skladu s ovom Uredbom te razmjenjuju sve druge bitne informacije koje su im na raspolaganju u vezi s ovom Uredbom, a osobito informacije o poteškoćama u vezi s kršenjem i izvršenjem te o presudama koje su donijeli nacionalni sudovi.
2. Države članice odmah obavješćuju jedna drugu te Komisiju o svim drugim bitnim informacijama koje su im na raspolaganju, koje bi mogle utjecati na učinkovitu provedbu ove Uredbe.
Članak 8.
1. Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na povrede odredaba ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
2. Države članice nakon stupanja na snagu ove Uredbe odmah obavješćuju Komisiju o pravilima iz stavka 1. te je obavješćuju o svim naknadnim izmjenama.
Članak 9.
1. Države članice imenuju nadležna tijela navedena u ovoj Uredbi i navode ih na internetskim stranicama navedenima u Prilogu. Države članice obavješćuju Komisiju o svakoj promjeni adrese svojih internetskih stranica navedenih u Prilogu.
2. Države članice nakon stupanja na snagu ove Uredbe odmah obavješćuju Komisiju o svojim nadležnim tijelima, uključujući podatke za kontakt navedenih nadležnih tijela, te ju obavješćuju o svim naknadnim izmjenama.
3. Kada se ovom Uredbom određuje obveza priopćivanja Komisiji, njezina obavješćivanja ili drugog načina komuniciranja s njome, za tu se komunikaciju upotrebljavaju adresa i drugi podatci za kontakt navedeni u Prilogu.
Članak 10.
Ova se Uredba primjenjuje:
(a)
na području Unije, uključujući njezin zračni prostor;
(b)
u svim zrakoplovima i na svim plovilima koji su u nadležnosti države članice;
(c)
na sve osobe na području ili izvan područja Unije koje su državljani neke od država članica;
(d)
na sve pravne osobe, subjekte ili tijela, na području ili izvan područja Unije, koji su registrirani ili osnovani u skladu sa zakonodavstvom neke države članice;
(e)
na sve pravne osobe, subjekte ili tijela u vezi s bilo kojim poslom koji se u cijelosti ili djelomično odvija u Uniji.
Članak 11.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 23. lipnja 2014.