РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1077/2012 НА КОМИСИЯТА
от 16 ноември 2012 година
относно общ метод за безопасност за осъществяване на надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат за безопасност или разрешително за безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-конкретно член 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Една от целите на Директива 2004/49/ЕО е да подобри достъпа до пазара на железопътни услуги, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Директива 2004/49/ЕО също така предвижда равни условия за всички железопътни предприятия чрез прилагането на еднакви изисквания за издаване на сертификати за безопасност в целия Европейски съюз.
(2)
На 5 октомври 2009 г. Комисията възложи на Европейската железопътна агенция („агенцията“) в съответствие с Директива 2004/49/ЕО да разработи проект на общ метод на безопасност (ОБМ) за надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност на железопътни предприятия и управители на железопътна инфраструктура. Агенцията е предала препоръката си относно ОБМ на Комисията, подкрепена от доклад за оценка на въздействието в съответствие с изискванията на Комисията. Настоящият регламент се основава на препоръката на агенцията.
(3)
Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (2) предвижда метод за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификати за безопасност, които се издават в съответствие с член 10, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2004/49/ЕО. Този регламент определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на сертификат за безопасност.
(4)
Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (3) включва всички хармонизирани изисквания и методи за оценка, на основата на които националните органи по безопасност издават разрешително за безопасност на даден управител на железопътна инфраструктура съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО, обхващащо адекватността на системата за управление на безопасността като цяло, както и всякакви разрешителни за конкретна мрежа. Този регламент също така определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на разрешително за безопасност.
(5)
След издаването на сертификат или разрешително за безопасност всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки, за да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на сертификат или разрешително за безопасност, са били постигнати в процеса на работа и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
За да е в състояние да изпълнява задълженията си съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО, националният орган по безопасност също така следва да преценява, на основата на своята надзорна дейност, ефективността на регулаторната рамка за безопасност. „Надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на нивото на безопасност, след като е издал сертификат или разрешително за безопасност.
(7)
При осъществяване на надзора националният орган по безопасност трябва да прилага основните принципи на надзорната дейност на националния орган по безопасност - пропорционалност, съгласуваност, насоченост, прозрачност, управленска отговорност и сътрудничество - както са предвидени в Регламент (ЕС) № 1158/2010 и в Регламент (ЕС) № 1169/2010. Тези принципи обаче също изискват рамка и процедура, за да бъдат приложени на практика в ежедневните дейности на националните органи по безопасност. Настоящият регламент ще предостави необходимата рамка и процедура на националните органи по безопасност, като в същото време ще повиши взаимното доверие в подходите им към и процеса им на вземане на решения по време на надзорната дейност.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент създава общ метод за безопасност (ОБМ) на надзора върху нивото на безопасност след издаването на сертификат за безопасност на железопътните предприятия или на разрешително за безопасност на управителите на железопътна инфраструктура, както са посочени съответно в приложение IV към Регламент (ЕС) № 1158/2010 и приложение III към Регламент (ЕС) № 1169/2010.
2. Националните органи по безопасност следва да прилагат общия метод за безопасност при наблюдение на осигуряването на безопасността в съответствие със законовото задължение на железопътно предприятие или управител на железопътна инфраструктура да използва система за управление на безопасността, за да се гарантира контрол върху всички рискове, свързани с дейностите им, включително осигуряването на поддръжката и материали, както и използването на подизпълнители, и когато е необходимо, да следят за прилагането на Регламент (ЕС) № 1078/2012 на Комисията от 16 ноември 2012 г. на основата на общ метод за безопасност при наблюдение, който ще бъде приложен от железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура след получаването на сертификат или разрешително за безопасност, и от структурите, които отговарят за поддръжката (4).
3. Националните органи по безопасност ще използват настоящия регламент, за да извършват надзорната си дейност съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО и да предлагат консултации на държавите членки относно ефективността на регулаторната рамка в областта на безопасността.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент „надзор“ има значението, предвидено в член 2 от Регламент (ЕС) № 1158/2010 и член 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2010.
Член 3
Стратегия за надзор и план(ове)
1. Националният орган по безопасност следва да разработи и приложи стратегия за надзора, както и план(ове), в които се описва подходът към неговите дейности и се поставят приоритетите му в областта на надзора, както са посочени в приложението.
2. Националният орган по безопасност събира и анализира информация от различни източници. Събраната по този начин информация и резултатите от надзора се използват от националния орган по безопасност за целите, посочени в член 1.
3. Националният орган по безопасност редовно преразглежда стратегията и плана (или плановете) с оглед на натрупания опит, като използва събраната информация и резултатите от надзора.
Член 4
Техники за извършване на надзор
1. Националният орган по безопасност възприема определени техники за извършване на надзорната дейност. Тези техники обикновено включват провеждане на интервюта с хора на различни нива в организацията, преглед на документация и архиви, свързани със системата за управление на безопасността, и преглед на резултатите от работата на системата, установени по време на инспекции или сродни дейности.
2. Националният орган по безопасност гарантира, че надзорната дейност, извършвана от него, включва проверка на
а)
ефективността на системата за управление на безопасността;
б)
ефективността на отделните елементи или части от системата за управление на безопасността, включително оперативните дейности.
Член 5
Връзка между оценка и надзор
1. Националният орган по безопасност използва информацията, събрана по време на извършване на оценката на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура за целите на надзора, който той извършва върху непрекъснатото прилагане на системите им за безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност.
2. Националният орган по безопасност също така използва събраната по време на надзорната му дейност информация за повторна оценка на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура преди подновяването на сертификата или разрешителното за безопасност.
Член 6
Компетентност на лицата, които извършват надзорна дейност
Националният орган по безопасност следва да има действаща система, за да гарантира, че надзорната дейност се извършва от компетентни лица.
Член 7
Критерии за вземане на решения
1. Националният орган по безопасност създава и публикува критерии за вземане на решения относно начина, по който той наблюдава, насърчава и при необходимост налага спазването на регулаторната рамка за безопасност. Тези критерии също така включват несъответствия, свързани с постоянното прилагане на система за управление на безопасността от страна на железопътните предприятия или управителите на железопътна инфраструктура, както и с регулаторната рамка за безопасност.
2. Националният орган по безопасност приема и публикува процедура, чрез която железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура да подават жалби, свързани с решения, взети по време на надзорната дейност, без да се засягат изискванията за съдебен контрол на тези решения.
Член 8
Координация и сътрудничество
1. Националните органи по безопасност, които участват в извършването на надзор върху дадено железопътно предприятие, което развива дейност в повече от една държава членка, следва да координират подхода си към надзора, за да гарантират, че системата за управление на безопасността е ефективна и обхваща всички съответни дейности. Дейностите по координирането включват постигането на съгласие относно информацията, която може да бъде споделена между националните органи за безопасност, за да се осигури общ подход към извършването на надзора върху съответното железопътно предприятие. Това също така включва споделянето на информация относно стратегията за надзор и плана или плановете на съответните национални органи по безопасност, включително свързаните с това резултати, за да бъде възможен съвместен подход във връзка с отстраняването на несъответствията.
2. Националните органи по безопасност следва да разработят договорености за сътрудничество с националните разследващи органи и сертифициращите органи за структурите в областта на поддръжката, както и с други компетентни органи, за да се обменя информация и да се координира тяхната реакция при случаи на неспазване на регулаторната рамка за безопасност.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 7 юни 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2012 година.
32012R1077
L 320/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1077/2012
od 16. studenoga 2012.
o zajedničkoj sigurnosnoj metodi nadzora koji provode nacionalna tijela nadležna za sigurnost nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola željezničkim prijevoznicima i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (1), a posebno njezin članak 6.,
budući da:
(1)
Jedan od ciljeva Direktive 2004/49/EZ je poboljšati pristup tržištu usluga željezničkog prijevoza utvrđivanjem zajedničkih načela upravljanja, reguliranja i nadzora sigurnosti željeznica. Direktiva 2004/49/EZ također propisuje jednako postupanje za sve željezničke prijevoznike primjenom istih zahtjeva za dodjelu rješenja o sigurnosti u cijeloj Europskoj uniji.
(2)
Komisija je 5. listopada 2009. ovlastila Europsku agenciju za željeznice („Agencija”), u skladu s Direktivom 2004/49/EZ, da izradi nacrt zajedničke sigurnosne metode (CSM) za nadzor koji provode nacionalna tijela nadležna za sigurnost nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti željezničkim prijevoznicima i upraviteljima infrastrukture. Agencija je Komisiji uputila preporuku o CSM, koju je potkrijepila izvješćem o analizi učinaka, u skladu s mandatom Komisije. Ova se Uredba temelji na preporuci Agencije.
(3)
Uredba Komisije (EU) br. 1158/2010 od 5. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenje o sigurnosti željeznica (2), propisuje metodu za ocjenjivanje sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti izdanima u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (a) i člankom 10. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2004/49/EZ. Tom se Uredbom utvrđuju mjerila prema kojima nacionalna tijela nadležna za sigurnost moraju obaviti ocjenjivanje, opisuju postupci koji se moraju provoditi i određuju načela kojih se moraju pridržavati nacionalna tijela nadležna za sigurnost tijekom nadzora, kao što je određeno u toj Uredbi, nakon izdavanja potvrde o sigurnosti.
(4)
Uredba Komisije (EU) br. 1169/2010 od 10. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom (3), uključuje sve usklađene zahtjeve i metode ocjenjivanja pomoću kojih nacionalna tijela nadležna za sigurnost mogu izdati upravitelju infrastrukture rješenje o sigurnosti, u skladu s člankom 11. Direktive 2004/49/EZ, koje se odnosi na prikladnost sustava upravljanja sigurnošću općenito i na sva posebna rješenja o sigurnosti za pojedine mreže. Tom se Uredbom također utvrđuju mjerila prema kojima nacionalna tijela nadležna za sigurnost moraju obaviti ocjenjivanje, opisuju postupci koji se moraju provoditi i određuju načela kojih se moraju pridržavati nacionalna tijela nadležna za sigurnost tijekom nadzora, kao što je određeno u toj Uredbi, nakon izdavanja rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
(5)
Nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, nacionalno tijelo nadležno za sigurnost mora osigurati mjere kojima se provjerava jesu li tijekom rada postignuti rezultati, navedeni u zahtjevu za potvrdu o sigurnosti ili rješenje o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, te nastavljaju li se ispunjavati svi zahtjevi, kako je propisano člankom 16. stavkom 2. točkom (e) i člankom 17. stavkom 2. Direktive 2004/49/EZ.
(6)
Da bi nacionalna tijela nadležna za sigurnost mogla obavljati svoje zadatke u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (f) Direktive 2004/49/EZ, također moraju, na temelju svojih nadzornih aktivnosti, prosuditi učinkovitost sigurnosnog regulatornog okvira. „Nadzor” znači mjere koje je osiguralo nacionalno tijelo nadležno za sigurnost radi nadziranja sigurnosne učinkovitosti nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
(7)
Tijekom obavljanja nadzora, nacionalno tijelo nadležno za sigurnost mora primjenjivati temeljna načela nadzorne aktivnosti nacionalnog tijela nadležnog za sigurnost - proporcionalnost, dosljednost, ciljanost, transparentnost, odgovornost i suradnju - u skladu s Uredbom (EU) br. 1158/2010 i Uredbom (EU) br. 1169/2010. Međutim, za ta načela također je potreban okvir i postupak, kako bi se mogla primijeniti u praksi i u svakodnevnim aktivnostima nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost. Ova bi Uredba nacionalnim tijelima nadležnima za sigurnost osigurala potreban okvir i postupak, pri čemu bi se poboljšalo međusobno povjerenje u njihov pristup nadzornim aktivnostima i odlučivanje tijekom tih aktivnosti.
(8)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog u skladu s člankom 27. stavkom 1. Direktive 2004/49/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom utvrđuje zajednička sigurnosna metoda (CSM) za nadzor sigurnosne učinkovitosti nakon izdavanja potvrde o sigurnosti za željezničke prijevoznike ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom iz Priloga IV. Uredbi (EU) br. 1158/2010 odnosno Priloga III. Uredbi (EU) br. 1169/2010.
2. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost primjenjuju zajedničku sigurnosnu metodu za nadziranje ispunjavanja zakonske obveze primjene sustava upravljanja sigurnošću od strane željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, kako bi se osigurala kontrola svih rizika povezanih s njihovim aktivnostima, uključujući održavanje, opskrbu materijalom i korištenje ugovornih prijevoznika, te da bi se prema potrebi provjerila primjena Uredbe Komisije (EU) br. 1078/2012 od 16. studenoga o zajedničkoj sigurnosnoj metodi nadziranja, koju moraju primjenjivati željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture nakon dobivanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, te subjekti zaduženi za održavanje (4).
3. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost primjenjuju ovu Uredbu za obavljanje nadzornih aktivnosti u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (f) Direktive 2004/49/EZ i za savjetovanje država članica o učinkovitosti sigurnosnog regulatornog okvira.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, „nadzor” ima značenje propisano člankom 2. Uredbe (EU) br. 1158/2010 i člankom 2. Uredbe (EU) br. 1169/2010.
Članak 3.
Nadzorna strategija i plan(ovi)
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost razvija i provodi nadzornu strategiju i plan ili planove, u kojima su opisani ciljevi njegovih aktivnosti i određeni prioriteti za nadzor, u skladu s Prilogom.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost prikuplja i analizira informacije iz različitih izvora. Prikupljene informacije i rezultate nadzora upotrebljava za potrebe navedene u članku 1.
3. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost redovito pregledava strategiju i plan ili planove u svjetlu iskustva, pri čemu koristi prikupljene informacije i rezultate nadzora.
Članak 4.
Tehnike provođenja nadzora
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost donosi tehnike nadzornih aktivnosti. Te tehnike obično uključuju razgovore s osobama na različitim razinama u organizaciji, pregledavanje dokumenata i evidencija u vezi sa sustavom upravljanja sigurnošću i ispitivanje sigurnosnih rezultata sustava upravljanja, dobivenih inspekcijskim pregledima ili povezanim aktivnostima.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost osigurava da njegove nadzorne aktivnosti uključuju provjeru
(a)
učinkovitosti sustava upravljanja sigurnošću;
(b)
učinkovitosti pojedinačnih ili djelomičnih elemenata u sustavu upravljanja sigurnošću, uključujući operativne aktivnosti.
Članak 5.
Veze između ocjene i nadzora
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost koristi informacije prikupljene tijekom ocjenjivanja sustava upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, radi nadzora daljnje primjene sustava upravljanja sigurnošću nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost također koristi informacije, prikupljene tijekom nadzornih aktivnosti, za ponovno ocjenjivanje sustava upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture prije obnavljanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
Članak 6.
Stručna sposobnost osoba uključenih u nadzorne aktivnosti
Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost ima uspostavljen sustav kojim se osigurava da nadzorne aktivnosti obavljaju stručno osposobljene osobe.
Članak 7.
Mjerila za odlučivanje
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost određuje i objavljuje mjerila za odlučivanje o tome kako nadzire, promiče i prema potrebi provodi usklađivanje sa sigurnosnim regulatornim okvirom. Ta mjerila uključuju i pitanja neusklađenosti u vezi s daljnjom primjenom sustava upravljanja sigurnošću i sigurnosnog regulatornog okvira.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost donosi i objavljuje postupak kojim se željezničkim prijevoznicima i upraviteljima infrastrukture omogućuje da podnesu prigovor na odluke donesene tijekom nadzornih aktivnosti, ne dovodeći u pitanje zahtjev za sudsko preispitivanje tih odluka.
Članak 8.
Usklađivanje i suradnja
1. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost, uključena u nadzor željezničkog prijevoznika koji djeluje u više od jedne države članice, usklađuju svoj pristup nadzoru, kako bi osigurala da je sustav upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika učinkovit i da obuhvaća sve odgovarajuće aktivnosti. Aktivnosti usklađivanja uključuju dogovor o tome koje će informacije nacionalna tijela nadležna za sigurnost razmjenjivati da bi osigurala zajednički pristup nadzoru određenog željezničkog prijevoznika. Također uključuje razmjenu informacija o nadzornoj strategiji i planu ili planovima dotičnih nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost, uključujući sve relevantne rezultate, kako bi se omogućio zajednički pristup rješavanju neusklađenosti.
2. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost, zajedno s nacionalnim istražnim tijelima, tijelima za certificiranje subjekata zaduženih za održavanje i drugim nadležnim tijelima, razvijaju dogovore o suradnji radi razmjene informacija i usklađivanja odgovora na svako nepoštivanje regulatornog okvira u području sigurnosti.
Članak 9.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 7. lipnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. studenoga 2012.