РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/84 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2015 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия, считано от 22 август 2014 г.
(2)
Процедурата бе започната на 29 ноември 2013 г. вследствие на жалба, подадена на 16 октомври 2013 г. от Ajinomoto Foods Europe SAS („жалбоподателя“) - единствения производител на мононатриев глутамат в Съюза, представляващ съответно 100 % от общото производство на мононатриев глутамат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхваща периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследвания период“). Тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, бяха разгледани за периода от 1 април 2010 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които беше наложено временно антидъмпингово мито („оповестяване на временните заключения“), няколко заинтересовани страни направиха писмени изявления, в които изложиха своето становище относно временните заключения. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност.
(5)
Комисията разгледа устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, и в случаите, в които това беше счетено за целесъобразно, внесе съответните изменения във временните заключения.
(6)
Комисията информира всички страни за основните факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия и окончателно да събере сумите, обезпечени с временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните заключения.
(7)
Коментарите, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и взети под внимание, когато това беше счетено за целесъобразно.
3. Извадка
(8)
Поради липсата на коментари относно методиката за съставяне на извадката от несвързани вносители временните заключения в съображения 7 - 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(9)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е мононатриев глутамат с произход от Индонезия, класиран понастоящем в код по КН ex 2922 42 00 („разглежданият продукт“). Мононатриевият глутамат е добавка в храните и се използва предимно като овкусител за супи, бульони, рибни и месни ястия, смеси от подправки и готови храни. Произвежда се под формата на бели кристали без мирис, с различни размери. Мононатриевият глутамат се използва и в химическата промишленост за приложения, които не са свързани с производството на храни, например за производството на почистващи препарати. Предлага се в различни по размер опаковки - от пакетчета от 0,5 g за крайния потребител до чували от 1 000 kg за разпространение на едро в насипно състояние. По-малките опаковки са за продажба на частни потребители от търговците на дребно, а по-големите - от 20 и повече килограма, са предназначени за промишления сектор. Освен това съществуват и различни степени на чистота на продукта. Характеристиките на мононатриевия глутамат обаче не се различават независимо от размера на опаковката или от степента на чистота на продукта.
(10)
Поради липсата на коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт заключенията в съображения 21 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
(11)
Поради липсата на коментари относно нормалната стойност изложеното в съображения 26 - 31 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Експортна цена
(12)
И двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново изтъкнаха, че продажните цени за свързаните с тях дружества са били определени както при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия и че експортната цена следва да се определи въз основа на продажната цена между дружеството майка в Индонезия и първия свързан клиент, а не въз основа на конструираната експортна цена.
(13)
В подкрепа на това твърдение и двамата производители износители заявиха, че няма доказателства между дружеството майка в Индонезия и свързаните с него дружества да е имало кръстосано компенсиране между продукти или други разходи. По тази причина заключенията, изложени в съображение 37 от регламента за временните мерки, не е трябвало да се основават на тези елементи.
(14)
Освен това един производител износител заяви, че свързаното с него дружество в Съюза не е вносител, а посредник, който е препродавал продукта в Съюза преди митническо оформяне. Същият производител износител заяви, че въз основа на това заключенията в съображение 37 от регламента за временните мерки - а именно че трансферната цена между свързаните дружества не е била на равнище, което би позволило на свързаните вносители да получат разумна печалба в Съюза, не са приложими.
(15)
Веднага следва да се отбележи, че наличието на съдружие между износителя и вносителя представлява достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, тъй като това е една от причините, поради които може да се приеме, че действителните експортни цени не са надеждни. Поради съществуването на съдружие между доставчика и вносителя цените, начислявани от доставчика на свързаното с него дружество в Съюза, са трансферни цени, които не са формирани вследствие на преговори между несвързани лица при справедливи пазарни условия, каквато е обичайната практика между независими дружества. Освен това е ясно, че разходите за дейностите на свързаното дружество и реализираният от него марж на печалбата на практика намаляват сумата, получена от производителя износител, доколкото те обикновено се поемат от вносителя.
(16)
Освен това в конкретния случай при разследването беше установено, че съответните свързани дружества не реализират устойчив марж на печалба в Съюза. Във връзка с това на първо място следва да се отбележи, че не беше възможно да се използва маржът на печалбата на един оказал съдействие несвързан вносител, тъй като информацията е поверителна и не може да се разкрива на конкуренти. По тази причина като база за сравнение бе използван маржът на печалбата от предишна процедура за друг химически продукт, произвеждан от сходна промишленост и внасян в Съюза при сходни обстоятелства, както в настоящия случай (3). Този марж на печалбата е възможно най-обективната налична база с цел да се постигне задоволителна оценка на експортната цена при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Използваният разумен марж на печалбата е 5 %. Тъй като печалбата, реализирана от свързани дружества в Съюза, е значително под този праг и като се има предвид неустойчивият ѝ характер, трансферната цена не би могла да се счита за надеждна.
(17)
Освен това не е задължително да се представят доказателства, че между свързаните дружества действително е имало кръстосано компенсиране или че определени разходи на вносителя, които обикновено се поемат от него, са били платени от някоя от страните. Както бе посочено по-горе, тези разходи винаги се правят от свързаното дружество, ако то осъществява продажба и внос. Вследствие на съдружието между свързаните дружества не може да бъде изключено наличието на кръстосано компенсиране с други продукти или на такива разходи и поради това трансферните цени не са надеждни.
(18)
Няма значение също така дали свързаното дружество в Съюза в пълна степен изпълнява функциите на вносител, или някакви други функции. Същественият фактор е дали експортната цена на границата на Общността е надеждна. Както се посочва в съображение 15 по-горе, при настоящото разследване беше установено, че равнищата на цените между свързаните дружества в Съюза не позволяват реализирането на разумен марж на печалба. Нито един от износителите не представи доказателства защо този марж на печалбата би бил нецелесъобразен, и поради това твърденията в това отношение следва да бъдат счетени за необосновани. Няма основания и доводът, че едно от свързаните дружества не е изпълнявало функциите на вносител в Съюза, тъй като, както беше споменато по-горе, няма значение какви точно функции осъществява дружеството в Съюза. Освен това обстоятелството, че дружеството е изпълнявало само някои функции на вносител, неизбежно намира отражение в размера на разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаните дружества, но категорично не се отразява върху използвания марж на печалбата. Следва да се отбележи и друго обстоятелство - фактът, че определени дейности се извършват от свързаното дружество преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент.
(19)
След оповестяването на окончателните заключения двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново представиха съображенията си относно определянето на експортната цена. Единият производител износител оспори констатациите, изложени в съображение 15 - а именно че самото съдружие между износителя и вносителя е достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, и заяви, че това би било в противоречие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Освен това според същия производител износител доводите, изложени в съображение 17, че някои разходи се извършват от свързаното дружество, ако то извършва продажба и внос, не се основават на фактите по случая. На последно място, според същия производител износител Комисията не е обърнала внимание на факта, че цените за свързаното дружество и цените за независими клиенти в Съюза са сходни.
(20)
Другият производител износител отново изтъкна, че за определянето на експортната цена следва да се вземе предвид експортната му цена за първия независим клиент на границата на Съюза, и подчерта, че свързаното дружество е действало само като посредник, както и че - наред с други дейности - митническото оформяне се е извършвало от несвързаните клиенти в Съюза.
(21)
В отговор на тези твърдения следва да се отбележи, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент Комисията счита, че въз основа на фактите по случая експортните цени следва да бъдат конструирани поради наличието на съдружие между износителите и свързаните страни. При разследването беше установено, че през разследвания период съответните свързани страни действително не са реализирали устойчив марж на печалбата в Съюза. С оглед на това функцията на свързаното дружество в Съюза не е от значение, за да се определи дали в настоящия случай експортните цени следва да бъдат конструирани. Също така, както се посочва в съображение 18 по-горе, обстоятелството, че свързаните дружества извършват само определени функции, не е пречка за прилагането на член 2, параграф 9 от основния регламент, а намира отражение в по-малките разходи по продажбите, общи и административни разходи, които да бъдат приспаднати от цената, на която разглежданият продукт е препродаден за първи път на независим купувач. На последно място следва също да се отбележи, че производителите износители не представиха никакви нови фактически доказателства, въз основа на които да се променят тези заключения. По отношение на твърдението за сходни цени за свързани и несвързани клиенти в Съюза следва да се отбележи, че то е разгледано в съображение 37 от регламента за временните мерки. При разследването беше установено, че въпреки сходните цени за независими клиенти трансферните цени между свързаните дружества не са били на равнище, което би позволило на свързаните вносители да реализират устойчива печалба в Съюза. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(22)
Доводите относно използването на конструирани експортни цени в рамките на настоящото разследване следва да бъдат отхвърлени.
(23)
Същите двама производители износители заявиха, че ако въпреки доводите им, посочени в съображения 12 - 14, експортните цени се конструират, разумният марж на печалба от 5 %, използван за конструиране на експортната цена, е завишен и вместо него следва да се използва действителният марж на печалбата на свързаните с тях дружества, тъй като цените между свързаните страни са били същите, както за независими клиенти.
(24)
Въз основа на изложеното в съображения 15 - 18 относно надеждността на трансферните цени и на маржовете на печалбата на свързаните дружества в Съюза, този довод следва да се отхвърли. Във всеки случай корекциите на разходите в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент се основават на собствените разходи по продажбите, общите и административните разходи на съответните дружества и следователно отразяват дейностите на тези дружества независимо от изпълняваните от тях функции. Следователно този довод следва да се отхвърли.
(25)
Един от горепосочените производители износители заяви, че за конкретни сделки с дружество, което не е свързано с производителя износител, експортната цена е следвало да се основава на действително платената или платима цена в съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент. Комисията констатира обаче, че тези продажби не са експортни продажби за Съюза. Въз основа на това съответните сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната цена. След оповестяването на окончателните заключения този производител износител оспори изключването на тези сделки въз основа на това, че Комисията следва да вземе предвид всички продажби на произведения от него разглеждан продукт в Съюза. За определянето на експортната цена обаче бяха взети предвид всички продажби за съответния независим клиент. Всяка следваща сделка от този независим клиент не трябва да се взема под внимание, тъй като, първо, тези сделки не са експортни продажби по смисъла на член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент, и второ, съществува риск от двойното им отчитане. Въз основа на това твърдението на производителя износител бе отхвърлено.
(26)
Поради липсата на други коментари относно определянето на експортната цена заключенията в съображения 32 - 38 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
След оповестяването на временните заключения двамата оказали съдействие производители износители оспориха факта, че разходите за преместване на стоки от завода до склада се считат за вътрешни логистични разходи и съответно не се отразяват върху съпоставимостта на цените.
(28)
Единият производител износител е разполагал с няколко разпределителни склада на вътрешния пазар, от които мононатриевият глутамат е бил изпращан на крайните клиенти. Този производител износител твърди, че транспортните разходи от завода до складовете следва да се считат за разходи за превоз на вътрешния пазар и следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност, тъй като при експортните продажби няма такива разходи. Другият производител износител изтъкна, че в някои случаи разходите за преместването на стоките до склада може да бъдат обвързани с конкретни фактури и следователно са пряк разход по продажбите, който е включен в цената, начислявана за сметка на клиентите, а това има отражение върху съпоставимостта на цените. Поради това тези разходи следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност.
(29)
Складовете се считат за част от помещенията на производителя износител, а продуктът е готов за продажба едва от момента, в който постъпи в склада. Разстоянието от склада до завода е без значение, както и това дали транспортирането от завода до склада може да бъде обвързано с конкретна сделка за продажба на вътрешния пазар, тъй като тези разходи обикновено се правят преди продажбата и следователно не са пряк разход по продажбите, който има отражение върху съпоставимостта на цените. С оглед на това въз основа на член 2, параграф 10, буква д) от основния регламент твърденията по този въпрос следва да се отхвърлят.
(30)
След оповестяването на временните заключения оказалият съдействие производител износител, който изнася мононатриев глутамат посредством свързано дружество извън Съюза, изтъкна, че осъщественият от него износ не следва да бъде коригиран в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, тъй като свързаното дружество извън Съюза не действа в качеството на посредник и не работи с комисиона. Същият производител износител заяви също така, че надценката на свързаното дружество, въз основа на която е извършена корекцията, няма отражение върху съпоставимостта на цените, тъй като при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Производителят износител заяви също така, че ако изобщо се приспадат някакви разходи, от експортната цена на свързаното дружество извън Съюза следва да бъдат приспаднати само разходите по продажбите, общите и административните разходи.
(31)
При разследването беше установено, че свързаното дружество извън Съюза е начислявало надценка за всички експортни продажби за Съюза. Надценката оказва влияние върху съпоставимостта на цените, тъй като се прилага само за експортните продажби, а не и за продажбите на вътрешния пазар. Твърдението, че маржът на печалбата на свързаното дружество вече е бил взет предвид при конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, не може да бъде прието. Корекциите в съответствие с член 2, параграфи 9 и 10 от основния регламент имат различна цел, правят се отделно, ясно се разграничават една от друга и се уреждат от различни материалноправни норми. Член 2, параграф 9 от основния регламент има за цел да се определи надеждна експортна цена, а член 2, параграф 10 от основния регламент - да се осигури съпоставимост между експортната цена и нормалната стойност. След като експортната цена бъде надлежно установена в съответствие с член 2, параграф 8 или 9 от основния регламент, всички допълнителни корекции в съответствие с член 2, параграф 10 вече не засягат самата експортна цена и по никакъв начин нямат за цел да се определи нормалната стойност и експортната цена. С оглед на това оказалият съдействие производител износител не отчита замисъла на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, чиято цел не е да се определи самата експортна цена, а цената да стане съпоставима с нормалната стойност. Поради тази причина разумният марж на печалбата, приспаднат съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент, не обхваща всички възможни надценки, реализирани по същия канал за продажби. Що се отнася до сумата, която трябва да бъде коригирана, направената корекция отразява действително начисляваната надценка между свързаните дружества и следователно действително има отражение върху цените и съпоставимостта на цените. Поради това няма основание тя да бъде заменена с друга хипотетична сума. На последно място, Комисията има право да вземе предвид факта, че свързаното дружество извън Съюза получава плащане (под формата на надценка, която остава за свързаното дружество, за фактурираните от него продажби на клиенти в Съюза). За да може да изпълни условията за предприятие, което за тези плащания подлежи на облагане с корпоративен данък в съответната държава извън Съюза (в която ставката на корпоративния данък е значително по-ниска, отколкото в Индонезия), свързаното дружество трябва да осъществява реална стопанска дейност в нея. Индонезийският производител износител не може едновременно да се стреми да обезпечи благоприятните данъчни условия, произтичащи от присъствието и от икономическата дейност на свързаното дружество в държава извън Съюза, и успоредно с това в рамките на антидъмпинговата процедура да твърди, че свързаното дружество не осъществява никаква икономическа дейност. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(32)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно корекцията във връзка с надценката на свързаното с него дружество и оспори позоваването на данъчни съображения в рамките на антидъмпингово разследване. Производителят износител посочи също така, че макар да не оспорва факта, че свързаното с него дружество извършва търговска дейност в съответната трета държава, тя е ограничена по отношение на разглеждания продукт. Повторно бе изтъкнат доводът, че дейността на свързаното дружество ясно се различава от дейността на посредник и че то не получава комисиона от производителя износител във връзка с продажбите за Съюза. На последно място, производителят износител повтори твърдението си, че при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Във връзка с това производителят износител заяви, че при последователни продажби между свързани дружества практиката на Комисията действително би била да се приспадне само маржът на печалбата на свързаното дружество, което извършва преки продажби на независими клиенти в Съюза, а не маржовете на печалбата на другите свързани дружества в рамките на същия канал за продажби.
(33)
Следва да се отбележи, че в конкретния случай съществуването на отделен данъчен субект говори за това, че свързаната страна извън Съюза извършва значими икономически дейности, тъй като по националното данъчно право се изисква дружеството да осъществява такива дейности. В настоящия случай и както бе обяснено в съображение 31, Комисията взе под внимание обстоятелството, че съответният производител износител има свързана страна извън Съюза, която осъществява значима икономическа дейност, както и това, че свързаната страна извън Съюза е приспадала надценката за всяка сделка за продажба на разглеждания продукт между свързаните страни, което се отразява върху съпоставимостта на цените за износ на мононатриев глутамат за Съюза. Освен това, както се посочва в съображение 31, сумата, въз основа на която е направена корекцията, отразява действителната и проверена надценка, начислявана между свързаните дружества, и поради това точно отразява и дейностите на свързаното дружество. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(34)
След оповестяването на временните заключения същият производител износител възрази относно корекцията за комисионите, платени върху експортната цена, с довода, че те не са преки разходи за продажби, а са се плащали на месечна база, поради което не могат да се обвържат с конкретна сделка по продажба и нямат отражение върху съпоставимостта на цените. Според производителя износител платените комисиони са имали отражение само между свързаните дружества и следователно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент е неприложим. Въз основа на допускането, че двамата със свързаното дружество се разглеждат като един икономически субект, производителят износител заяви също така, че всяко прехвърляне на парични средства в рамките на този икономически субект не би представлявало разход или приход за него.
(35)
При разследването беше установено, че съгласно сключен комисионен договор между производителя износител и свързаното с него дружество се дължат комисиони, когато производителят износител в Индонезия продава пряко на независими клиенти на пазара на Съюза (а не чрез свързаното с него дружество). Платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите. Вследствие на това пряката връзка между продажбата и платената комисиона има отражение върху съпоставимостта на цените съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент.
(36)
На последно място, предположението, че свързаните дружества се разглеждат като един икономически субект, е неточно. При разследването беше установено, че самият производител износител разполага с напълно функционален експортен отдел и не е имало дублиране на свързаните с износа задачи между производителя износител и свързания вносител. Поради това свързаното дружество не може да се счита за вътрешен отдел по продажбите и тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(37)
От друга страна, ако експортните цени бъдат коригирани въз основа на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, производителят износител заяви, че платените комисиони следва също така да бъдат изключени от разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество, които са били приспаднати от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент обаче при конструирането на надеждна експортна цена всички разходи, направени между вноса и препродажбата, следва да се приспаднат от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза и няма правно основание тези разходи да се компенсират с някакви приходи, както иска производителят износител. Освен това разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество в Съюза се отнасят за различен канал за продажби (т.е. чрез свързания клиент) спрямо приходите от комисиони, които спадат към канала за продажби на несвързани клиенти. На последно място, корекцията във връзка с надценката в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент и определянето на експортната цена в съответствие с параграф 8 или 9 от същия член имат различна цел и представляват два различни етапа от анализа на дъмпинга.
(38)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно комисионата, описана в съображение 35, и изрази становище, че би било непоследователно, от една страна, да се приеме, че трансферните цени между свързани страни не са надеждни, а - от друга страна, експортната цена да бъде коригирана въз основа на сключения комисионен договор между свързаните страни. Производителят износител оспори също така констатациите, изложени в съображение 35, че платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите и следователно съществува пряка връзка между продажбата и платената комисиона, което има отражение върху съпоставимостта на цените, с довода, че комисионата се е плащала веднъж месечно и между страните не е имало обмен на подробна информация относно метода за изчисляването ѝ.
(39)
Производителят износител не представи допълнителни сведения, нито допълнителна фактическа информация, с които да обоснове твърденията си и въз основа на които да се променят посочените по-горе заключения. С оглед на това заключенията, изложени в съображения 35 - 37, се потвърждават.
(40)
След оповестяването на временните заключения един производител износител поиска да се направи корекция на нормалната стойност за разходите за реклама и търговски стимули. Производителят износител изтъкна, че тези разходи не възникват при експортните продажби за Съюза, но оказват пряко влияние върху продажната цена на вътрешния пазар. В подкрепа на това твърдение производителят износител заяви, че поне в някои случаи тези разходи могат да бъдат проследени до конкретни продажби на вътрешния пазар. На последно място, същият производител износител заяви, че разходите за реклама и търговски стимули отразяват различни равнища на търговия - от една страна, на вътрешния пазар (където мононатриевият глутамат се продава директно на търговци на дребно), и продажбите за Съюза, от друга страна (за търговци и дистрибутори).
(41)
При разследването беше установено, че разходите за реклама и търговски стимули са обвързани най-вече с клиентски сметки, а не с конкретни сделки за продажба. Те се извършват независимо от това дали продуктът в крайна сметка е бил продаден. Освен това при разследването стана ясно, че разходите, за които се твърди, че са обвързани с конкретна сделка по продажба, в действителност не са били отразени в цената. Въз основа на това беше направено заключението, че разходите за реклама и търговски стимули нямат отражение върху цените и съпоставимостта на цените и съответно твърдението следва да бъде отхвърлено.
(42)
Един производител износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали (според големината на частиците) има различни физични характеристики и е бил продаван на различно равнище на търговия в сравнение с мононатриевия глутамат, изнасян за Съюза. Поради това производителят износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали следва да бъде изключен при определянето на нормалната стойност.
(43)
При разследването беше установено, че продуктът се предлага с различна големина на частиците: на прах или на фини, малки, обикновени и големи кристали. Всички те са включени в продуктовия обхват, тъй като имат еднакви основни характеристики и крайни приложения и са взаимозаменяеми. Поради това при определянето на нормалната стойност следва да бъдат включени всички видове на продукта. Освен това при разследването беше установено, че различната големина на частиците не е фактор, свързан с определянето на разходите.
(44)
Също така при разследването беше установено, че клиентите на вътрешния пазар, които са купували мононатриев глутамат на големи кристали, са купували продукта и с друга големина на частиците. Няма доказателства, че наблюдаваната разлика в цените на мононатриевия глутамат на големи кристали е свързана с физичните характеристики на продукта или с равнището на търговия, тъй като разликата в цените би могла да се свърже с други фактори, например с конкретни клиенти или с купуваните обеми. Също така производителят износител не представи в количествено изражение предполагаемата разлика във физичните характеристики. Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(45)
Поради липсата на други коментари относно сравнението заключенията в съображения 39 - 46 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Дъмпингови маржове
(46)
Поради липсата на коментари използваната методика за изчисляване на дъмпинговите маржове, посочена в съображения 47 и 48 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(47)
Предвид изключването на някои сделки при определянето на експортната цена за един производител износител съгласно описаното в съображение 25 и поради липсата на други коментари окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Всички други дружества
28,4 %
Г. ВРЕДА
1. Определяне на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза
(48)
Заинтересованите страни отново заявиха, че Комисията следва да изключи оказалия съдействие производител от Съюза от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Изтъкнат бе доводът, че тези отношения може да имат отражение върху цялостната картина по отношение на вредата.
(49)
Страните не представиха никаква нова информация или доказателства за това. По-конкретно страните не обосноваха твърдението си до каква степен това би могло да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата. Както се посочва в съображение 53 от регламента за временните мерки, в този случай не е необходимо оказалият съдействие производител износител да бъде изключен от промишлеността на Съюза въпреки връзката му с неоказалия съдействие производител износител в Индонезия, тъй като този единствен производител в Съюза оказа пълно съдействие на Комисията по време на разследването и бе извършена пълна проверка на дейността му. С оглед на това липсата на съдействие от един индонезийски производител износител по никакъв начин не оказа влияние върху провеждането на разследването. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(50)
След оповестяването на заключенията заинтересованите страни повториха твърдението си, че оказалият съдействие производител от Съюза следва да бъде изключен от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Страните изтъкнаха, че неоказването на съдействие от страна на свързания производител износител в Индонезия може да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата за промишлеността на Съюза. По същество те твърдят, че цените на мононатриевия глутамат се договарят в световен мащаб и че поради тези отношения съществува риск от кръстосано компенсиране, което се изразява в по-ниски цени за клиентите на пазара в Съюза и по-високи цени на пазара в трети държави. Като не е оказал съдействие при разследването, свързаният производител износител в Индонезия не е дал възможност на Комисията да провери дали е имало кръстосано компенсиране.
(51)
Страните само изтъкнаха този довод, без да го обосноват с никакви доказателства. Във всеки случай, няма данни цените, начислявани от производителя от Съюза на клиентите му на пазара в Съюза, които бяха проверени по време на разследването, да са били занижени от съображения за кръстосано компенсиране. Напротив, както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период цените на вноса от Индонезия са намалели с 8 %, като това е оказало натиск върху цените на пазара на Съюза, вследствие на което промишлеността на Съюза не е била в състояние да увеличи цените си в съответствие с увеличените си разходи. Поради това през разглеждания период промишлеността на Съюза като цяло е била принудена да намали цените си. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(52)
Поради липсата на други коментари относно определянето на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза заключенията в съображения 50 и 51 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Потребление на Съюза
(53)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че описанието на развитието на потреблението в Съюза в съображение 55 от регламента за временните мерки е непълно. По-конкретно тази страна твърди, че спадът в потреблението, отчетен през финансовата 2011/2012 година в сравнение с финансовата 2010/2011 година, се дължи на факта, че вносът от Виетнам е бил заменен с по-евтин внос от Индонезия и по тази причина клиентите в Съюза, които не са очаквали по-нататъшно увеличаване на цените, са продали натрупаните си запаси, вследствие на което общият обем на продажбите в Съюза е намалял.
(54)
Обстоятелствата, описани от заинтересованата страна, не противоречат на заключенията в съображение 55 от регламента за временните мерки, че намаляването на потреблението в периода от 2010/2011 до 2011/2012 финансова година се дължи най-вече на спад в продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза. По-конкретно в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година са намалели както продажбите на промишлеността на Съюза, така и вносът от трети държави. Въпреки това за разлика от общия внос, който е намалял само с 2 % (вж. съображение 107 от регламента за временните мерки), обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 16 % (съображение 72 от регламента за временните мерки). Спадът в обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в обема на производството ѝ, както е видно от таблицата в съображение 68 от регламента за временните мерки.
(55)
Въпреки това, както става ясно от таблицата в съображение 104 от регламента за временните мерки, противно на твърдението на заинтересованата страна в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година вносът от Виетнам се е увеличил, а през същия период вносът от други трети държави - като Бразилия, е намалял почти с 60 %. С оглед на това констатациите не потвърждават предположението, че вносът от Индонезия е заместил вноса от Виетнам.
(56)
Освен това страната не подкрепи с доказателства твърдението си, че ползвателите са натрупали запаси преди разглеждания период и са ги продали в големи количества, когато вносът от Индонезия се е увеличил. Тези твърдения също не се потвърдиха по време на разследването. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(57)
Поради липсата на други коментари относно потреблението на Съюза заключенията в съображения 52 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Внос от засегнатата държава
(58)
Поради липсата на коментари относно вноса от засегнатата държава заключенията в съображения 56 - 66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
(59)
Една заинтересована страна заяви, че намалелият обем на производството и по-слабото използване на капацитета през разглеждания период са само следствие от отбелязаното преди това значително увеличение. Поради това спадът през разглеждания период не следва да се разглежда като развитие в неблагоприятна посока и не показва наличието на вреда. Въпреки това при оценката на промените на показателите за вреда обикновено се вземат предвид само тенденциите, установени по време на разглеждания период. В настоящия случай няма основателна причина за отклонение от тази практика, така че оценката на промените на показателите за вредата да обхване по-дълъг период от време. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(60)
Същата заинтересована страна изтъкна, че евентуалното включване на странични продукти може да е завишило производствените разходи на промишлеността на Съюза, което също е оказало влияние върху рентабилността. Това твърдение е неправилно. При направената проверка надлежно бяха установени пълнотата и точността на производствените разходи на промишлеността на Съюза, включително за страничните продукти. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(61)
Поради липсата на други коментари относно промените на показателите за вредата заключенията в съображения 67 - 93 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно вредата
(62)
Една заинтересована страна заяви, че не при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция и че неблагоприятната тенденция само при някои показатели не е достатъчна, за да се заключи, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда.
(63)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент не всички показатели за вреда трябва да сочат неблагоприятно развитие, за да се направи заключение относно съществуването на вреда. Твърдението е неправилно и защото при разследването беше установено, че през разглеждания период почти при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция. С оглед на това твърденията следва да бъдат отхвърлени.
(64)
Въз основа на гореизложеното и поради липсата на други коментари заключенията в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки - а именно че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент, се потвърждават.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(65)
Една от страните заяви, че предвид констатациите в съображение 66 от регламента за временните мерки, а именно че среднопретегленият марж на подбиване на цените на вноса от Индонезия през разследвания период е от порядъка на 0 - 5 %, този внос не може да бъде причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като не е бил в състояние да упражни натиск върху цените на пазара в Съюза.
(66)
Установените при разследването факти не подкрепят това твърдение. Както се посочва в съображения 99 и 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период дъмпинговият внос от Индонезия значително се е увеличил както в абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Увеличението е съвпаднало със спад в обема на продажбите и на пазарния дял на промишлеността на Съюза. Вносът в такива големи количества е принудил промишлеността на Съюза да намали продажните цени в съответствие с цените на индонезийския внос. Вследствие на това установените маржове на подбиване на цените действително не са големи. Същевременно обаче промишлеността на Съюза не е била в състояние да приведе цените си в съответствие с увеличените разходи, а това значително е намалило рентабилността ѝ през разглеждания период. Това се потвърждава от размера на установения марж на вредата, който - както е посочено в съображение 125 по-долу - е в границите от 24,9 % до 47,0 %. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(67)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на дъмпинговия внос заключенията в съображения 98 - 101 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Въздействие на вноса от Китай
(68)
Две от заинтересованите страни заявиха, че противно на заключенията в съображение 103 от регламента за временните мерки вносът от Китай е имал неблагоприятно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза и следователно е допринесъл за причинената съществена вреда.
(69)
Както се посочва в съображение 102 от регламента за временните мерки, в абсолютни стойности обемът на вноса от Китай през разглеждания период не е голям. Освен това, като се вземат предвид антидъмпинговите мита, цените на вноса са били по-големи от продажните цени на промишлеността на Съюза, както и от цените на вноса от Индонезия. Предвид обема и цените на вноса от Китай твърдението, че този внос е допринесъл за причинената съществена вреда за промишлеността на Съюза, се отхвърля.
(70)
С оглед на това заключенията в съображения 102 и 103 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.2. Внос от други трети държави
(71)
Поради липсата на коментари относно въздействието на вноса от други трети държави заключенията в съображения 104 - 108 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.3. Развитие на потреблението в Съюза
(72)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в потреблението на Съюза и следователно това е била основната причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(73)
Както се посочва в съображение 109 от регламента за временните мерки, потреблението се е свило само с 2 %, а спадът в продажбите на промишлеността на Съюза през разглеждания период е 17 %. Поради това намаленото потребление не може да обясни далеч по-големия спад в обема на продажбите. Освен това въпреки намаляващото потребление вносът от Индонезия се е увеличил. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(74)
Поради липсата на други коментари заключенията в съображение 109 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.4. Износ на промишлеността на Съюза
(75)
Поради липсата на коментари относно въздействието на износа на промишлеността на Съюза заключенията в съображения 110 - 112 се потвърждават.
2.5. Твърдение за неефективност на промишлеността на Съюза
(76)
След оповестяването на временните заключения две заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на предполагаемата неефективност, присъща на използвания от промишлеността на Съюза производствен процес, включително поради неефективно използване на ресурсите.
(77)
Тези страни не уточниха естеството на тази неефективност. Както се посочва в съображение 113 от регламента за временните мерки, при разследването не бе установена никаква потенциална неефективност на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(78)
След оповестяването една от заинтересованите страни повтори твърденията за неефективността на промишлеността на Съюза. Страната твърди, че не са били разследвани спиранията за поддръжка, преструктурирането с цел да се поемат дейностите на бивше дъщерно дружество, увеличението на разходите за труд и предстоящи значителни инвестиции, както и тяхното въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(79)
Противно на тези твърдения гореизложените фактори бяха анализирани от Комисията, както се посочва в съображения 94 - 96 (спирания за поддръжка), 89 и 90 (поемане на дейността на бивше дъщерно дружество), 91 (разходи за труд) и 82 - 83 (инвестиции) по-долу, но не бяха открити доказателства за потенциална неефективност на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(80)
Поради липсата на други коментари относно гореизложеното заключенията в съображение 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.6. Финансовата криза
(81)
Поради липсата на коментари относно отражението на финансовата криза заключенията в съображение 114 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Инвестиции и нормативни изисквания за безопасност в ЕС
(82)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че причина за вредата са големите инвестиции, направени от промишлеността на Съюза. Същата страна изказа твърдението, че няма значение дали инвестициите са били необходими, тъй като следва да се анализира само отражението им върху състоянието на промишлеността на Съюза и по-специално върху нейната рентабилност.
(83)
Страната не обясни до каква степен направените инвестиции от промишлеността на Съюза биха могли да окажат влияние върху рентабилността ѝ. Както се посочва в съображение 116 от регламента за временните мерки, направените инвестиции от промишлеността на Съюза са се основавали на разумни стопански решения и не може да се разглеждат като необосновани. Освен това с течение на времето инвестиционните разходи се пренасят в амортизационните отчисления и съответно не са оказали значително отражение върху рентабилността на промишлеността на Съюза. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение бяха отхвърлени.
(84)
След оповестяването същата заинтересована страна отново изтъкна, че причина за вредата са нормативните изисквания за безопасност и големите инвестиции, които промишлеността на Съюза е направила, за да изпълни тези изисквания. Тя припомни също така, че няма значение дали става въпрос за разумни стопански решения, и че при анализа е трябвало да се вземе предвид единствено отражението върху рентабилността. На последно място, страната посочи, че пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления с течение на времето е без значение.
(85)
Противно на твърденията отражението на направените инвестиции върху рентабилността на промишлеността на Съюза бе взето под внимание при оценката. Пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления е съществен фактор при установяването на рентабилността и съответно е било необходимо да бъде взето предвид. Поради това този довод беше отхвърлен.
(86)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на инвестициите и нормативните изисквания за безопасност в ЕС заключенията в съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.8. Разходи за суровини и други разходи
2.8.1. Производствени разходи
(87)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намаляването на рентабилността се дължи на успоредното увеличаване на производствените разходи като цяло. Следователно причина за вредата е било увеличаването на производствените разходи, а не вносът от Индонезия.
(88)
Както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, поради натиска върху цените, предизвикан от вноса на мононатриев глутамат от Индонезия, не е било възможно увеличението на производствените разходи да бъде отразено в продажните цени. Поради това намаляването на рентабилността се дължи главно на увеличението на дъмпинговия внос и този довод следва да бъде отхвърлен.
2.8.2. Поемане на дейността на бивше дъщерно дружество
(89)
Същата заинтересована страна твърди, че не са били анализирани в достатъчна степен последиците за рентабилността на промишлеността на Съюза, свързани с поемането на дейността на бивше дъщерно дружество. Според страната това е повлияло неблагоприятно на рентабилността и следователно е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(90)
Комисията допълнително проучи въздействието от поемането на дейността на бившето дъщерно дружество върху съответните показатели за вредата - като производствените разходи, заетостта, инвестициите и рентабилността. Следва да се отбележи, че дъщерното дружество е участвало само в продажбата на разглеждания продукт. Установено бе, че през финансовата година, през която е поета дейността на дъщерното дружество (2011/2012), промишлеността на Съюза е работила на печалба. Рентабилността става отрицателна величина през следващата финансова година (2012/2013). Това обаче е съвпаднало с увеличения обем на вноса от Индонезия, който през същата година реално се е удвоил. Въз основа на това при анализа не беше потвърдено, че поемането на дейността на бившето дъщерно дружество е оказало съществено неблагоприятно отражение върху рентабилността, и твърденията в това отношение следва да се отхвърлят.
2.8.3. Разходи за труд
(91)
Няколко страни заявиха, че причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е увеличаването на разходите за труд. Въпреки че увеличените разходи за труд са една от причините, довели да увеличаване на общите разходи през разглеждания период, при разследването беше установено, че отражението им върху нарастването на общите производствени разходи е незначително (точната цифра не може да бъде посочена от съображения за поверителност). Въз основа на това не може да се приеме, че увеличените разходи за труд са причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(92)
След оповестяването една от заинтересованите страни изтъкна, че разходите за труд не следва да се оценяват изолирано, а е трябвало да се отчете общото отражение от увеличението на различните елементи, формиращи разходите.
(93)
Както бе посочено в съображения 87 и 88, Комисията направи оценка на увеличението на производствените разходи като цяло и съответно твърдението беше отхвърлено.
2.8.4. Спирания за поддръжка
(94)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в производството и продажбите се дължи на извършваните от промишлеността на Съюза спирания за поддръжка, което от своя страна е довело до намаляване на обема на продажбите. Поради това намалението в обема на производството и на продажбите на промишлеността на Съюза не следва да се приписва на вноса от Индонезия.
(95)
При разследването беше установено, че спадът в производството между финансовата 2012/2013 година и разследвания период наистина съвпада с продължително спиране на производството за извършване на техническа поддръжка, но това е било направено само в опит да се намалят големите запаси, натрупани вследствие от намаляването на продажбите в предходни години в рамките на разглеждания период.
(96)
Поради това спадът в производството и продажбите е последица от увеличението на дъмпинговия внос на мононатриев глутамат от Индонезия и този довод следва да се отхвърли.
(97)
След оповестяването друга заинтересована страна отново изказа твърдението, че вредата се дължи на спиранията за поддръжка и няма значение дали те са били необходими, или не. Страната заяви, че е трябвало да бъде взето предвид само отражението на спиранията върху рентабилността на промишлеността на Съюза.
(98)
Както бе посочено в съображения 95 и 96, спиранията за поддръжка са последица от намалелите продажби, които на свой ред са следствие от увеличения дъмпингов внос от Индонезия. Вносът от Индонезия действително е предизвикал спирания за поддръжка, които поради това не могат да се преценят самостоятелно, нито може да се смята, че това е нарушило причинно-следствената връзка между вноса и понесената вреда. С оглед на това представеният от заинтересованата страна довод беше отхвърлен.
2.8.5. Обезценяване на индонезийската рупия
(99)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че обезценяването на индонезийската рупия в периода януари 2012 г. - януари 2014 г. е осигурило на производителите износители сравнително предимство, което не е свързано с техните ценови решения. Същата страна заяви, че следва да се проучи въздействието на този фактор.
(100)
В тази връзка следва да се припомни, че възможното въздействие на дъмпинговия внос върху цените на промишлеността на Съюза се разглежда основно чрез установяване на подбиването на цените, спада на цените и оказвания ценови натиск. За тази цел се прави сравнение между дъмпинговите експортни цени и продажните цени на промишлеността на Съюза, като в някои случаи може да се наложи експортните цени, използвани за изчисляване на вредата, да бъдат преобразувани в друга валута, за да има съпоставима основа. При тези обстоятелства използването на обменни курсове гарантира единствено че ценовата разлика се определя на съпоставима основа. От гореизложеното е видно, че в настоящия случай обменният курс не може да се разглежда като фактор, причиняващ вреда на промишлеността на Съюза, тъй като е неразривно свързан с вноса. С оглед на това доводът следва да бъде отхвърлен.
2.8.6. Заключения
(101)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на разходите за суровини и други разходи заключенията в съображения 117 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(102)
Поради липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка заключенията в съображения 121 - 125 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(103)
Поради липсата на коментари относно интереса на промишлеността на Съюза изложеното в съображения 127 - 129 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Интерес на вносители/търговци
(104)
Поради липсата на коментари относно интереса на несвързаните вносители и търговци изложеното в съображения 130 - 132 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите
(105)
След оповестяването на временните заключения един ползвател отново изказа твърдението си, описано в съображение 140 от регламента за временните мерки, че се очаква потреблението на мононатриев глутамат в Съюза значително да се повиши, по-специално поради наложената от ЕС забрана за употребата на фосфати и други фосфорни съединения, които според ползвателя ще бъдат заместени от мононатриевия глутамат, използван в отраслите за производство на нехранителни продукти. Същият ползвател освен това заяви, че промишлеността на Съюза няма достатъчен капацитет да задоволи нарастващото търсене на пазара в Съюза. Той изтъкна също така, че нарастването на потреблението ще бъде от полза за промишлеността на Съюза, тъй като тя ще може да увеличи обема на продажбите си. Същият ползвател отново изказа твърдението си, че няма да има достатъчно алтернативни източници на доставки, по-специално защото производителите в други трети държави са част от същата група дружества като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза, и поради това не снабдяват пазара на Съюза.
(106)
Както се посочва в съображение 141 от регламента за временните мерки, трудно е да се предвиди какво отражение ще има върху промишлеността на Съюза новата нормативна уредба в Съюза във връзка със забраната за използване на фосфати и фосфорни съединения. По-специално страната не представи никаква информация или доказателства дали и в каква степен това ще увеличи търсенето на мононатриев глутамат в Съюза.
(107)
При разследването беше установено, че промишлеността на Съюза разполага със свободен капацитет и ще може да увеличи обема на производството си, така че поне отчасти да задоволи увеличеното търсене на пазара на Съюза. Общият производствен капацитет на Съюза е по-голям от общото потребление в Съюза през разследвания период.
(108)
Що се отнася до алтернативните източници на доставки - и както вече бе посочено в съображение 147 от регламента за временните мерки - при разследването беше установено, че мононатриев глутамат се произвежда в няколко трети държави. В началото на разглеждания период, т.е. през финансовата 2010/2011 година, вносът от други трети държави (например Бразилия, Виетнам и Корея) е имал значителен пазарен дял, който е намалял едва след като се е увеличил вносът на ниски цени от Индонезия. При разследването също така се установи, че в няколко трети държави има доставчици, които не са част от същата група като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза. Ако равнопоставените условия на пазара на Съюза бъдат възстановени, вносът от други трети държави би могъл да се възобнови.
(109)
Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(110)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че търсенето на мононатриев глутамат в Съюза значително ще се увеличи поради предстоящата забрана на употребата на фосфати и че промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да задоволи нарастващото търсене в Съюза. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или конкретни доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(111)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна заяви, че Комисията не е взела предвид дела на мононатриевия глутамат в общите разходи за производството на почистващи препарати. Страната обаче не представи никакви нови данни, които опровергават констатациите, изложени в съображения 138 и 139 от регламента за временните мерки, а именно че евентуалното въздействие на мерките върху това дружество ще бъде ограничено. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(112)
На последно място, същата заинтересована страна посочи, че не са взети предвид допълнителните разходи за нехранителната промишленост и за ползвателите на нехранителни продукти. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(113)
Друг ползвател заяви, че следва да се оцени общото отражение на мерките срещу Индонезия и Китай върху ползвателите.
(114)
Въздействието, което ще имат за ползвателите предприетите мерки по отношение на двете държави, бе анализирано в съображение 147 от регламента за временните мерки, по-специално с оглед на алтернативни източници на доставки. Както бе посочено в съображение 108, анализът показа, че редица трети държави биха могли да изнасят мононатриев глутамат в Съюза. Тези трети държави са били представени на пазара на Съюза преди навлизането на големи количества дъмпингов внос от Индонезия.
(115)
Беше изказано твърдението, че - като се има предвид голямата конкурентоспособност на пазара на Съюза на готови хранителни продукти - ползвателите не са в състояние да прехвърлят допълнителните разходи за антидъмпинговото мито на крайния потребител.
(116)
Както се посочва в съображения 135 - 137 от регламента за временните мерки, в сектора на храните и напитките мононатриевият глутамат представлява едва около 5 % от общите разходи на оказалите съдействие дружества за производството на продуктите, съдържащи мононатриев глутамат. Беше установено, че тези дружества работят на печалба. Заинтересованата страна не представи никаква информация, която опровергава тези констатации. Поради това заключенията в съображение 136 от регламента за временните мерки, че мерките ще имат само ограничено въздействие върху тези дружества, се потвърждават, а твърдението във връзка с това следва да бъде отхвърлено.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(117)
След оповестяването на временните заключения двама доставчици оспориха заключението в съображение 143 от регламента за временните мерки с довода, че ако промишлеността на Съюза преустанови работа, това би имало съществено отражение върху тяхната стопанска дейност. Те заявиха, че ако промишлеността на Съюза престане да произвежда мононатриев глутамат, това ще се отрази неблагоприятно върху цялостната им стопанска дейност, тъй като захарните заводи не могат да спрат да произвеждат определено количество захарни сиропи и меласи, а техен основен купувач е промишлеността на Съюза. Ако захарта в този вид не се продаде, това ще се отрази на общата ефективност на предприятието.
(118)
Тъй като не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение, то не може да бъде взето предвид.
5. Други доводи
(119)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че промишлеността на Съюза има господстващо положение, с довода, че с налагането на мерки по отношение на мононатриевия глутамат промишлеността на Съюза ще има сравнително предимство на пазара на Съюза. Не бяха представени обаче нови доказателства в подкрепа на това твърдение. Поради това заключенията в съображение 145 от регламента за временните мерки се потвърждават, а твърдението следва да се отхвърли.
6. Заключение относно интереса на Съюза
(120)
Поради липсата на други коментари относно интереса на Съюза заключенията в съображения 126 - 148 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата (марж на вредата)
(121)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни оспори целевата печалба, използвана, за да се определи степента на отстраняване на вредата съгласно посоченото в съображение 151 от регламента за временните мерки. Същата страна изказа твърдението, че марж на печалбата преди данъчно облагане от порядъка на 3 - 5 % би бил разумна, пазарнообвързана печалба въз основа на нетната печалба преди данъчно облагане, реализирана от производители на мононатриев глутамат в две държави в Азия през 2013 г.
(122)
Маржът на печалбата, използван за установяване на степента на отстраняване на вредата, съответства на маржа на печалбата, който промишлеността на Съюза основателно би могла да очаква да реализира при нормални условия на конкуренция. Както се посочва в съображение 151 от регламента за временните мерки, дъмпинговият внос от Индонезия е започнал да оказва отражение едва през третата година от разглеждания период. По тази причина бе счетено за целесъобразно маржът на печалбата да бъде установен въз основа на първите две години от разглеждания период.
(123)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата заключенията в съображения 150 - 152 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Окончателни мерки
(124)
Предвид направените заключения относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на равнището на дъмпинговите маржове в съответствие с правилото за по-ниското мито. В този случай индивидуалната ставка на митото за един производител износител бе преразгледана след оповестяването на временните заключения, тъй като някои сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната му цена.
(125)
Въз основа на гореизложеното ставката, при която ще бъдат наложени митата, се определя, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
(%)
Марж на вредата
(%)
Окончателно антидъмпингово мито
(%)
Индонезия
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Индонезия
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Индонезия
Всички други дружества
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват положението по отношение на тези дружества, установено по време на разследването. Тези ставки се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатата държава, произведен от изрично посочените правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е изрично посочено с името и адреса си в постановителната част на настоящия регламент, включително от субекти, свързани с изрично посочените, се облага със ставката, приложима за всички други дружества. За тях не следва да се прилагат индивидуалните ставки на антидъмпинговите мита.
(127)
Дадено дружество може да отправи искане за прилагане на индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, ако впоследствие промени наименованието си. Искането трябва да бъде адресирано до Комисията (4). Искането трябва да съдържа цялата необходима информация, която позволява да се докаже, че промяната не засяга правото на дружеството да се ползва от приложимата за него ставка на митото. Ако промяната на наименованието на дружеството не засяга правото му да се ползва от приложимата за него ставка на митото, в Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, с което се съобщава за промяната на наименованието.
(128)
С цел да се сведат до минимум рисковете от заобикаляне поради голямата разлика в митническите ставки, е необходимо да се въведат специални мерки, за да се гарантира прилагането на индивидуалните антидъмпингови мита. Дружествата с индивидуални антидъмпингови мита трябва да представят на митническите органи на държавите членки валидна търговска фактура. Фактурата трябва да отговаря на изискванията, определени в приложението. Вносът, който не е придружен от такава фактура, се облага с антидъмпинговото мито, приложимо за всички други дружества.
(129)
За да се осигури правилното прилагане на антидъмпинговите мита, антидъмпинговото мито за всички други дружества се прилага не само за производителите износители, неоказали съдействие в настоящото разследване, но и за производителите, които не са осъществявали износ за Съюза през разследвания период.
3. Окончателно събиране на временното мито
(130)
С оглед на установените дъмпингови маржове и предвид равнището на вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
(131)
Комитетът, създаден съгласно член 15, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат, понастоящем класиран в код по КН ex 2922 42 00 (код по ТАРИК 2922420010), с произход от Индонезия.
2. Ставките на окончателното антидъмпингово мито, приложими към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произведен от изброените в таблицата по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Всички други дружества
28,4
B999
3. Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, определени за дружествата, посочени в параграф 2, се прилагат при представяне пред митническите органи на държавите членки на валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията, посочени в приложението. Ако не бъде представена такава фактура, се прилага митото, приложимо за всички други дружества.
4. Освен ако е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014, се събират окончателно.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2015 година.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/84
оd 21. siječnja 2015.
o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz mononatrij-glutamata podrijetlom iz Indonezije
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9. stavak 4.,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Privremene mjere
(1)
Europska komisija („Komisija”) uvela je 22. kolovoza 2014. privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz mononatrij-glutamata podrijetlom iz Indonezije Uredbom Komisije (EU) br. 904/2014 (2) („Privremena uredba”).
(2)
Postupak je pokrenut je 29. studenoga 2013. nakon pritužbe koju je 16. listopada 2013. podnijelo društvo Ajinomoto Foods Europe SAS („podnositelj pritužbe”), jedini proizvođač mononatrij-glutamata iz Unije koji stoga predstavlja 100 % ukupne proizvodnje mononatrij-glutamata u Uniji.
(3)
Kako je utvrđeno uvodnom izjavom 20. Privremene uredbe, ispitnim postupkom u vezi s dampingom i štetom obuhvaćeno je razdoblje od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. („razdoblje ispitnog postupka”). Ispitivanjem kretanja važnih za ocjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. travnja 2010. do kraja razdoblja ispitnog postupka („promatrano razdoblje”).
2. Daljnji postupak
(4)
Nakon objave bitnih činjenica i zaključaka na temelju kojih je uvedena privremena antidampinška pristojba („privremena objava”) nekoliko zainteresiranih strana dostavilo je pisane podneske u kojima su iznijele svoja stajališta o privremenim nalazima. Rasprava je odobrena svim zainteresiranim stranama koje su je zatražile.
(5)
Komisija je razmotrila pisana i usmena očitovanja zainteresiranih strana te, prema potrebi, u skladu s tim izmijenila privremene nalaze.
(6)
Komisija je obavijestila sve strane o bitnim činjenicama i zaključcima na temelju kojih je namjeravala uvesti konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz mononatrij-glutamata podrijetlom iz Indonezije i konačno naplatiti iznose osigurane privremenom pristojbom („konačna objava”). Svim stranama dano je razdoblje u kojem su se mogle očitovati o konačnoj objavi.
(7)
Očitovanja koja su dostavile zainteresirane strane razmotrena su i, prema potrebi, uzeta u obzir.
3. Uzorkovanje
(8)
U nedostatku bilo kakvih primjedaba na uzorkovanje nepovezanih uvoznika potvrđuju se privremeni nalazi iz uvodnih izjava od 7. do 19. Privremene uredbe.
B. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(9)
Kako je utvrđeno uvodnom izjavom 21. Privremene uredbe, predmetni je proizvod mononatrij-glutamat („MNG”) podrijetlom iz Indonezije, trenutačno razvrstan u oznaku KN ex 2922 42 00 („predmetni proizvod”). MNG je aditiv hrani te se uglavnom upotrebljava kao pojačivač okusa u juhama, bujonima, jelima od ribe i mesa, mješavinama začina i gotovoj hrani. Proizvodi se u obliku bijelog bezmirisnog kristala raznih veličina. MNG se upotrebljava i u kemijskoj industriji za primjenu u neprehrambenim proizvodima kao što su deterdženti. MNG je dostupan u raznim pakiranjima, od paketa za potrošače od 0,5 g do velikih vreća od 1 000 kg. Trgovci na malo prodaju manja pakiranja privatnim potrošačima, a veća pakiranja od 20 kg i više namijenjena su u industrijske svrhe. Osim toga, postoje različiti razredi čistoće. Međutim, ne postoje razlike između obilježja mononatrij-glutamata temeljene na veličini pakiranja ili razredu čistoće.
(10)
Budući da nije bilo primjedaba na predmetni proizvod i istovjetni proizvod, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava od 21. do 25. Privremene uredbe.
C. DAMPING
1. Uobičajena vrijednost
(11)
Budući da nije bilo primjedaba u vezi s uobičajenom vrijednošću, potvrđuju se uvodne izjave od 26. do 31. Privremene uredbe.
2. Izvozna cijena
(12)
Oba indonezijska proizvođača izvoznika koja surađuju ponovila su tvrdnje da su prodajne cijene koje naplaćuju svojim povezanim društvima u skladu s uobičajenim tržišnim uvjetima te da je, prema tome, određivanje izvozne cijene potrebno temeljiti na prodajnoj cijeni između matičnog društva u Indoneziji i prvog povezanog kupca umjesto na izračunanoj izvoznoj cijeni.
(13)
Oba su proizvođača izvoznika poduprla ovu tvrdnju navodeći da nije bilo dokaza u vezi s međusobnom kompenzacijom između proizvoda ili ostalih troškova nastalih između matičnog društva u Indoneziji i njihovih povezanih društava. Stoga se zaključci iz uvodne izjave 37. Privremene uredbe nisu trebali temeljiti na tim elementima.
(14)
Osim toga, jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da njegovo povezano društvo u Uniji nije uvoznik nego posrednik koji preprodaje proizvod u Uniji prije carinjenja. Navedeni proizvođač izvoznik stoga je tvrdio da zaključci iz uvodne izjave 37. Privremene uredbe, odnosno da transferna cijena među povezanim društvima nije bila na razini kojom bi se povezanim uvoznicima omogućilo da ostvare razumnu dobit u Uniji, nisu primjenjivi.
(15)
Potrebno je napomenuti da je sama činjenica da su izvoznik i uvoznik povezani dovoljna kako bi Komisija smatrala stvarne izvozne cijene nepouzdanima jer je povezanost izvoznika i uvoznika jedan od brojnih razloga zbog kojih se stvarne izvozne cijene mogu smatrati nepouzdanima. Zbog povezanosti dobavljača i uvoznika cijene koje dobavljač naplaćuje svojem povezanom društvu u Uniji transferne su cijene koje nisu rezultat pregovora u skladu s uobičajenim tržišnim uvjetima koji obično prevladavaju među nezavisnim društvima. Osim toga, očito je da troškovi koji proizlaze iz aktivnosti povezanog društva i profitna marža koju to društvo ostvaruje u znatnoj mjeri smanjuju iznos koji prima proizvođač izvoznik s obzirom na to da ih obično snosi uvoznik.
(16)
Nadalje, ispitnim postupkom o ovom predmetu otkriveno je da relevantna povezana društva nisu ostvarila održivu profitnu maržu u Uniji. U tom je pogledu najprije potrebno naglasiti da se profitna marža nepovezanog uvoznika koji surađuje nije mogla upotrijebiti jer je bila povjerljiva i stoga je se nije smjelo otkriti konkurentima. Stoga je za referentnu vrijednost upotrijebljena (3) profitna marža koja je upotrijebljena u prethodnom postupku povezanom s drugim kemijskim proizvodom koji proizvodi slična industrija i koji se uvozi u Uniju u sličnim okolnostima kao u ovom predmetu. Ova profitna marža čini najobjektivniji temelj za postizanje zadovoljavajuće procjene izvozne cijene u skladu s uobičajenim tržišnim uvjetima. Upotrijebljena razumna profitna marža iznosila je 5 %. Budući da je dobit koju su ostvarila povezana društva u Uniji znatno niža od tog praga, i s obzirom na neodrživu prirodu takve dobiti, transfernu cijenu nije se moglo smatrati pouzdanom.
(17)
Osim toga, pozitivni dokazi da je među povezanim društvima uistinu bilo međusobnih kompenzacija ili određenih troškova koje obično snosi uvoznik, no koje plaća bilo koja strana, nisu nužno potrebni. Kako je prethodno navedeno, te troškove uvijek snosi povezano društvo ako takvo društvo obavlja funkcije prodaje i izvoza. S obzirom na njihovu povezanost, ne može se odbaciti mogućnost da su među povezanim društvima nastali određeni troškovi i da je bilo međusobnih kompenzacija kroz druge proizvode, zbog čega su transferne cijene nepouzdane.
(18)
Jednako tako, nije bitno obavlja li povezano društvo u Uniji sve funkcije uvoznika ili obavlja druge funkcije. Bitan čimbenik jest pouzdanost izvozne cijene na razini granice Zajednice. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 15., trenutačnim ispitnim postupkom otkriveno je da razine cijena među povezanim društvima nisu omogućile povezanim društvima u Uniji da ostvare razumnu profitnu maržu. Nijedan izvoznik nije dostavio dokaze o tome zašto bi ova profitna marža bila neprimjerena i stoga je tvrdnje o njezinoj neprimjerenosti potrebno smatrati nepotkrijepljenima. Tvrdnja da jedno od tih povezanih društava nije obavljalo funkcije uvoznika u Uniji nije opravdana jer, kako je prethodno navedeno, nije bitno koje je točno funkcije društvo obavljalo u Uniji. Osim toga, činjenica da je društvo obavljalo samo neke funkcije uvoznika nužno se odražava u iznosu troškova prodaje, općih i administrativnih troškova („troškovi POA”) povezanih društava, no ne i u upotrijebljenoj profitnoj marži. Osim toga, potrebno je napomenuti da činjenica da povezano društvo obavlja određene aktivnosti prije uvoza ne znači da se izvozna cijena ne može odrediti na temelju preprodajne cijene prvom nezavisnom kupcu uz potrebne prilagodbe provedene u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe.
(19)
Nakon konačne objave dva indonezijska proizvođača izvoznika koja surađuju ponovila su tvrdnje povezane s određivanjem izvozne cijene. Jedan proizvođač izvoznik osporavao je nalaze utvrđene u uvodnoj izjavi 15. da je sama činjenica da su izvoznik i uvoznik povezani dovoljna kako bi Komisija smatrala stvarne izvozne cijene nepouzdanima te je tvrdio da bi to bilo protivno članku 2. stavku 9. Osnovne uredbe. Osim toga, isti proizvođač izvoznik tvrdio je da se zaključci utvrđeni u uvodnoj izjavi 17. da određene troškove koje snosi povezano društvo ako takvo društvo obavlja funkcije prodaje i izvoza, ne temelje na činjenicama predmeta. Konačno, ovaj proizvođač izvoznik tvrdio je da Komisija nije u obzir uzela činjenicu da su razine cijena povezanom društvu i onih nezavisnom kupcu u Uniji bile slične.
(20)
Drugi proizvođač izvoznik ponovio je tvrdnju da bi trebalo u obzir uzeti njegovu izvoznu cijenu prvom nezavisnom kupcu na granici Unije radi određivanja izvozne cijene pri čemu naglašava da je povezano društvo djelovalo samo kao posrednik te da su, među ostalim, carinjenje proveli nepovezani kupci u Uniji.
(21)
U odgovoru na te tvrdnje navodi se da je u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe Komisija smatrala da bi na temelju činjenica predmeta trebale biti izračunane izvozne cijene zbog povezanosti izvoznika i povezanih strana. Ispitnim postupkom doista je otkriveno da relevantne povezane strane nisu ostvarile održivu profitnu maržu u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka. U tom pogledu, funkcija povezanog društva u Uniji nije relevantna kada se određuje treba li u ovom predmetu izračunati izvozne cijene. Uz to, kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi 18., činjenica da povezana društva obavljaju samo određene funkcije nije prepreka za primjenu članka 2. stavka 9. Osnovne uredbe, ali odražava se u nižem iznosu troškova POA koji se odbija od cijene po kojoj se predmetni proizvod prvi put preprodaje nezavisnom kupcu. Konačno, navodi se i da proizvođači izvoznici nisu dostavili nikakve nove činjenične dokaze kojima se bi se ti zaključci mogli preispitati. U pogledu tvrdnje koja se odnosi na sličnu razinu cijena povezanim i nezavisnim kupcima u Uniji, potrebno je napomenuti da je ta tvrdnja navedena u uvodnoj izjavi 37. Privremene uredbe. Istražnim postupkom utvrđeno je da, unatoč sličnim razinama cijena nezavisnim kupcima, transferne cijene među povezanim društvima nisu bile na razini kojom bi se povezanim uvoznicima omogućilo da ostvare održivu dobit u Uniji. Stoga je te tvrdnje potrebno odbaciti.
(22)
Stoga je potrebno odbaciti tvrdnje koje se odnose na posezanje za izračunanim izvoznim cijenama u ovom ispitnom postupku.
(23)
Ista dva proizvođača izvoznika tvrdila su da bi, budu li izvozne cijene određene unatoč njihovim tvrdnjama iz uvodnih izjava 12. do 14., razumna profitna marža od 5 % upotrijebljena za određivanje izvozne cijene bila precijenjena te da je potrebno upotrijebiti stvarnu profitnu maržu njihovih povezanih društava jer su cijene među povezanim stranama bile na jednakoj razini kao cijene prema nezavisnim kupcima.
(24)
Na temelju razmatranja iz uvodnih izjava od 15. do 18. o pouzdanosti transfernih cijena i profitnih marži povezanih društava u Uniji, ovu je tvrdnju potrebno odbaciti. U svakom slučaju, prilagodbe provedene za troškove nastale u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe temeljile su se na vlastitim troškovima POA relevantnih društava i stoga su odražavale aktivnosti tih društava bez obzira na njihove funkcije. Stoga je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
(25)
Jedan od prethodno navedenih proizvođača izvoznika tvrdio je da je, za posebne transakcije s društvom koje nije povezano s proizvođačem izvoznikom, izvoznu cijenu trebalo temeljiti na stvarnoj plaćenoj cijeni ili plativoj cijeni u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe. Međutim, Komisija je utvrdila da predmetna prodaja nije bila izvozna prodaja u Uniju. Na temelju toga predmetne transakcije isključene su iz određivanja izvozne cijene. Nakon konačne objave proizvođač izvoznik osporavao je to isključenje na temelju toga da bi Komisija trebala uzeti u obzir svu prodaju predmetnog proizvoda u Uniji koji proizvodi proizvođač izvoznik. Međutim, sva prodaja predmetnom nezavisnom kupcu uzeta je u obzir za određivanje izvozne cijene. Svaka naknadna transakcija tog nezavisnog kupca ne može se uzeti u obzir prvo zato jer to nije izvozna prodaja u smislu članka 2. stavaka 8. i 9. Osnovne uredbe, a drugo postoji rizik od dvostrukog brojanja te prodaje. Na temelju toga tvrdnja proizvođača izvoznika je odbačena.
(26)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u pogledu određivanja izvozne cijene, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava od 32. do 38. Privremene uredbe.
3. Usporedba
(27)
Nakon privremene objave dva proizvođača izvoznika koji surađuju osporavali su što se troškovi koji su nastali za prijevoz robe od tvornice do skladišta smatraju internim troškovima logistike, koji stoga ne utječu na usporedivost cijena.
(28)
Jedan od proizvođača izvoznika imao je nekoliko skladišta za distribuciju na domaćem tržištu iz kojih je MNG otpreman krajnjim kupcima. Navedeni proizvođač izvoznik tvrdio je da je troškove prijevoza od tvornice do skladišta potrebno smatrati domaćim troškovima vozarine i da ih je potrebno odbiti od uobičajene vrijednosti jer ti troškovi nisu nastali iz izvozne prodaje. Drugi proizvođač izvoznik tvrdio je da se u pojedinim slučajevima trošak prijevoza robe do skladišta može povezati s posebnim računom i time predstavlja izravne troškove prodaje, a taj je trošak uključen u cijenu koja se naplaćuje kupcima, što utječe na usporedivost cijena. Zbog toga ga je potrebno odbiti od uobičajene vrijednosti.
(29)
Skladišta se smatraju dijelom poslovnih prostorija proizvođača izvoznika i proizvod je spreman za prodaju tek od trenutka kad se nalazi u skladištu. Udaljenost skladišta od tvornice nije bitna, kao ni to može li se prijevoz od tvornice do skladišta povezati s posebnom transakcijom u domaćoj prodaji s obzirom na to da ti troškovi obično nastaju prije prodaje i stoga ne predstavljaju izravan trošak prodaje koji utječe na usporedivost cijena. Stoga je, na temelju članka 2. stavka 10. točke (e) Osnovne uredbe, tvrdnje u tom smislu potrebno odbaciti.
(30)
Nakon privremene objave proizvođač izvoznik koji surađuje i koji je izvozio MNG preko povezanog društva koje se nalazi izvan Unije tvrdio je da njegov izvoz nije potrebno prilagoditi u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom i. Osnovne uredbe jer povezano društvo izvan Unije nije postupalo kao posrednik i nije poslovalo na temelju provizije. Proizvođač izvoznik jednako je tako tvrdio da marža za predmetno povezano društvo, koja je služila kao temelj provedene prilagodbe, ne utječe na usporedivost cijena jer je Komisija pri određivanju izvozne cijene već odbila razumnu profitnu maržu na razini povezanog društva u Uniji kojom bi se obuhvatile sve profitne marže povezane sa svim transakcijama unutar društva. Proizvođač izvoznik tvrdio je da je, štoviše, od izračunane izvozne cijene potrebno odbiti samo troškove POA povezanog društva izvan Unije.
(31)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da je povezano društvo koje se nalazi izvan Unije zadržalo maržu za svaku izvoznu prodaju u Uniju. Marža je utjecala na usporedivost cijena jer je zadržana samo za izvoznu prodaju, a ne i za prodaju na domaćem tržištu. Tvrdnja da je profitna marža povezanog društva već obračunana pri izračunu izvozne cijene u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe ne može se prihvatiti. Razlog je tome to što prilagodbe iz članka 2. stavka 9. i članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe imaju različite ciljeve, odvojene su, međusobno se razlikuju te su regulirane različitim pozitivnim pravilima. Cilj je članka 2. stavka 9. Osnovne uredbe odrediti pouzdanu izvoznu cijenu, dok je cilj članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe osigurati usporedivost izvozne cijene i uobičajene vrijednosti. Nakon što je izvozna cijena propisno utvrđena u skladu s člankom 2. stavcima 8. ili 9. Osnovne uredbe, sve se daljnje prilagodbe u okviru članka 2. stavka 10. te uredbe više ne odnose na izvoznu cijenu kao takvu i ni na koji način ne utječu na određivanje uobičajene vrijednosti i izvozne cijene kao takve. Stoga proizvođač izvoznik koji surađuje zanemaruje svrhu prilagodbe iz članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne uredbe, a to je izraziti cijenu usporedivu s uobičajenom vrijednošću i ne odrediti izvoznu cijenu kao takvu. Stoga razumnom profitnom maržom odbijenom na temelju članka 2. stavka 9. Osnovne uredbe nisu obuhvaćene sve moguće marže ostvarene u istom prodajnom kanalu. U pogledu iznosa koji je potrebno prilagoditi, provedena prilagodba odražava maržu koja je stvarno naplaćena između povezanih društava i time stvarno utječe na cijene i usporedivost cijena. Stoga nema razloga da je se zamijeni drugim teoretskim iznosom. Naposljetku, Komisija ima pravo uzeti u obzir činjenicu da povezano društvo koje se nalazi izvan Unije prima uplate (u obliku marže koju je zadržalo povezano društvo na prodaju koju fakturira kupcima u Uniji). Kako bi povezano društvo ispunjavalo uvjete poduzeća koje podliježe porezu na dobit u državi izvan Unije (koja ima znatno nižu stopu poreza na dobit od one u Indoneziji) na ta plaćanja, društvo mora ondje obavljati stvarnu gospodarsku djelatnost. Indonezijski proizvođač izvoznik kao takav ne može istodobno tražiti osiguranje povoljnog fiskalnog tretmana koje je rezultat prisutnosti povezanog društva u državi izvan Unije i gospodarske djelatnosti potonjeg u okviru te nadležnosti, a istodobno tvrditi u kontekstu antidampinškog postupka da to povezano društvo ne obavlja nikakve gospodarske djelatnosti. Stoga je te tvrdnje potrebno odbaciti.
(32)
Nakon konačne objave proizvođač izvoznik ponovio je svoje tvrdnje u pogledu prilagodbe marže svojeg povezanog društva i osporavao da zaključci u vezi s porezom trebalo pripadaju kontekstu antidampinškog ispitnog postupka. Proizvođač izvoznik tvrdio je i da ne osporava trgovačke djelatnosti svojeg povezanog društva u predmetnoj trećoj zemlji, već da su one u pogledu predmetnog proizvoda bile ograničene. Nadalje, ponovio je da se djelatnosti povezanog društva jasno razlikuju od posrednikovih i da nije primilo nikakvu proviziju od proizvođača izvoznika u pogledu prodaje u Uniji. Konačno, proizvođač izvoznik ponovio je da je pri izračunu izvozne cijene Komisija već odbila razumnu profitnu maržu na razini povezanog društva u Uniji kojom bi se obuhvatile sve profitne marže povezane sa svim transakcijama unutar društva. U tom pogledu proizvođač izvoznik tvrdio je da bi u slučaju uzastopne prodaje između povezanih društava praksa Komisije doista bila odbijanje samo profitne marže povezanog društva koje prodaje izravno nezavisnom kupcu u Uniji, ali ne i profitnih marži ostalih povezanih društava u istom prodajnom kanalu.
(33)
Napominje se da u ovom predmetu prisutnost odvojenog poreznog subjekta može biti znak da povezana strana smještena izvan Unije obavlja značajne gospodarske djelatnosti jer su takve djelatnosti propisane domaćim poreznim zakonom. U ovom predmetu i kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 31. Komisija je uzela u obzir činjenicu da predmetni proizvođač izvoznik ima povezanu stranu izvan Unije sa značajnom gospodarskom djelatnosti i činjenicu da je povezana strana izvan Unije oduzela dodatak za svaku prodajnu transakciju predmetnog proizvoda između povezanih strana što je utjecalo na usporedivost cijena za izvoz MNG-a u Uniju. Nadalje, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 31. iznos na kojem se temeljila prilagodba odražavao je stvarni provjereni dodatak naplaćen između povezanih društava te je stoga i precizno odražavao djelatnosti povezanog društva. Stoga je te tvrdnje potrebno odbaciti.
(34)
Nakon privremene objave isti je proizvođač izvoznik iznio primjedbu na prilagodbu provedenu u odnosu na provizije plaćene na izvoznu cijenu tvrdeći da iste nisu bile izravni troškovi prodaje, već da su plaćene na mjesečnoj bazi i da time nisu povezane s posebnom transakcijom u prodaji te da ne utječu na usporedivost cijene. Navedeni proizvođač izvoznik tvrdio je da su plaćene provizije imale utjecaj samo među povezanim društvima i da stoga članak 2. stavak 10. točka i. Osnovne uredbe nije primjenjiv. Proizvođač izvoznik jednako je tako tvrdio, na temelju pretpostavke da se njega i povezano društvo smatra jedinstvenim gospodarskim subjektom, da transfer novca unutar navedenog gospodarskog subjekta ne predstavlja trošak ili prihod tog gospodarskog subjekta.
(35)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da su prema „sporazumu o provizijama” između proizvođača izvoznika i njegova povezanog društva provizije dospijevale za plaćanje kad bi proizvođač izvoznik u Indoneziji prodavao izravno nezavisnim kupcima na tržištu Unije (umjesto kroz svoje povezano društvo). Plaćena provizija bila je izravno povezana s neto prodajnom vrijednošću. Posljedično, izravna veza između prodaje i plaćene provizije utjecala je na usporedivost cijena prema članku 2. stavku 10. točki i. Osnovne uredbe.
(36)
Naposljetku, pretpostavka da su se povezana društva razmatrala kao jedinstveni gospodarski subjekt netočna je. Ispitnim postupkom utvrđeno je da je proizvođač izvoznik imao vlastiti, u potpunosti funkcionalan odjel za izvoz i nije bilo dupliciranja poslova povezanih s izvozom između proizvođača izvoznika i povezanog uvoznika. Stoga, povezano društvo ne može se smatrati unutarnjim prodajnim odjelom i navedene je tvrdnje potrebno odbaciti.
(37)
Umjesto toga, u slučaju prilagodbe izvoznih cijena na temelju članka 2. stavka 10. točke i. Osnovne uredbe proizvođač izvoznik tvrdio je da je iznos plaćenih provizija isto tako potrebno isključiti iz prodajnih, općih i administrativnih troškova povezanog društva koji su odbijeni od preprodajne cijene za prvog nezavisnog kupca u Uniji u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe. Međutim, u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe, pri određivanju pouzdane izvozne cijene sve troškove nastale između uvoza i preprodaje potrebno je odbiti od preprodajne cijene za prvog nezavisnog kupca u Uniji te ne postoji pravna osnova za nadoknadu tih troškova kroz bilo koji prihod kako zahtijeva proizvođač izvoznik. Osim toga, prodajni, opći i administrativni troškovi povezanog društva u Uniji odnosili su se na drukčiji kanal prodaje (tj. preko povezanog kupca) nego prihod od provizije koja se odnosila na kanal prodaje nepovezanim kupcima. Naposljetku, prilagodba marže na temelju članka 2. stavka 10. Osnovne uredbe i određivanje izvozne cijene na temelju istog članka 2. stavaka 8. ili 9. predviđene su u različite svrhe i predstavljaju dvije različite faze analize dampinga.
(38)
Nakon konačne objave proizvođač izvoznik ponovio je svoje tvrdnje koje se odnose na proviziju opisanu u uvodnoj izjavi 35. i tvrdio da je proturječno s jedne strane smatrati transferne cijene između povezanih strana nepouzdanima, a s druge strane prilagođavati izvoznu cijenu na temelju sporazuma o provizijama između povezanih strana. Proizvođač izvoznik je nadalje osporavao nalaze utvrđene u uvodnoj izjavi 35. da je plaćena provizija bila izravno povezana s neto prodajnom vrijednošću te da je stoga izravna veza između prodaje i plaćene provizije utjecala je na usporedivost cijena jer se plaćala jednom mjesečno i pojedinosti izračuna provizije nisu otkriveni između stranaka.
(39)
Proizvođač izvoznik nije niti potkrijepio daljnje tvrdnje niti je dostavio bilo kakve dodatne činjenične informacije u prilog svojoj izjavi kojima bi se mogli promijeniti prethodno navedeni zaključci. Stoga se potvrđuju zaključci utvrđeni u uvodnim izjavama od 35. do 37.
(40)
Nakon privremene objave jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da je potrebno provesti prilagodbu uobičajene vrijednosti za troškove poticaja i promidžbe. Taj proizvođač izvoznik tvrdio je da ti troškovi nisu nastali iz izvozne prodaje u Uniju, no da su imali izravan utjecaj na cijene domaće prodaje. Kako bi potkrijepio tu tvrdnju, proizvođač izvoznik tvrdio je da bi se barem u pojedinim slučajevima te troškove moglo povezati s posebnim transakcijama u domaćoj prodaji. Naposljetku, taj proizvođač izvoznik tvrdio je da su troškovi poticaja i promidžbe odražavali različite razine trgovine na domaćem tržištu (na kojem se MNG prodavao izravno trgovcima na malo) s jedne strane i prodaje Uniji (trgovcima i distributerima) s druge strane.
(41)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da su troškovi poticaja i promidžbe uglavnom bili povezani s računima klijenata, a ne s posebnim prodajnim transakcijama. Poticaji i troškovi promidžbe nastali su neovisno o tome je li proizvod na kraju prodan ili nije. Povrh toga, ispitnim postupkom utvrđeno je da se troškovi za koje se tvrdilo da su povezani s posebnom prodajnom transakcijom zapravo nisu odražavali u cijeni. Na temelju toga zaključeno je da poticaji i troškovi promidžbe nisu utjecali na cijene i usporedivost cijena te da je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
(42)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je MNG velikih kristala (veličina otvora sita) imao različita fizikalna svojstva i da se prodavao na različitoj razini trgovine u usporedbi s MNG-om koji se izvozio u Uniju. Proizvođač izvoznik stoga je tvrdio da bi MNG velikih kristala trebalo isključiti iz određivanja uobičajene vrijednosti.
(43)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da postoji nekoliko veličina otvora sita: za prah, za sitne čestice, mali, obični i veliki. Sve veličine otvora sita dio su područja primjene proizvoda jer imaju ista osnovna svojstva i krajnju upotrebu te su međusobno zamjenjive. Stoga je sve vrste proizvoda potrebno uključiti u određivanje uobičajene vrijednosti. Nadalje, ispitnim postupkom utvrđeno je da veličine otvora sita nisu utjecale na troškove.
(44)
Daljnjim je ispitnim postupkom utvrđeno da su kupci na domaćem tržištu koji su kupovali MNG velikog otvora sita jednako tako kupovali MNG ostalih veličina. Nije bilo dokaza da je utvrđena razlika u cijeni za MNG velikog otvora sita bila povezana s fizikalnim svojstvima ili razinom trgovine jer je bilo moguće povezati ovu razliku u cijeni s ostalim elementima poput kupaca i kupljenih količina. Osim toga, proizvođač izvoznik nije naveo navodnu razliku u fizikalnim svojstvima. Stoga je tvrdnje iznesene u tom pogledu potrebno odbaciti.
(45)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u vezi s usporedbom, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava od 39. do 46. Privremene uredbe.
4. Dampinške marže
(46)
Budući da nije bilo drugih primjedaba, potvrđuje se metodologija upotrijebljena za izračun dampinških marži, kako je utvrđeno uvodnim izjavama 47. i 48. Privremene uredbe.
(47)
Uzimajući u obzir izuzimanje određenih transakcija iz postupka određivanja izvozne cijene jednog proizvođača izvoznika kako je opisano u uvodnoj izjavi 25. te s obzirom na to da nije bilo drugih primjedaba, konačne dampinške marže izražene kao postotak cijene CIF (troškovi, osiguranje, vozarina) na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Društvo
Dampinška marža
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Sva ostala društva
28,4 %
D. ŠTETA
1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije
(48)
Zainteresirane strane ponovile su da bi Komisija trebala isključiti proizvođača iz Unije koji surađuje iz industrije Unije zbog nesuradnje proizvođača izvoznika u Indoneziji koji je povezan s njim. Navedeno je da bi taj odnos mogao utjecati na sliku o šteti.
(49)
Predmetne strane nisu dostavile nikakve nove podatke ili dokaze o navedenom pitanju. Posebno nisu potkrijepile svoju tvrdnju u kojoj mjeri se moglo utjecati na sliku o šteti. Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 53. Privremene uredbe, u ovom slučaju nema potrebe za isključivanjem proizvođača iz Unije koji surađuje iz industrije Unije unatoč njegovoj povezanosti s proizvođačem izvoznikom iz Indonezije koji ne surađuje jer je taj jedini proizvođač iz Unije u potpunosti surađivao s Komisijom tijekom ispitnog postupka te je u cijelosti provjeren. Dakle, to što indonezijski proizvođač izvoznik nije surađivao tijekom ispitnog postupka nije utjecalo na provođenje ispitnog postupka. Stoga je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
(50)
Nakon objave predmetne strane ponovile su svoju tvrdnju da bi proizvođača iz Unije koji surađuje trebalo isključiti iz industrije Unije zbog nesuradnje proizvođača izvoznika u Indoneziji koji je povezan s njim. Te su strane tvrdile da je nesuradnja povezanog proizvođača izvoznika u Indoneziji mogla utjecati na sliku o šteti nanesenoj industriji Unije. U biti, tvrdile su da se o cijenama MNG-a pregovara na svjetskoj razini i da je zbog povezanosti postojao rizik međusobne kompenzacije koji se sastoji u snižavanju cijena kupcima na tržištu Unije i naplaćivanju viših cijena na tržištu trećih zemalja. Nesuradnjom u ispitnom postupku povezani proizvođači izvoznik u Indoneziji Komisiji bi oduzeo mogućnost provjere je li bilo međusobne kompenzacije.
(51)
Predmetne strane ograničile su se na iznošenje tvrdnje bez da su je potkrijepile bilo kakvim stvarnim dokazima. U svakom slučaju, u pogledu cijena koje proizvođač iz Unije naplaćuje svojim kupcima na tržištu Unije, a koje su provjerene tijekom ispitnog postupka, nije bilo naznaka da su te cijene snižene radi međusobne kompenzacije. Naprotiv, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 100. Privremene uredbe, cijene uvoza iz Indonezije smanjile su se za 8 % tijekom promatranog razdoblja što je dovelo do pritiska na cijene na tržištu Unije tako da industrija Unije ne bi mogla povisiti svoje cijene u skladu s povećanjem troškova. Stoga je industrija Unije u cjelini bila prisiljena smanjiti svoje cijene tijekom promatranog razdoblja. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(52)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u odnosu na definiciju industrije Unije i proizvodnje Unije, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava 50. i 51. Privremene uredbe.
2. Potrošnja u Uniji
(53)
Nakon privremene objave jedna zainteresirana strana tvrdila je da je opis razvoja potrošnje u Uniji u uvodnoj izjavi 55. Privremene uredbe bio nepotpun. Navedena strana posebno je tvrdila da je smanjenje potrošnje od FG 2010./2011. do FG 2011./2012. bilo posljedica činjenice da je uvoz iz Vijetnama zamijenjen jeftinijim uvozom iz Indonezije i da su, stoga, kupci u Uniji, koji nisu očekivali daljnje povećanje cijena, prodavali svoje prikupljene zalihe, a učinak toga bilo je smanjenje ukupne količine prodaje u Uniji.
(54)
Okolnosti koje je opisala predmetna zainteresirana strana podudarale su se sa zaključcima iz uvodne izjave 55. Privremene uredbe da je smanjenje potrošnje između FG 2010./2011. i FG 2011./2012. uglavnom bilo posljedica smanjenja prodaje industrije Unije na tržištu Unije. Točnije, između FG 2010./2011. i FG 2011./2012. smanjili su se i prodaja industrije Unije i uvoz iz trećih zemalja. Međutim, dok se ukupni uvoz smanjio za samo 2 % (vidjeti uvodnu izjavu 107. Privremene uredbe), količina prodaje industrije Unije smanjila se za 16 % (uvodna izjava 72. Privremene uredbe). Do smanjenja količine prodaje iz industrije Unije došlo je u istom trenutku kao i do smanjenja količine proizvodnje industrije Unije kako je prikazano u tablici u uvodnoj izjavi 68. Privremene uredbe.
(55)
Međutim, kako je prikazano u tablici u uvodnoj izjavi 104. Privremene uredbe, uvoz iz Vijetnama povećao se između FG 2010./2011. i FG 2011./2012., suprotno tvrdnjama predmetne zainteresirane strane, dok se uvoz iz ostalih trećih zemalja, poput Brazila, smanjio za skoro 60 % tijekom istog razdoblja. Nalazi stoga nisu potvrdili pretpostavku da je uvoz iz Vijetnama zamijenjen uvozom iz Indonezije.
(56)
Osim toga, predmetna strana nije potkrijepila tvrdnju da su korisnici prikupili zalihe prije predmetnog razdoblja i da su ih prodavali u većim količinama kada se povećao uvoz iz Indonezije. Te tvrdnje jednako tako nije bilo moguće potvrditi tijekom ispitnog postupka. Stoga je tvrdnje zainteresirane strane u tom pogledu potrebno odbaciti.
(57)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u odnosu na potrošnju Unije, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 52. do 55. Privremene uredbe.
3. Uvoz iz predmetne zemlje
(58)
Budući da nije bilo primjedaba u vezi s uvozom iz predmetne zemlje, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 56. do 66. Privremene uredbe.
4. Gospodarsko stanje industrije Unije
(59)
Jedna zainteresirana strana tvrdila je da iako su se količina proizvodnje i iskorištenost kapaciteta smanjili tijekom promatranog razdoblja, to je bilo isključivo posljedica znatnog povećanja prije tog razdoblja. Navedena strana stoga je tvrdila da se smanjenje tijekom promatranog razdoblja nije trebalo smatrati negativnim razvojem i da bi ne dovelo do štete. Međutim, samo se kretanja utvrđena tijekom promatranog razdoblja obično uzimaju u obzir pri ocjenjivanju razvoja pokazatelja štete. U ovom slučaju nije bilo opravdanog razloga za odstupanje od te prakse i ocjenjivanje razvoja pokazatelja štete tijekom produženog razdoblja. Stoga je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
(60)
Ista zainteresirana strana tvrdila je da je moguće uključivanje nusproizvoda moglo napuhati troškove proizvodnje industrije Unije, što bi jednako tako utjecalo na profitabilnost. Ta je tvrdnja bila netočna. Troškovi proizvodnje industrije Unije, uključujući nusproizvode, podvrgnuti su provjeri te su u zadovoljavajućoj mjeri utvrđene cjelovitost i točnost troškova. Stoga je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
(61)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u vezi s razvojem pokazatelja štete, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 67. do 93. Privremene uredbe.
5. Zaključak o šteti
(62)
Jedna zainteresirana strana tvrdila je da nisu svi pokazatelji štete ukazivali na negativno kretanje i da postojanje negativnog kretanja kod samo nekoliko pokazatelja štete nije dovoljno za zaključak da je industrija Unije pretrpjela znatnu štetu.
(63)
U skladu s člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe ne moraju svi pokazatelji štete imati negativno kretanje da bi se zaključilo postojanje štete. Nadalje, tvrdnja je bila netočna jer se ispitnim postupkom pokazalo da su se gotovo svi pokazatelji štete kretali negativno tijekom promatranog razdoblja. Stoga je te tvrdnje potrebno odbaciti.
(64)
S obzirom na prethodno navedeno i u nedostatku drugih primjedaba, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava od 94. do 96. Privremene uredbe da je industrija Unije pretrpjela znatnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.
E. UZROČNOST
1. Učinak dampinškog uvoza
(65)
Jedna strana tvrdila je da, s obzirom na nalaz iz uvodne izjave 66. Privremene uredbe prema čemu je ponderirana prosječna marža obaranja cijena indonezijskog uvoza iznosila između 0 % i 5 % tijekom razdoblja ispitnog postupka, navedeni uvoz nije mogao prouzročiti štetu koju je pretrpjela industrija Unije jer nije mogao vršiti nikakav pritisak na cijene na tržištu Unije.
(66)
Ta tvrdnja nije bila potkrijepljena činjenicama utvrđenima ispitnim postupkom. Kako je navedeno u uvodnim izjavama 99. i 100. Privremene uredbe, dampinški uvoz iz Indonezije znatno se povećao tijekom promatranog razdoblja, u smislu apsolutne vrijednosti i u smislu tržišnog udjela. Do tog je povećanja došlo kad i do smanjenja količine prodaje i tržišnog udjela industrije Unije. Uvoz tih znatnih količina prisilio je industriju Unije da smanji svoje prodajne cijene kako bi ih uskladila s razinama cijena indonezijskog uvoza. Posljedica toga bile su zapravo niske marže obaranja cijene. Međutim, industrija Unije istodobno nije bila u mogućnosti odrediti svoje cijene u skladu s povećanjem troškova što je dovelo do znatnog smanjenja njezine profitabilnosti tijekom promatranog razdoblja. To potvrđuje visina utvrđenih dampinških marža štete raspona između 24,9 % i 47,0 % kako je navedeno u uvodnoj izjavi 125. u nastavku. Stoga je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
(67)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u pogledu učinka dampinškog uvoza, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava 98. do 101. Privremene uredbe.
2. Učinak drugih čimbenika
2.1. Učinak uvoza iz Kine
(68)
Dvije zainteresirane strane tvrdile su da je, suprotno zaključcima iz uvodne izjave 103. Privremene uredbe, kineski uvoz imao negativan učinak na prodajne cijene industrije Unije i da je time pridonio znatnoj šteti.
(69)
U smislu apsolutne vrijednosti količina kineskog uvoza ostala je na niskim razinama tijekom promatranog razdoblja kako je navedeno u uvodnoj izjavi 102. Privremene uredbe. Nadalje, uzimajući u obzir antidampinške pristojbe, uvozne cijene bile su na višim razinama od prodajnih cijena industrije Unije i jednako su tako bile više od uvoznih cijena indonezijskog uvoza. Tvrdnja da je kineski uvoz pridonio znatnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije bila je odbijena s obzirom na količine uvoza i razine uvoznih cijena iz Kine.
(70)
Stoga su potvrđeni zaključci iz uvodnih izjava od 102. do 103. Privremene uredbe.
2.2. Uvoz iz ostalih trećih zemalja
(71)
Budući da nije bilo primjedaba u odnosu na učinak uvoza iz ostalih trećih zemalja, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 104. do 108. Privremene uredbe.
2.3. Razvoj potrošnje u Uniji
(72)
Nakon privremene objave, jedna zainteresirana strana tvrdila je da je do smanjenja prodaje industrije Unije došlo istodobno kad i do smanjenja potrošnje u Uniji što je, stoga, bio glavni uzrok znatne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(73)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 109. Privremene uredbe, smanjenje potrošnje iznosilo je samo 2 %, dok je smanjenje prodaje industrije Unije iznosilo 17 % tijekom promatranog razdoblja. Stoga smanjenje potrošnje ne objašnjava mnogo veće smanjenje količine prodaje. Povrh toga, uvoz iz Indonezije povećao se unatoč sve manjoj potrošnji. Stoga je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
(74)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u odnosu na navedeno, potvrđeni su zaključci iz uvodne izjave 109. Privremene uredbe.
2.4. Izvozni rezultati industrije Unije
(75)
Budući da nije bilo nikakvih primjedaba u pogledu učinka izvoznih rezultata industrije Unije, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 110. do 112. Privremene uredbe.
2.5. Navodni nedostatci industrije Unije
(76)
Nakon privremene objave, dvije strane ponovile su tvrdnju da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije bila posljedica navodnih nedostataka svojstvenih proizvodnom postupku industrije Unije, uključujući neučinkovitu upotrebu resursa industrije Unije.
(77)
Te strane nisu navele posebnu narav navodnih nedostataka. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 113. Privremene uredbe, tijekom ispitnog postupka nisu pronađeni mogući nedostaci industrije Unije i te su tvrdnje stoga odbačene.
(78)
Nakon objave zainteresirana strana ponovila je svoje tvrdnje u pogledu neučinkovitosti industrije Unije. U vezi s time predmetna strana tvrdila je da nisu ispitani učinci zatvaranja proizvodnje radi radova održavanja, integracije njegova bivšeg povezanog društva, povećanja troškova rada i nadolazećih važnih ulaganja na stanje industrije Unije.
(79)
Suprotno tim tvrdnjama, Komisija je zaista analizirala prethodno navedene čimbenike kako je utvrđeno u uvodnim izjavama od 94. do 96. (zatvaranja proizvodnje radi radova održavanja), 89. i 90. (integracija bivšeg povezanog društva), 91. (troškovi rada) te 82. i 83. (ulaganja) u nastavku, ali nije utvrđena nikakva moguća neučinkovitost industrije Unije. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
(80)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u odnosu na prethodno navedeno, potvrđeni su zaključci iz uvodne izjave 113. Privremene uredbe.
2.6. Financijska kriza
(81)
Budući da nije bilo nikakvih primjedaba u pogledu učinka financijske krize, potvrđeni su zaključci iz uvodne izjave 114. Privremene uredbe.
2.7. Ulaganja i regulatorni sigurnosni zahtjevi EU-a
(82)
Nakon privremene objave jedna zainteresirana strana tvrdila je da su štetu prouzročile velike razine ulaganja industrije Unije. Ta je strana tvrdila da nije važno jesu li ulaganja bila potrebna ili nisu jer je potrebno analizirati samo njihov učinak na stanje industrije Unije i posebno njihove učinke na profitabilnost industrije Unije.
(83)
Navedena strana nije objasnila u kojoj su mjeri ulaganja industrije Unije utjecala na njezinu profitabilnost. Kako je opisano u uvodnoj izjavi 116. Privremene uredbe, ulaganja industrije Unije temeljila su se na opravdanim poslovnim odlukama i nisu se mogla smatrati neprimjerenima. Osim toga, troškovi ulaganja s vremenom se amortiziraju i kao takvi nisu imali znatan utjecaj na profitabilnost industrije Unije. Stoga su tvrdnje zainteresirane strane u tom pogledu odbačene.
(84)
Nakon objave zainteresirana strana ponovila je svoje tvrdnje da su štetu prouzročili regulatorni sigurnosni zahtjevi i visoka razina ulaganja koja je provela industrija Unije kako bi ispunila takve zahtjeve. Isto tako je ponovila da je nebitno što su te odluke razumne poslovne odluke i da je analiza trebala uzeti u obzir samo učinak na profitabilnost. Tvrdi se da je u tom pogledu nebitna i činjenica da su troškovi ulaganja amortizirani tijekom vremena.
(85)
Suprotno tim tvrdnjama, kod procjene se učinak ulaganja industrije Unije na profitabilnost uzeo u obzir. Amortizacija troškova ulaganja je troškovni čimbenik bitan za utvrđivanje profitabilnosti te se stoga morao uzeti u obzir. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(86)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u vezi s učincima ulaganja i regulatornim sigurnosnim zahtjevima EU-a, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava 115. i 116. Privremene uredbe.
2.8. Trošak sirovina i drugi troškovi
2.8.1. Trošak proizvodnje
(87)
Jedna zainteresirana strana tvrdila je da se profitabilnost smanjila zbog usporednog općenitog povećanja troškova proizvodnje. Stoga je šteta uzrokovana tim povećanjem troškova proizvodnje, a ne uvozom iz Indonezije.
(88)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 100. Privremene uredbe, povećanje troškova proizvodnje nije se moglo odraziti u prodajnoj cijeni zbog pritiska na cijene koji je vršio indonezijski uvoz MNG-a. Smanjena profitabilnost stoga je uglavnom bila posljedica povećanja dampinškog uvoza i tu je tvrdnju potrebno odbaciti.
2.8.2. Integracija bivšeg povezanog društva
(89)
Ista je zainteresirana strana tvrdila da učinci integracije bivšeg povezanog društva na profitabilnost industrije Unije nisu bili dovoljno analizirani. Ta je strana tvrdila da je integracija imala negativan utjecaj na profitabilnost i da je time prouzročila štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
(90)
Komisija je nadalje ispitala učinke integracije bivšeg povezanog društva na odgovarajuće pokazatelje štete poput troškova proizvodnje, zaposlenosti, ulaganja i profitabilnosti. Napominje se da je predmetno povezano društvo bilo uključeno samo u prodaju predmetnog proizvoda. Utvrđeno je da je industrija Unije bila profitabilna tijekom financijske godine za vrijeme koje je provedena integracija (FG 2011./2012.). Sljedeće financijske godine (FG 2012./2013.) profitabilnost je zabilježila negativno kretanje. Međutim, do toga je došlo istodobno kad i do povećanja količine uvoza iz Indonezije koji se tijekom iste godine udvostručio. Na temelju toga analizom nije potvrđeno da je integracija bivšeg povezanog društva imala znatan negativan utjecaj na profitabilnost i stoga je potrebno odbaciti tvrdnje iznesene u vezi s time.
2.8.3. Troškovi rada
(91)
Nekoliko strana tvrdilo je da povećanje troškova rada prouzročilo štetu koju je pretrpjela industrija Unije. Dok je povećanje ukupnih troškova jednako tako bilo posljedica povećanja troškova rada tijekom razmatranog razdoblja, ispitnim postupkom utvrđeno je da utjecaj povećanja troškova rada na ukupan trošak proizvodnje nije bio znatan (točne brojke nisu navedene zbog povjerljivosti). Zbog toga se znatnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije ne može smatrati posljedicom povećanja troškova rada i potrebno je odbaciti tvrdnje iznesene u vezi s time.
(92)
Nakon objave zainteresirana strana tvrdila je da se troškovi rada ne bi trebali procjenjivati izolirano, već da je trebalo razmotriti i utjecaj povećanja različitih troškovnih elemenata u cjelini.
(93)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama 87. i 88., Komisija je procijenila povećanje troškova proizvodnje u cjelini te se stoga tvrdnja iznesena u tom pogledu odbacuje.
2.8.4. Zatvaranja radi radova održavanja
(94)
Nakon privremene objave jedna je zainteresirana strana tvrdila da se smanjenje proizvodnje i prodaje moglo pripisati zatvaranjima radi radova održavanja industrije Unije koja su prouzročila smanjenje količine prodaje. Stoga se smanjenje proizvodnje i količine prodaje industrije Unije ne bi trebalo pripisati uvozu iz Indonezije.
(95)
Ispitnom postupkom utvrđeno je da je do smanjenja proizvodnje između FG 2012./2013. i razdoblja ispitnog postupka zaista došlo istodobno kad i do produljenog zatvaranja proizvodnje radi radova održavanja koje je, međutim, izvršeno samo kako bi se pokušale smanjiti velike količine zaliha koje su bile posljedica smanjenja prodaje prethodnih godina tijekom promatranog razdoblja.
(96)
Stoga je smanjenje proizvodnje i prodaje bilo posljedica povećanja dampinškog uvoza MNG-a iz Indonezije i tu je tvrdnju potrebno odbaciti.
(97)
Nakon objave druga zainteresirana strana ponovila je svoju tvrdnju da se šteta mogla pripisati zatvaranju proizvodnje radi radova održavanja i da nije bitno jesu li ta zatvaranja bila potrebna ili ne. Ta strana tvrdi da je samo utjecaj tih zatvaranja na profitabilnost industrije Unije trebalo uzeti u obzir.
(98)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama 95. i 96., zatvaranja proizvodnje radi radova održavanja posljedica su smanjenja prodaje koje je pak posljedica povećanja dampinškog uvoza iz Indonezije. Stoga je uvoz iz Indonezije zaista prouzročio zatvaranja proizvodnje radi radova održavanja te se ne može procijeniti izolirano niti se može smatrati da je prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između tog uvoza i nanesene štete. Stoga je tvrdnja predmetne zainteresirane strane odbačena.
2.8.5. Amortizacija indonezijske rupije
(99)
Nakon privremene objave jedna zainteresirana strana tvrdila je da je amortizacija indonezijske rupije između siječnja 2012. i siječnja 2014. dala proizvođačima izvoznicima komparativnu prednost nepovezanu s njihovim odlukama o određivanju cijena. Ta je strana tvrdila da je potrebno ispitati utjecaj tog čimbenika.
(100)
U tom se pogledu podsjeća da se vjerojatan učinak dampinškog uvoza na cijene industrije Unije zapravo ispituje utvrđivanjem obaranja, pada i sprečavanja rasta cijena. U tu se svrhu uspoređuju dampinške izvozne cijene i prodajne cijene industrije Unije pri čemu se katkad izvozne cijene upotrijebljene za izračun štete trebaju pretvoriti u drugu valutu kako bi se dobila usporediva osnova. Stoga se primjenom deviznih tečajeva u tom kontekstu osigurava samo da je razlika u cijeni utvrđena na usporedivoj osnovi. Slijedom toga očito je da se u ovom slučaju devizni tečaj ne može smatrati čimbenikom koji nanosi štetu industriji Unije jer se isti ne može odvojiti od uvoza. Stoga je tu tvrdnju potrebno odbaciti.
2.8.6. Zaključci
(101)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u vezi s učinkom troškova sirovina i drugih troškova, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 117. do 120. Privremene uredbe.
3. Zaključak o uzročnosti
(102)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u vezi s uzročnosti, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 121. do 125. Privremene uredbe.
F. INTERES UNIJE
1. Interes industrije Unije
(103)
Budući da nije bilo primjedaba u odnosu na interes industrije Unije, potvrđene su uvodne izjave od 127. do 129. Privremene uredbe.
2. Interes uvoznika/trgovaca
(104)
Budući da nije bilo primjedaba u odnosu na interes nepovezanih uvoznika i trgovaca, potvrđene su uvodne izjave od 130. do 132. Privremene uredbe.
3. Interes korisnika
(105)
Nakon privremene objave jedan korisnik ponovio je svoju tvrdnju iz uvodne izjave 140. Privremene uredbe prema kojoj se očekuje znatno povećanje potrošnje MNG-a u Uniji, posebno zbog zabrane EU-a koja se odnosi na fosfate i druge spojeve fosfora koje će navodno zamijeniti MNG koji se upotrebljava u neprehrambenom sektoru. Isti je korisnik jednako tako tvrdio da bi kapacitet industrije Unije bio nedovoljan za opskrbu rastuće potražnje na tržištu Unije. Ta strana tvrdila je i da bi industrija Unije imala koristi od povećanja potrošnje jer bi mogla povećati svoju količinu prodaje. Isti korisnik ponovio je tvrdnju da ne bi bilo dovoljno alternativnih izvora opskrbe, posebno zbog toga što su proizvođači u ostalim trećim zemljama dio iste grupacije kao i industrija Unije i stoga ne opskrbljuju tržište Unije.
(106)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 141. Privremene uredbe, teško je predvidjeti na koji će način novi regulatorni okvir u Uniji koji se odnosi na zabranu fosfata i spojeva fosfora utjecati na industriju Unije. Predmetna strana jednako tako nije dostavila nikakve podatke ni dokaze o tome hoće li se i u kojoj mjeri zbog toga povećati potražnja MNG-a u Uniji.
(107)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da je industrija Unije imala raspoloživ rezervni kapacitet i da bi mogla povećati svoju količinu proizvodnje te omogućiti opskrbu povećane potražnje na tržištu Unije, barem djelomično. Ukupni kapacitet Unije premašio je ukupnu potrošnju u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(108)
Što se tiče alternativnih izvora opskrbe, i kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 147. Privremene uredbe, ispitnim postupkom utvrđeno je da se MNG proizvodio u nekoliko trećih zemalja. Na početku promatranog razdoblja, odnosno tijekom FG 2010./2011., tržišni udio uvoza iz ostalih trećih zemalja (npr. Brazila, Vijetnama i Koreje) bio je znatan i smanjio se tek nakon povećanja jeftinog uvoza iz Indonezije. Ispitnim postupkom jednako je tako utvrđeno da je nekoliko trećih zemalja imalo dobavljače koji nisu pripadali istoj grupaciji kao industrija Unije. Uvoz iz ostalih trećih zemalja mogao bi se nastaviti ako se ponovno uspostave ravnopravni uvjeti na tržištu Unije.
(109)
Stoga je tvrdnje iznesene u tom pogledu potrebno odbaciti.
(110)
Nakon konačne objave ista zainteresirana strana ponovila je svoju tvrdnju da će se potražnja za MNG-om u Uniji znatno povećati zbog predstojeće zabrane fosfata i da industrija Unije neće moći udovoljiti toj rastućoj potražnji u Uniji. Međutim, predmetna strana nije dostavila nikakve nove podatke ili konkretne dokaze te je stoga ta tvrdnja odbačena.
(111)
Ista zainteresirana strana isto tako je nakon konačne objave tvrdila da Komisija nije uzela u obzir postotak MNG-a u ukupnim troškovima deterdženata. Međutim, predmetna strana nije dostavila nikakve nove podatke kojima bi se osporili nalazi navedeni u uvodnim izjavama 138. i 139. privremene Uredbe prema kojima je mogući utjecaj mjera na to društvo ograničen. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(112)
I na kraju, ista zainteresirana strana tvrdila je da nisu uzeti u obzir dodatni troškovi za neprehrambenu industriju i korisnike neprehrambenih proizvoda. Međutim, nije dostavila nikakve nove podatke ili dokaze te je stoga ta tvrdnja odbačena.
(113)
Drugi je korisnik tvrdio da je utjecaj na korisnike mjera protiv Indonezije i Kine potrebno ocijeniti skupno.
(114)
Utjecaj obiju mjera na korisnike analiziran je posebno u kontekstu raspoloživosti alternativnih izvora opskrbe iz uvodne izjave 147. Privremene uredbe. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 108., tom je analizom utvrđeno da je čitav niz trećih zemalja imao mogućnost izvoza MNG-a u Uniju. Te su treće zemlje bile prisutne na tržištu Unije prije nego što je indonezijski dampinški uvoz ušao u Uniju u povećanim količinama.
(115)
Tvrdilo se da korisnici ne mogu prenijeti dodatne troškove antidampinške pristojbe na krajnjeg kupca s obzirom na visoku konkurentnost tržišta gotovih prehrambenih proizvoda Unije.
(116)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama od 135. do 137. Privremene uredbe, u pogledu sektora hrane i pića MNG je činio samo oko 5 % ukupnog troška proizvoda koji sadržavaju MNG, a koje proizvode društva koja surađuju. Utvrđeno je da su ta društva profitabilna. Zainteresirana strana nije dostavila nikakve podatke koji bi ukazivali na suprotno. Stoga se potvrđuju zaključci iz uvodne izjave 136. Privremene uredbe da bi mjere imale samo ograničeni utjecaj na ta društva, a tvrdnju iznesenu u tom pogledu potrebno je odbaciti.
4. Interes dobavljača sirovina
(117)
Nakon privremene objave dva dobavljača osporila su zaključak iz uvodne izjave 143. Privremene uredbe navodeći da bi nestanak industrije Unije imao znatan utjecaj na njihovo poslovanje. Dobavljači su tvrdili da bi učinak potencijalnog zaustavljanja proizvodnje MNG-a u industriji Unije imao štetan učinak na njihovo cjelokupno poslovanje s obzirom na to da tvornice šećera ne mogu izbjeći proizvodnju određene količine šećernih sirupa i melase koje u najvećoj mjeri kupuje industrija Unije. Ako se šećer u tom obliku ne proda, to može utjecati na cjelokupnu učinkovitost predmetne tvornice.
(118)
Međutim, te tvrdnje nisu bile potkrijepljene i stoga ih se nije moglo uzeti u obzir.
5. Ostale tvrdnje
(119)
Nakon privremene objave jedna zainteresirana strana ponovila je svoje primjedbe u vezi s navodnim dominantnim položajem industrije Unije, navodeći da bi uvođenjem mjera koje se odnose na MNG industrija Unije imala komparativnu prednost na tržištu Unije. Međutim, te tvrdnje nisu potkrijepljene novim dokazima. Stoga su potvrđeni zaključci iz uvodne izjave 145. Privremene uredbe, a tvrdnju iznesenu u tom pogledu potrebno je odbaciti.
6. Zaključak o interesu Unije
(120)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u vezi s interesom Unije, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 126. do 148. Privremene uredbe.
G. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE
1. Razina uklanjanja štete (marža štete)
(121)
Nakon privremene objave jedna zainteresirana strana osporavala je ciljnu dobit upotrijebljenu kako bi se odredila razina uklanjanja štete kako je navedeno u uvodnoj izjavi 151. Privremene uredbe. Navedena je strana tvrdila da bi profitna marža prije oporezivanja u iznosu od 3 % do 5 % bila opravdana i tržišna razina dobiti temeljena na marži neto dobiti prije oporezivanja proizvođača MNG-a u dvjema azijskim zemljama ostvarenoj u 2013.
(122)
Profitna marža upotrijebljena za utvrđivanje razine uklanjanja štete odgovarala je profitnoj marži koju bi industrija Unije mogla opravdano očekivati u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 151. Privremene uredbe, dampinški uvoz iz Indonezije počeo je davati učinke tek tijekom treće godine promatranog razdoblja. Stoga se smatralo opravdanim utvrditi profitnu maržu pozivajući se na prve dvije godine promatranog razdoblja.
(123)
Budući da nije bilo drugih primjedaba u vezi s razinom uklanjanja štete, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava od 150. do 152. Privremene uredbe.
2. Konačne mjere
(124)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije i u skladu s člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe, potrebno je uvesti konačne antidampinške mjere na uvoz predmetnog proizvoda na razini dampinških marža, u skladu s pravilom niže pristojbe. U tom je slučaju pojedinačna stopa pristojbe jednog proizvođača izvoznika revidirana nakon privremene objave s obzirom na to da su određene transakcije isključene iz utvrđivanja njegove izvozne cijene.
(125)
Na temelju prethodno navedenog, stope pristojbi koje će se uvesti određene su kako slijedi:
Država
Društvo
Dampinška marža
(%)
Marža štete
(%)
Konačna antidampinška pristojba
(%)
Indonezija
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Indonezija
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Indonezija
Sva ostala društva
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Pojedinačne stope antidampinške pristojbe određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u odnosu na ta društva. Stope pristojbi primjenjuju se isključivo na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetne zemlje koji proizvode navedeni pravni subjekti. Uvezeni predmetni proizvod koji proizvodi bilo koje društvo koje nije posebno navedeno nazivom i adresom u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s onima posebno navedenima, trebao bi podlijegati stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”. Ne bi trebao podlijegati nikakvoj drugoj pojedinačnoj stopi antidampinške pristojbe.
(127)
Društvo može zatražiti primjenu tih pojedinačnih stopa antidampinške pristojbe ako naknadno promijeni naziv subjekta. Zahtjev se mora poslati Komisiji (4). Zahtjev mora sadržavati sve bitne podatke kojima se dokazuje da promjena ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje. Ako promjena naziva društva ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje, obavijest o promjeni naziva objavit će se u Službenom listu Europske unije.
(128)
Kako bi se rizik od izbjegavanja mjera zbog velike razlike među stopama pristojbi sveo na najmanji mogući, potrebne su posebne mjere kako bi se osigurala primjena pojedinačnih antidampinških pristojbi. Društva koja imaju pojedinačne antidampinške pristojbe moraju carinskim tijelima država članica dostaviti valjani trgovački račun. Račun mora biti u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Prilogu. Uvoz uz koji nije priložen takav račun podliježe antidampinškoj pristojbi koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
(129)
Kako bi se osigurala ispravna primjena antidampinških mjera, antidampinška pristojba za sva ostala društva primjenjivat će se ne samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju u ovom ispitnom postupku, nego i na proizvođače koji nisu izvozili u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
3. Konačna naplata privremenih pristojbi
(130)
S obzirom na utvrđene dampinške marže i razinu štete nanesene industriji Unije, potrebno je konačno naplatiti iznose osigurane privremenom antidampinškom pristojbom, koja je uvedena Privremenom uredbom.
(131)
Odbor osnovan u skladu s člankom 15. stavkom 1. Osnovne uredbe nije donio mišljenje,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz mononatrij-glutamata trenutačno razvrstanog u oznaku ex 2922 42 00 (oznaka TARIC 2922420010) i podrijetlom iz Indonezije.
2. Na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode društva navedena u tablici primjenjuju se sljedeće stope konačne antidampinške pristojbe:
Društvo
Konačna antidampinška pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Sva ostala društva
28,4
B999
3. Uvjet za primjenu pojedinačnih stopa antidampinške pristojbe određenih za društva iz stavka 2. je da se carinskim tijelima država članica dostavi valjani trgovački račun koji je u skladu sa zahtjevima iz Priloga. Ne predoči li se takav račun, primjenjuje se pristojba koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
4. Ako nije navedeno drukčije, primjenjuju se važeće odredbe povezane s carinskim pristojbama.
Članak 2.
Konačno se naplaćuju iznosi osigurani privremenim antidampinškim pristojbama na temelju Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 904/2014.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. siječnja 2015.