РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1244/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 ноември 2014 година
за определяне на правилата за изпълнение на Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) (1), и по-специално член 9, параграф 3, член 10, параграф 1 и член 12, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕС) № 375/2014 Комисията следва да установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави. В Регламент (ЕС) № 375/2014 се предвижда, че тези стандарти следва да се приемат чрез делегирани актове, а процедурите - чрез актове за изпълнение.
(2)
Всички заинтересовани страни по отношение на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително самите доброволци, както и изпращащите и приемащите организации, следва да се насърчават да споделят чувство за принадлежност към инициативата.
(3)
Важно е кандидатите за доброволци да бъдат определяни и подбирани съгласно честна и прозрачна процедура, изключваща дискриминацията, въз основа на партньорство между изпращащите и приемащите организации, отговарящо на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
(4)
Изпращащите и приемащите организации следва да предоставят задълбочени курсове за въвеждане в длъжност с цел избягване на недоразумения по отношение на ролите и очакванията, както и да предоставят на доброволците подходяща практическа подготовка за работата като доброволец. Това ще изгради основи за доверие и за приема в приемащите общности, като бъдат взети предвид всички културни особености.
(5)
Обучението е основна част от подготовката преди изпращането на терен и то следва да бъде предоставяно на всички кандидати за доброволци в рамките на структурирана програма, състояща се от задължителни и незадължителни курсове. Освен това за младшите специалисти следва да се предвиди възможност, когато това е уместно - чрез стажове, да доразвият своите компетентности и да придобият нови конкретни познания и умения, които са от значение за хуманитарния сектор. В частност това следва да е подходящо за дейностите и контекста на изпращащите и приемащите организации.
(6)
Изпращащите и приемащите организации следва да създават подходяща система за надзор и управление. Те следва съвместно да упражняват надзор и да оценяват резултатите и постиженията на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и да предоставят обратна информация относно възложените им задачи и целите им. Това ще спомогне за подобряване на отчетността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(7)
Наставничеството следва да допълва надзора и управлението, както и да предоставя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ допълнителна подкрепа преди, по време на и след изпращането им на терен.
(8)
По време на изпращането на терен в трети държави изпращащата организация установява начин за поддържане на постоянна комуникация и предоставяне на допълнителна подкрепа. За всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ следва да се предвидят отчет за мисията и подкрепа след приключване на работата на терен.
(9)
Необходимо е да се осигурят подходящи условия за работа и живот, които да позволят на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да изпълняват своите мисии в сигурна и хигиенична среда, както и безпроблемно да удовлетворят своите основни нужди, водейки скромен и лишен от показност начин на живот на доброволци. Предназначението на плащанията за дневна издръжка и на другите плащания за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не е да представляват заплата за редовна трудова дейност. Размерът на тези плащания не следва да се определя спрямо професионалния и експертния опит на доброволеца или спрямо резултатите от изпълнението на възложените му задачи: единствената им цел е да покрият разходите за живот по време на изпращането на терен. С цел да се осигури високо и еднакво равнище на защита, всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ следва да са обхванати от цялостна застрахователна полица, изготвена специално, за да ги застрахова през цялото време на изпращането им на терен в трети държави и през определени периоди преди и след това.
(10)
Задължението за полагане на грижа е от първостепенно значение и представлява споделена отговорност. Доколкото е възможно, изпращащите и приемащите организации се грижат за здравето, безопасността, сигурността и добруването на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и разработват подходящи процедури по отношение на сигурността, здравето и безопасността. По същия начин доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да правят всичко възможно, за да гарантират своето здраве, безопасност и сигурност, както и тези на други лица, на работното място.
(11)
Мониторингът и оценката на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да бъдат непрекъснат процес през целия период на мисията. Те следва да се основават на система за надзор и управление на изпълнението на дейностите и да предоставят данни, които да показват до каква степен индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ допринасят - по отношение на резултатите и въздействието - за постигането на целите на проекта и на инициативата като цяло.
(12)
Необходим е стабилен механизъм за сертифициране, за да се гарантира, че изпращащите и приемащите организации спазват стандартите, установени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и процедурите, предвидени в настоящия регламент. Този механизъм за сертифициране следва да се основава на принципите на опростяване и избягване на дублирането, диференциация между изпращащите и приемащите организации, разходна ефективност, прозрачност и безпристрастност, като насърчава многообразието и достъпността.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
(14)
С цел гарантиране на своевременното изпълнение на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е необходимо настоящият регламент спешно да влезе в сила, тъй като с него се определят разпоредбите, въз основа на които изпълняващите организации ще изпращат на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 375/2014 по отношение на следните въпроси, изброени в член 9, параграф 3, член 10, параграф 1 и член 12, параграф 6 от него:
а)
процедурите, които се следват при намирането, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително стажове, когато е уместно;
б)
условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен;
в)
разпоредбите за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен;
г)
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволците, включително поемането на дневните разходи, на разходите за жилищно настаняване и за пътуване и на други съответни разходи;
д)
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантират задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат спешната евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи;
е)
процедурите за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
ж)
механизъм за сертифициране, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9 от Регламент (ЕС) № 375/2014, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, посочени в член 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и определенията, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Прилагат се също така следните определения:
а)
„рамка на компетентностите“ означава рамка по смисъла, посочен в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
б)
„план за учене и развитие“ означава план по смисъла, посочен в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
в)
„инструктор“ означава лице, наето от доставчика на обучението да провежда един или повече модули на обучение или да ръководи симулационни учения, основани на сценарии, и да оценява уменията на кандидатите за доброволци;
г)
„координиращ инструктор“ означава назначен от доставчика на обучението инструктор, който има координационна роля да оцени допустимостта на кандидата за доброволец за изпращането му на терен. Той носи отговорност за група от кандидати за доброволци. Той координира оценяването на компетентностите им въз основа на обратната информация от други инструктори и работи с всеки отделен кандидат за доброволец с цел да се анализират неговата самооценка и оценката на инструкторите;
д)
„наставничество“ означава процес на неформално предаване на знания, социален капитал и психо-социална подкрепа във връзка с работата, кариерата или професионалното развитие. Наставничеството предполага неформална и обикновено директна и продължителна комуникация между, от една страна, лицето, определено от приемащата организация за наставник, за което се счита, че разполага със съответните знания, експертни умения и опит, и от друга страна, доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
„отчет за мисията“ означава процес, чрез който на изпращащата и приемащата организация, както и на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ се предоставят ясна информация относно резултатите от мисията и постиженията на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, препоръки или поуки от техния опит, както и възможност за капитализиране, извличане на поуки и положително приключване на професионалните аспекти на работата.
ГЛАВА 2
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАМИРАНЕ И ПОДБОР НА КАНДИДАТИ ЗА ДОБРОВОЛЦИ
Член 3
Процедура за намиране и подбор
1. Изпращащата и приемащата организация създават съвместно процедура за намиране и подбор. Ролите, отговорностите и процесите се определят така, че да се осигури прозрачен, справедлив и ефективен процес на набиране на доброволци в съответствие със стандартите за равно третиране, равни възможности и недискриминация, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
2. Процедурата за намиране и подбор се основава на партньорство между изпращащата и приемащата организация и с нея се гарантира навременна и постоянна комуникация. Изпращащата организация осигурява систематичното участие на приемащата организация участва в целия процес по набиране.
3. Договорената процедура за намиране и подбор се прилага на всички етапи от процеса по набиране.
4. Процедурата за намиране и подбор включва най-малкото:
а)
определяне на възложените задачи, на профила на компетентностите и на критериите за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ съгласно предвиденото в член 4;
б)
обявление и кандидатстване съгласно предвиденото в член 5;
в)
оценка, съставяне на списък с подходящите кандидати и на списък с предварително подбраните кандидати съгласно предвиденото в член 6;
г)
подбор съгласно предвиденото в член 7.
Член 4
Определяне на възложените задачи, на профила на компетентностите и на критериите за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на оценка на потребностите, извършвана в съответствие с делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, приемащата организация предлага, в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение I, възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи, включително елементи, позволяващи гъвкавост, за да се вземат предвид идеите на доброволеца след набирането му.
2. Изпращащата организация извършва преглед на тези задачи, за да съдейства за изменението им, ако е необходимо, с цел да се гарантира подходящо и реалистично съответствие, при което са вземат предвид очакваните компетентности на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и капацитетът за усвояване и потребностите на приемащата организация.
3. Въз основа на възложените задачи и на рамката на компетентностите изпращащата и приемащата организация определят профил на компетентностите на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, както и критерии за подбор и минимални изисквания, които да се прилагат в процеса на набиране. В профила на компетентностите се посочва също така дали доброволецът е утвърден, или младши специалист и дали е необходимо да премине стаж.
Член 5
Обявление и кандидатстване
1. Изпращащата организация отговаря за обявлението на работата на доброволеца. С принос от приемащата организация тя изготвя информационен пакет за обявлението с цел да информира за инициативата и да привлече кандидати за доброволци.
2. Обявлението се изготвя най-малкото на английски език, написано е по ясен, конкретен и достъпен начин и предоставя информация за предлаганата на кандидата за доброволец длъжност в съответствие с изискванията, посочени в точка 2 от приложение I.
3. Публикува се за период от най-малко един месец на централната платформа на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като могат да се използват и други възможности за привличането на кандидати към централната платформа. При надлежно обосновани обстоятелства за мисии в отговор на кризи, свързани с хуманитарна помощ, обявлението може да бъде публикувано за период от по-малко от един месец, но за не по-малко от една седмица.
4. Кандидатите представят кандидатурите си, като използват стандартизиран формуляр за кандидатстване, включващ структурирана автобиография. Кандидатите също така попълват стандартизиран въпросник за самооценка с цел да се оценят техните компетентности във връзка с рамката на компетентностите и тяхната приспособимост към възлаганите задачи и условията на живот и труд, посочени в обявлението, за които кандидатите трябва да дадат своето съгласие.
Член 6
Оценка, съставяне на списък с подходящите кандидати и на списък с предварително подбраните кандидати
1. Изпращащата организация оценява кандидатите въз основа на предоставената във формуляра за кандидатстване и във въпросника за самооценка информация, въз основа на писмено изложение на техните мотиви за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ - и в конкретната мисия - и въз основа на оценка, посредством писмен тест, есе или подобни тестове, на тяхната способност да анализират съответен сценарий за предоставяне на хуманитарна помощ.
2. Въз основа на оценката изпращащата организация представя на приемащата организация списък с подходящите кандидати, от който съвместно да определят списък с предварително подбраните кандидати, които да бъдат поканени на събеседване.
3. Предварително подбраните кандидати се поканват на структурирано събеседване въз основа на рамката на компетентностите. Събеседването може да се проведе на живо или чрез телекомуникационни технологии, когато това е възможно, с участието на приемащата организация. Като допълнителни методи за оценка могат да се използват центрове за оценка, групови дейности и симулационни упражнения.
4. Преди окончателния подбор при необходимост изпращащата организация може да извършва проверки на личната и професионалната информация. Кандидатите се информират относно тази проверка в началото на процеса в обявлението.
Член 7
Подбор
1. Приемащата организация взема окончателното решение относно избрания кандидат за доброволец и потвърждава своя избор на изпращащата организация, която отговаря за предлагането на длъжност и за подготовката на фазата за въвеждане в длъжност. За всяка длъжност могат да бъдат избрани заместник доброволци, които да заместят кандидата, в случай че той подаде оставка или вече не е на разположение.
2. Изпращащата и приемащата организация трябва да са в състояние да покажат и да обосноват начина, по който са взели решението за подбор при спазване на принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация в хода на целия процес на намиране и подбор на доброволци.
3. Процедурата за подбор се извършва в рамките на разумен период от време. Изпращащата организация уведомява всички кандидати за решението относно подбора, както и за възможността да получат обратна информация. Тя приканва избрания кандидат за доброволец да потвърди писмено своя интерес за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Изпращащата организация гарантира, че документацията, свързана с процеса на намиране и подбор, може да бъде проследена и се съхранява в съответствие със стандарта за защита на данните, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
Член 8
Оценка на нуждите от обучение
1. Въз основа на резултатите от процеса на набиране на доброволци, нуждите на приемащата организация и предвиденото изпращане на терен изпращащата организация прави оценка на нуждите от обучение, като се консултира с приемащата организация и с кандидата за доброволец, и определя модулите на програмата за обучение, в които да участва кандидатът, въз основа на следните критерии:
а)
старшинство, като на утвърдените специалисти се дава възможност да се съсредоточат върху задължителните модули и да изберат съответното ниво от обучението за управление на проекти и незадължителни специализирани модули;
б)
нуждите на приемащата организация от конкретни компетентности, които да бъдат развити чрез участие на кандидата за доброволец в незадължителни модули;
в)
общите компетентности на кандидата за доброволец, които да бъдат развити чрез участие в незадължителни модули.
2. Изпращащата организация попълва плана за обучение и развитие, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и определя оценените компетентности на успешно преминалите процеса на подбор кандидати за доброволци и нуждите им от обучение, като уведомява за тях доставчиците на обучение.
ГЛАВА 3
ПРОГРАМА ЗА ОБУЧЕНИЕ НА ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 9
Програма за обучение
1. За всички успешно преминали процеса на подбор кандидати за доброволци се прилага програма за обучение, изпълнявана от доставчици на обучение, в която е включен, когато е целесъобразно, и принос на изпращащата и приемащата организация и на бивши доброволци.
2. Програмата за обучение се основава на рамката на компетентностите и е приспособима към нуждите както на младшите, така и на утвърдените специалисти.
3. Програмата за обучение е съставена от комбиниран подход за учене, основан на модули за електронно обучение и на модули за учене в класна стая.
4. Задължителните за всички кандидати за доброволци модули включват:
а)
общо представяне на ЕС, неговите външни отношения и системата му за реакция при кризи,
б)
въведение в хуманитарното дело, политиката на Съюза в областта на хуманитарната помощ и инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
в)
управление на личната безопасност, сигурност и здраве,
г)
управление на проекти,
д)
съзнание за междукултурните различия (и хоризонтални въпроси),
е)
симулационно учение, основано на сценарий, в което кандидатите за доброволци трябва да демонстрират придобитите компетентности.
5. Незадължителните модули включват:
а)
застъпничество и комуникация,
б)
психологическа първа помощ,
в)
обучение на разпространители на умения,
г)
управление на доброволци,
д)
организационно развитие,
е)
при необходимост специфични модули, по-специално във връзка с адаптирането на техническите компетентности на кандидатите за доброволци към контекста на операциите за предоставяне на хуманитарна помощ.
6. Кандидатите за доброволци присъстват на всички задължителни модули и могат да присъстват на един или повече незадължителни модули, които избират в съответствие с член 8.
7. Програмата за обучение, съдържаща подробна информация за всеки модул, включително неговия статут, целева група, график, разгледаните в него компетентности и свързаните с тях учебни резултати, е посочена в приложение II.
Член 10
Оценка на кандидатите за доброволци по време на и след обучението
1. По време на обучението и след приключването му кандидатите за доброволци се оценяват относно готовността им за изпращане на терен въз основа на рамката на компетентностите.
2. Оценяването се организира съвместно от инструкторите, като координиращият инструктор на кандидата за доброволец има ключова координационна роля.
3. Оценката на компетентностите се основава на оценката от инструкторите на познанията, уменията и нагласите на кандидата за доброволец, включително:
а)
самооценката, която кандидатът за доброволец попълва след симулационното учение, основано на сценарий,
б)
бележките от наблюдението, предоставени от инструкторите след приключване на всеки модул и след симулационното учение, основано на сценарий,
в)
оценката от координиращия инструктор, в която се прави критичен преглед на самооценката, и бележките от индивидуална наставническа сесия между координиращия инструктор и кандидата за доброволец въз основа на обратната информация от инструкторите.
4. Оценката на всички компетентности се включва в плана за обучение и развитие на кандидата за доброволец, който се актуализира след приключване на обучението и в който се посочват посещаваните курсове и постигнатите резултати.
5. Кандидатите за доброволци, които показват слаби умения по някоя от тези хоризонтални или специфични компетентности, се изключват от по-нататъшно участие. Инструкторите и координиращият инструктор трябва да могат да обяснят и обосноват, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
ГЛАВА 4
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПОДГОТОВКА НА КАНДИДАТА ЗА ДОБРОВОЛЕЦ ПРЕДИ ИЗПРАЩАНЕТО МУ НА ТЕРЕН
Член 11
Програма за въвеждане в длъжност
1. Целта на процеса на въвеждане в длъжност е запознаването на кандидата или на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ с културата, политиките и практиките на изпращащата и приемащата организация, както и с очакванията спрямо възложените задачи.
2. Изпращащата и приемащата организация изготвят съвместно програма за въвеждане в длъжност. В програмата се определят техните роли и отговорности, когато е възможно - въз основа на приноса, получен от завърнали се от мисия доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, с цел възползване от техния непосредствен опит и учене. Програмата се състои от:
а)
въвеждане в длъжност преди изпращането на терен, което въвеждане се предоставя от изпращащата организация съгласно предвиденото в член 12,
б)
въвеждане в длъжност в държавата на изпращане, което въвеждане се предоставя от приемащата организация съгласно предвиденото в член 18.
3. Изпращащата и приемащата организация организират, когато е целесъобразно, съвместни сесии, в които участват всички кандидати или доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Член 12
Въвеждане в длъжност преди изпращането на терен
1. Изпращащите организации гарантират, че всички кандидати за доброволци получават пълно и подходящо пряко въвеждане в длъжност преди изпращането си на терен. То включва най-малкото следната информация:
а)
структурата и процесите на организация и управление, екипите, участващи в проекта (включително ръководителя на проекта, служителя по управлението на кризи, човешките ресурси), организационната мисия и целите във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
подробна информация относно контекста на проекта, в който кандидатът за доброволец ще работи, възложените задачи и залегналата в основата им оценка на нуждите и предвидените условия на живот и труд съгласно предвиденото в членове 22 и 24-27,
в)
съответната правна рамка, която се прилага за доброволеца, посочена в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
г)
стандартите и процедурите, които се отнасят за доброволеца, включително дисциплинарната политика и оплакванията, въпросите, свързани с измамите и корупцията, защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица и кодекса за поведение, съгласно предвиденото в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
д)
задължителна информация относно сигурността в конкретния контекст, както и относно здравето и безопасността (включително медицински преглед преди заминаването)съгласно предвиденото в членове 28 и 30,
е)
системата и процедурата за надзор и за управление на изпълнението на дейностите, както и съществуващите механизми за подкрепа, включително наставничеството и другите видове подкрепа, съгласно предвиденото в членове 19, 20 и 21,
ж)
плана за обучение и развитие,
з)
информация за мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и начина, по който тя подкрепя доброволците преди, по време на и след изпращането им на терен,
и)
информация относно комуникацията и видимостта на дейностите, предвидени в проекта, въз основа на плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014, включително информацията за контакт със служителя на Комисията, отговорен по въпросите на информацията.
й)
процеса, свързан с отчета за мисията, съгласно предвиденото в член 23.
2. В контекста на въвеждането в длъжност изпращащата организация предоставя също така информация относно местното бюро за хуманитарна помощ на Комисията, което отговаря за държавата, в която се изпращат доброволците, и информира това бюро относно предстоящото изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Изпращащата организация гарантира, че цялата информация, предоставена по време на процеса на въвеждане в длъжност, е прочетена и разбрана от кандидатите за доброволци и че е лесно достъпна през целия период на тяхното участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 13
Стаж за младши специалисти
1. От кандидатите за доброволци, които са младши специалисти, може да се изисква, в допълнение към обучението, да преминат през стаж в изпращащата организация, за да се запознаят чрез опит с процедурите, етиката и контекста на хуманитарната дейност и да се подготвят допълнително за планираното им изпращане на терен като доброволци на ЕС за хуманитарна помощ. Продължителността на стажа е максимум шест месеца с възможност за ограничено удължаване при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
2. Изпращащата организация, в консултация с приемащата организация и стажанта доброволец, преразглежда и актуализира учебните нужди в плана за обучение и развитие въз основа на нуждите на стажа. В плана за обучение и развитие се определят по-специално:
а)
резултатите от обучението, които се очаква да постигне стажантът доброволец през периода на стажа,
б)
задачите, които стажантът доброволец ще извършва като част от процеса на учене, и необходимите ресурси,
в)
целите и резултатите, които се очаква да постигне стажантът доброволец след приключване на периода на стажа.
3. Следните членове от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към стажовете и налагат задължения за изпращащите организации, които приемат стажантите доброволци:
а)
член 19, параграфи 4, 5, 6 и 9 и членове 21 и 22;
б)
член 24, с изключение на параграф 5. Кандидатите за доброволци от държави от ЕС или от трети държави, посочени в член 23, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 375/2014, при условията, посочени в същия член, които кандидати са обхванати от своята национална схема за социална сигурност или за застраховане в държавата на своето пребиваване и които предприемат стажове в горепосочените държави, получават само допълнително покритие. Това означава, че тяхното застрахователно покритие се ограничава до разходите над покритието на националната схема за социална сигурност или за застраховане. По изключение в надлежно обосновани случаи, когато националната схема за социална сигурност или за застраховане покрива само частично или изобщо не покрива разходите, предвидени в член 24, параграф 5, направените разходи се покриват изцяло;
в)
член 25, с изключение на параграф 6, член 26 и член 27, параграф 1, когато е приложимо;
г)
член 28, параграфи 1, 8 и 14 и член 30, параграфи 1, 4, 5, 6 и 7.
Член 14
Оценка на кандидатите за доброволци след стажа
1. В края на стажа стажантът доброволец извършва самооценка въз основа на рамката на компетентностите и плана за обучение и развитие.
2. Прекият ръководител от изпращащата организация, в консултации с приемащата организация, прави преглед на самооценката и оценява стажанта доброволец, като по-специално:
а)
оценява постиженията на стажанта доброволец спрямо целите му,
б)
прави преглед на това дали договорените резултати са били постигнати,
в)
установява резултатите от обучението.
3. Кандидатите за доброволци, които показват слаби умения в някоя от хоризонталните или специфичните компетентности, се изключват от по-нататъшно участие и не се допускат да станат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ. Прекият ръководител от изпращащата организация трябва да е в състояние да обясни и да обоснове, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
Член 15
Допълнително обучение преди изпращането на терен
Без да се засяга участието на кандидата за доброволец в програмата за обучение или в стажа, изпращащата организация може да предостави допълнително подходящо обучение преди изпращането на терен, като например обучение, свързано с адаптирането на техническите компетенции на кандидатите за доброволци към нуждите на приемащата организация, езиково обучение, необходимо за държавата на изпращане, и т.н.
Член 16
Договор с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на резултатите от въвеждането в длъжност преди изпращането на терен и когато е целесъобразно, от стажа и друго обучение преди изпращането на терен, посочени в членове 13-15, изпращащата организация, в консултации с приемащата организация, потвърждава окончателната оценка за допустимостта на кандидата за доброволец за изпращането му на терен като доброволец на EС за хуманитарна помощ.
2. Изпращащата организация и доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ, преминал успешно оценяването, подписват договор за изпращане, както е посочено в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
3. В договора, който се определя в тясна консултация с приемащите организации, се определят конкретният ред и условия за изпращане и правата и задълженията на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. В него се посочва също законодателството, приложимо към юрисдикцията на договора по силата на делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и се включват минимум следните елементи:
а)
ролята и длъжността на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, продължителността и мястото на работа и задачите, които трябва да бъдат извършени, както са определени във възложените задачи, включително елементите, произтичащи от плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
б)
продължителността на договора, включително началната и крайната дата,
в)
управлението на изпълнението на дейностите, включително:
-
договореностите за управление, включително отговорния пряк ръководител от приемащата организация и звеното за контакт за постоянна подкрепа от страна на изпращащата организация,
-
договореностите за наставничество,
г)
условията на труд, включително работното време и отпуските,
д)
финансовите права и задължения на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, включително реда и условията, необходими за тяхното изпълнение:
-
дневна издръжка и финансова помощ за пренастаняване,
-
информация за приложимите данъчни правила и правила за социална сигурност,
-
застрахователно покритие,
-
жилищно настаняване,
-
пътувания,
е)
практическите договорености:
-
медицински прегледи,
-
виза и разрешения за работа,
ж)
поверителността,
з)
към договора се прилагат разпоредби относно очакваното поведение от страна на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, в т.ч. морал и кодекс за поведение, и защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица, включително нулева търпимост по отношение на сексуалното насилие,
и)
дисциплинарната политика и прекратяването на статута на доброволец,
й)
механизмът за медиация за решаване на проблеми, оплаквания и решаване на спорове,
к)
отговорностите и политиките по отношение на управлението на сигурността и по отношение на здравето и безопасността,
л)
ученето и развитието:
-
обучение и въвеждане в длъжност,
-
отчет за мисията.
4. В случай на спор между приемащата или изпращащата организация и доброволец на ЕС за хуманитарна помощ той има право на ефективни правни средства за защита, в съответствие с националните разпоредби, приложими за изпращащата организация.
Член 17
Въвеждане в базата данни
След получаване на изричното съгласие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация въвежда данните за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ в базата данни, посочена в член 13 от Регламент (ЕС) № 375/2014 („базата данни“). Всяко обработване на лични данни във връзка с тази база данни трябва да се извършва в съответствие със стандарта за защита на данните, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014. За всяко обработване на лични данни, извършвано от Комисията във връзка с тази база данни, се прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 (2).
ГЛАВА 5
ПРОЦЕДУРИ ЗА ИЗПРАЩАНЕ НА ТЕРЕН И УПРАВЛЕНИЕ НА ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 18
Въвеждане в длъжност в държавата на изпращане
1. Приемащите организации гарантират, че всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ получават изчерпателно и подходящо въвеждане в длъжност в държавата на изпращане при пристигането си, което въвеждане обхваща най-малко следното:
а)
структурата и процесите на организация и управление, участващите в проекта екипи (включително служителя за управление на проекти, оперативния и техническия екип, служителя за управление на кризи, подкрепящите екипи, като например човешките ресурси и финансовия отдел), мястото/местата на провеждане на проекта и организационната мисия и цели във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
изчерпателна информация относно мисията, компетенциите и проектите на приемащата организация, участващите общности, оперативния контекст и очакванията относно крайните продукти и резултатите от възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и залегналата в основата им оценка на нуждите,
в)
съответната местна правна рамка, приложима за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ,
г)
задължителна информация относно сигурността в конкретния контекст, както и относно здравето и безопасността, както е предвидено в членове 28 и 30,
д)
системата и процедурата за надзор и управление на изпълнението на дейностите, както и съществуващите механизми за подкрепа, включително наставничеството и другите видове подкрепа, съгласно предвиденото в членове 19, 20 и 21,
е)
информация относно културата в държавата, региона и населеното място на изпращане, включително насоки за подходящото поведение,
ж)
процеса на извършване на отчет за мисията в държавата на изпращане съгласно предвиденото в член 23.
2. Приемащата организация гарантира, че цялата информация, предоставена по време на процеса на въвеждане в длъжност в държавата на изпращане, е прочетена и разбрана от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и че е лесно достъпна през целия период на неговото участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 19
Надзор и управление на изпълнението на дейностите
1. Изпращащата и приемащата организация създават съвместно система за управление на изпълнението на дейностите, основана на целите за ефективност, очакваните крайни продукти и резултати, с цел измерване на напредъка и на качеството на работата на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ спрямо възложените му задачи.
2. В процедурата за управление на изпълнението на дейностите се определят съответните роли и отговорности на изпращащата и приемащата организация във връзка с надзора на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
3. По време на въвеждането в длъжност изпращащата и приемащата организация определят, заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, неговите цели във връзка с изпълнението и му предоставят възможност да коментира елементите във възложените задачи, които позволяват гъвкавост.
4. Приемащата организация определя прекия ръководител, отговарящ за надзора на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, с когото той провежда срещи за надзор с разумна и практична честота.
5. Когато е целесъобразно, в зависимост от продължителността на мисията, изпращащата организация и прекият ръководител от приемащата организация извършват заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ съвместен междинен преглед на изпълнението на дейностите, за да оценят официално процеса на интеграция и напредъка по отношение на целите и да внесат корекции в целите, възложените задачи и плана за обучение и развитие.
6. Когато при междинния преглед се установи, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ показва слаби резултати по отношение на някоя от общите или специфичните компетентности, приемащата организация, със съгласието на изпращащата организация, може да вземе решение да преустанови преждевременно работата на доброволеца в държавата на изпращане. Те трябва да са в състояние да обяснят и обосноват, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
7. Изпращащата организация и прекият ръководител от приемащата организация извършат заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ окончателен преглед на изпълнението на дейностите с цел в края на мисията да се оценят постиженията на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ спрямо целите, предвидени във възложените задачи и плана за обучение и развитие.
8. Резултатите от прегледа на изпълнението се включват в плана за обучение и развитие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
9. Изпращащата организация съхранява записи от прегледа на изпълнението на дейностите в съответствие със стандартите за защита на данните, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и изпраща в базата данни потвърждение за успешното приключване на мисията, а ако тя не е приключила успешно - причините за това.
Член 20
Постоянна подкрепа от страна на изпращащата организация
1. Преди изпращането на терен изпращащата организация определя лице за контакт, което е на разположение през цялото изпращане на терен и което има редовни контакти с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ с цел:
а)
подкрепа при настаняването и прехода на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ,
б)
предоставяне на необходимата допълнителна подкрепа за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и приемащата организация,
в)
участие в междинния и окончателния преглед и в други срещи, ако е необходимо, както и
г)
осигуряване на подкрепа за посредничество в случай на несъгласие между приемащата организация и доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Ако определеното лице за контакт вече не е в състояние да изпълнява тази роля по време на работата на терен на доброволеца, възможно най-бързо се предвижда заместник с цел осигуряване на непрекъснатост на подкрепата.
Член 21
Наставничество
1. Приемащата организация определя един или повече наставници за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, които да предоставят подкрепа в области, като:
а)
развитието на професионалните умения и подобряването на ефективността и знанията,
б)
културната интеграция и аклиматизацията,
в)
даването на напътствия във връзка с възложените задачи, както и
г)
справянето с психо-социалните въпроси.
2. Определените наставници имат достъп до плана за обучение и развитие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и до възложените му задачи и основават своята подкрепа на този план и тези задачи. Наставниците се срещат редовно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, за да обсъдят неговия напредък и да съдействат за решаването на всички въпроси, свързани с мисията, и лични въпроси.
3. При наставничеството се вземат предвид местните реалности и когато е възможно, то е подходящо и за местните доброволци.
4. Изпращащата организация улеснява предоставянето на наставничество, като работи в партньорство с приемащата организация за предоставяне на подкрепа за анализ, подкрепа за обучение и друга подкрепа за изграждане на капацитет и като установява в собствените си структури и мрежи определените лица, които притежават подходящи и допълнителни умения, в случай че на място липсват подходящи умения.
5. Когато е целесъобразно, може да се предвиди наставничество от разстояние, по-конкретно като се използва мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 22
Условия на труд
1. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ разполагат с подходящи условия на труд, за да могат да изпълняват добре работата си на място и за да се гарантират тяхното благополучие, мотивация, здраве и безопасност. Тези условия трябва да отговарят на съответните разпоредби от Директива 89/391/ЕО (3) и Директива 2003/88/ЕО (4).
2. Изпращащата и приемащата организация работят съвместно за определянето на подходящи условия на труд въз основа на местните и националните оперативни условия.
3. Приемащата организация осигурява необходимата информация и предлага условия на труд, чиято пригодност и целесъобразност се оценяват от изпращащата организация, за да се осигури съгласуваност със задължението за полагане на грижа и с общите политики и практики на изпращащата организация.
4. Изпращащата и приемащата организация гарантират съвместно, че рисковете за сигурността и здравето и безопасността са предотвратени, управлявани и смекчени и че предложените условия на труд са в съответствие с договорените процедури за сигурността и за здравето и безопасността, посочени в членове 28, 29 и 30, и че отговарят на изискванията за работното време, отпуските, минималните дневни и седмични периоди за почивка и работното пространство, посочени в точка 3 от приложение I.
Член 23
Подкрепа след приключването на мисията и подкрепа след завръщането
1. Изпращащата и приемащата организация вземат съвместно решение относно съдържанието и процеса във връзка с отчета за мисията, който е предвиден за всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, включително за тези, които се завръщат преждевременно.
2. Приемащата организация провежда с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ индивидуална или групова среща за отчет за мисията, включително окончателния преглед на изпълнението на дейностите, посочен в член 19, параграф 7, и когато е уместно, предаване на проекта на екипа и на партньорите, които ще продължат дейностите, извършвани от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, с цел да се осигурят трайност и последователност.
3. Изпращащата организация своевременно провежда със завърналия се доброволец на ЕС за хуманитарна помощ индивидуална или групова среща за отчет за мисията, както и срещи за отчети за мисията по оперативни въпроси или по проекта въз основа на обратната информация от приемащата организация и приключването на плана за учене и развитие.
4. Изпращащата организация съдейства за извършването на медицински преглед след завръщането на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и предлага сесия(и) за отчет за мисията по психо-социални въпроси и съвети, в които доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ може да участва по желание.
5. Изпращащата и приемащата организация насочват доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ към възможности да остане ангажиран с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданство, включително популяризирането на мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и участието в нея.
6. Изпращащата организация приканва завърналите се доброволци на ЕС за хуманитарна помощ да предоставят конструктивна обратна информация относно инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително като обяснят как техният принос може да спомогне за бъдещи мисии.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ЗА ЗАСТРАХОВАНЕТО И УСЛОВИЯТА НА ЖИВОТ
Член 24
Застрахователно покритие
1. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ са обхванати от цялостна застрахователна полица, изготвена специално, за да ги застрахова през цялото време на работата им на терен в трети държави и през определени периоди преди и след това.
2. Застрахователното покритие е за целия свят и 24 часа в денонощието. То започва от деня, в който доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ напусне дома си, за да замине за третата държава, в която е изпратен, до деня, в който доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ напусне третата държава, в която е изпратен, за да се завърне, и пристигне у дома си (първи период на покритие).
3. Застрахователното покритие за повече от 12 седмици се удължава с още 8 седмици, след като доброволецът се е завърнал в родната си страна, с цел покриване на последващо медицинско лечение за заболявания и увреждания, настъпили по време на първия период на покритие.
4. Покритието се прилага за всички дейности, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, както и за частните дейности на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ през първия период на покритие.
5. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ се ползват от 100 % покритие (цялостно покритие) за следното:
а)
медицински и зъболекарски грижи,
б)
бременност и раждане,
в)
злополука,
г)
репатриране,
д)
животозастраховане,
е)
постоянни и временни увреждания или нетрудоспособност,
ж)
отговорност за щети, нанесени на трети страни,
з)
загуба или кражба на документи, билети за пътуване и лични вещи,
и)
допълнително съдействие.
6. С цел да се гарантират равното третиране и включването на всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, Комисията може да сключва договори с един или няколко доставчици на застрахователни услуги посредством процедура за възлагане на обществена поръчка.
Член 25
Дневна издръжка и финансова помощ за пренастаняване
1. Изпращащата организация предоставя дневна издръжка на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ в качеството им на незаети лица под формата на еднократни плащания, които се извършват в подходящо време и на редовни вноски.
2. Еднократните плащания за дневна издръжка се основават на потребителска кошница, обхващаща редовните разходи на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ за следните стоки:
а)
храна,
б)
лични принадлежности и стоки за бита,
в)
дрехи,
г)
обществен транспорт и транспорт в страната,
д)
други разходи, считани за необходими, за да се гарантират подходящ стандарт на живот и участие в местното общество (могат да се добавят максимум 20 % от общата сума за стоките, изброени в букви от а) до г), за да се включат и други разходи, като например развлекателни дейности, фризьорски услуги, вестници и канцеларски материали).
е)
допълнителна сума за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, пребиваващи в райони с индекс над средния за страната (максимум 10 % за стоките, изброени в букви а) до г).
3. Разходите за жилищно настаняване не следва да са част от еднократните суми за дневна издръжка.
4. Комисията публикува информация относно еднократните суми за дневна издръжка за страните, в които заминават да работят доброволците, на базата на индекси за страните. Разходите за специалните нужди, свързани с увреждане или с други надлежно обосновани извънредни обстоятелства, могат да се възстановяват в допълнение към плащанията за дневна издръжка.
5. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се информират своевременно за евентуалните промени на индексите и ставките за дневна издръжка, които ги засягат по време на мисията, по-специално в страните с високи проценти на инфлация или на дефлация.
6. След успешното приключване на изпращането на терен изпращащата организация предоставя на завърналите се доброволци на ЕС за хуманитарна помощ редовно индексирана финансова помощ за пренастаняване в размер на 100 EUR месечно, в зависимост от продължителността на изпращането им на терен.
Член 26
Жилищно настаняване
1. Изпращащата организация гарантира, че приемащата организация предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ подходящо жилищно настаняване на разумна цена в местния контекст.
2. Изпращащата и приемащата организация гарантират съвместно, че рисковете за сигурността и за здравето и безопасността са предотвратени, управлявани и смекчени и че предложеното жилище е в съответствие с договорените процедури за сигурността и за здравето и безопасността, посочени в членове 28, 29 и 30, и че изпълнява изискванията, посочени в точка 4 от приложение I.
3. Разходите за жилищно настаняване, отопление и други пряко свързани разходи се поемат пряко от приемащата организация, когато това е възможно. Приемащата организация поема договорните отношения със собствениците на жилището и предприема всички необходими стъпки за информиране на домакините и наемодателите относно инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 27
Пътни разходи и други свързани разходи
1. Изпращащата организация организира пътуването на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ до и от мястото на изпращане на терен, включително в случаите на преждевременно завръщане, и поема пътните разходи.
2. По искане на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация организира и поема разходите за допълнителни пътувания за връщане в следните случаи:
а)
домашен отпуск за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, чийто период на изпращане на терен надхвърля 18 месеца,
б)
родителски отпуск за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които имат едно или повече зависими деца под 12-годишна възраст, ако периодът на изпращане на терен надхвърля 6 месеца,
в)
специален отпуск в случай на погребение или медицински удостоверено сериозно заболяване на възходящ или низходящ пряк роднина, съпруг(а) или регистриран партньор, брат или сестра.
3. Пътните разходи могат да се основават на действителните разходи за икономична или втора класа или да се възстановяват под формата на еднократни суми, определени въз основа на разумна методика за изчисляване на разстоянието.
4. Изпращащата организация осигурява информация и логистична подкрепа за получаването на виза за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, а приемащата организация помага в процеса на получаване на виза, ако е необходимо. Изпращащата организация покрива разходите, свързани с получаването на виза, включително необходимите пътни разноски.
ГЛАВА 7
ПРОЦЕДУРИ ЗА ГАРАНТИРАНЕ НА ЗАДЪЛЖЕНИЕ ЗА ПОЛАГАНЕ НА ГРИЖА, БЕЗОПАСНОСТ И СИГУРНОСТ
Член 28
Управление на сигурността и оценка на риска
1. Изпращащата организация разполага с организационна политика за сигурността и с процедури за оценка на риска, които са подходящи и приложими за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и, когато е необходимо, се адаптират.
2. Въз основа на организационната политика за сигурността на изпращащата организация изпращащата и приемащата организация разработват съвместно план за управление на сигурността и за евакуация за дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Като минимум тези планове съответстват на изискванията, посочени в точка 5 от приложение I.
3. Изпращащата и приемащата организация разработват съвместно писмена оценка на рисковете по отношение на сигурността, пътуването и здравето в държавата на изпращане. Като минимум тези оценки съответстват на изискванията, посочени в точка 6 от приложение I.
4. Оценката на риска, посочена в параграф 3, се преразглежда и актуализира толкова често, колкото го изисква контекстът и поне преди изпращането на терен на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Когато оценката на риска води до заключението, че изпращането на терен ще се проведе в условията на международен или местен въоръжен конфликт или при заплаха от такъв конфликт, изпращането на терен не се предвижда или се отменя, в случай че вече е бил избран доброволец на ЕС за хуманитарна помощ.
5. Изискванията във връзка с осведомеността относно сигурността и подходящото поведение във връзка с управлението на риска и сигурността се включват в описанието на възложените задачи и в процеса на набиране на доброволци.
6. Изпращащата организация уведомява съответните национални органи на държавите членки и на другите участващи държави в съответствие с член 23 от Регламент (ЕС) № 375/2014, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ. Преди изпращането на терен изпращащата организация, която изпраща доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, които не са граждани на Съюза, проверява правилата за консулска закрила, предоставяна от държавата, чийто гражданин е доброволецът, или друга държава.
7. Изпращащата и приемащата организация гарантират, че цялата информация за процедурите за сигурността и безопасността се предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и се разбира от него. По време на въвеждането в длъжност преди заминаването и в рамките на 24 часа след пристигането в държавата на изпращане се предоставя съобразена с контекста информация, свързана със сигурността. Тя трябва да включва резултатите от оценката на риска, плана за евакуация и за управление на сигурността, включително докладването за инциденти, свързани със сигурността, процедурите за евакуация и за репатриране, йерархията на комуникацията, служителят(ите) за връзка относно управлението на кризи и данните за посолствата, полицейските и противопожарните служби и болниците.
8. Изпращащата организация гарантира, че доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са покрити, като минимум, от застраховката, предвидена в член 24.
9. В допълнение към задължителното обучение по сигурност в контекста на програмата за обучение, изпращащата организация предоставя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ всякакво друго подходящо обучение, свързано със сигурността, което предоставя и на своя международен персонал.
10. При подписването на договора, посочен в член 16, параграф 2, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ потвърждават, че са осведомени за процедурите за управление на сигурността и че ще ги спазват, включително задължението да се информират за актуалната ситуация, свързана със сигурността, да носят лична отговорност по отношение на управлението на собствената си сигурност и на сигурността на други лица и на организацията, както и да се въздържат от поемането на рискове. Изпращащата и приемащата организация осведомяват доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно последствията от всяко нарушение на процедурите за сигурност, особено тези, водещи до преждевременно принудително прекратяване на работата му.
11. Изпращащата организация препоръчва на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да се регистрират в посолството или консулството на държавата, на която са граждани, при пристигането си в държавата на изпращане и ги информира за възможността да отправят искане за консулска помощ. Ако държавата, на която е гражданин доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ, няма консулско представителство в държавата на изпращане, изпращащата организация препоръчва на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са граждани на Съюза, да се регистрират в консулство или посолство на друга държава членка и ги информира за възможността да отправят искане за консулско съдействие от него.
12. Въз основа на актуализирана информация от приемащата организация, изпращащата и приемащата организация редовно актуализират плана за евакуация, за да се гарантира, че той съответства на оперативната среда по всяко време. Резултатът от оценката на риска дава информация относно честотата, с която се преразглежда планът, и приемащата организация използва предходни данни и текущи актуализации, за да го коригира, ако е необходимо. Планът за евакуация се съхранява на място, което е лесно достъпно за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
13. Приемащата организация гарантира, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ получава актуализирана информация за всяка промяна в оперативната среда и произтичащата от това промяна на която и да е от процедурите и протоколите за сигурността.
14. Приемащата организация е осведомена за местоположението на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и за телефонния номер за връзка с него по всяко време, включително когато е в отпуск.
Член 29
Процедури в случай на произшествие или евакуация
1. В случай на нарушаване на сигурността доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ се информира възможно най-бързо. В зависимост от сериозността на инцидента и действащите процедури в изпращащата и приемащата организация тази информация може да се предоставя от прекия ръководител или от наставника от приемащата организация, или от служителя, отговарящ за управлението на кризи в изпращащата организация, и може да включва професионална психологическа подкрепа.
2. В случай на евакуация се следва планът за евакуация и за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ се полагат грижи през цялото време, като се следват, когато е целесъобразно, процедурите, въведени в консулствата и посолствата, където доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ е регистриран в съответствие с член 28, параграф 11.
3. След завръщането на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация се свързва с тях и гарантира, че те са обект на подходящи последващи действия, включително отчет за мисията и психологическа и медицинска подкрепа.
4. Сигурността се включва в рамката за мониторинг и оценка на изпращащата и приемащата организация и изводите от инцидентите, свързани със сигурността, се използват при прегледа на проекта и мерките за подобряване.
Член 30
Здраве и безопасност
1. Изпращащата организация разполага с организационна политика за здравето и безопасността, която е подходяща и приложима за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и когато е необходимо, се адаптира, включително с насоки за:
а)
личното здраве, като физическото здраве (предотвратяване на болести, съвети, свързани с храненето и съня, осведоменост за рисковете по отношение на опасностите, свързани с климата и географското местоположение, достъп до лечение);
б)
психичното здраве (съвети за баланс между професионалния и личния живот, управление на стреса, механизми за справяне и методи за релаксация, лица за контакт за психо-социална подкрепа).
2. Въз основа на организационната политика за здравето и безопасността на изпращащата организация изпращащата и приемащата организация разработват съвместно всеобхватен набор от политики и насоки за здравето и безопасността, за да изпълнят задълженията си за полагане на грижа и за да гарантират физическото и психическото здраве на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Като част от оценката на риска, посочена в член 28, параграф 3, и преди определянето на възложените задачи изпращащата и приемащата организация съвместно оценяват дали работата гарантира безопасни и сигурни условия на труд и живот за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ въз основа на показателите, посочени в точка 7 от приложение I.
4. Изпращащата организация гарантира, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ е покрит, като минимум, от пълна медицинска застраховка и застраховка за пътуване съгласно член 24.
5. По време на въвеждането в длъжност изпращащата организация информира доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно политиките и насоките за здравето и безопасността, посочени в параграфи 1 и 2, включително за болестите, първата помощ, поддръжката за всички места на провеждане на мисията, поддръжката на превозните средства и оборудването, работните места, съвместяването на професионалния и личния живот, инцидентите, свързани със здравето и сигурността, процедурата за медицинска евакуация.
6. Изпращащата организация гарантира, че преди заминаването доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ преминава през пълен медицински преглед, и предоставя препоръчваните лекарствени средства и ваксини срещу рисковете в страната на изпращане, както и оборудване, като например комплекти за оказване на първа помощ и против ухапвания от комари.
7. Приемащата организация гарантира, че задължението за полагане на грижа е включено в ежедневното управление на доброволците, и по време на въвеждането в длъжност предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ:
а)
актуална информация за местните ресурси, свързани със здравето и безопасността, като например данните за контакт на лекари, болници, парамедицински услуги;
б)
насоки за местните обичаи и норми, като част от предоставяната на място информация с цел ограничаване на рисковете по отношение на безопасността и улесняване на интеграцията.
8. Изпращащата организация улеснява организирането на медицински преглед след завръщането на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и предлага сесия(и) за отчет за мисията по психо-социални въпроси или съвети като част от процеса, свързан с отчета за мисията. Изпращащата и приемащата организация насърчават използването на мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ като алтернативен механизъм за подкрепа преди, по време на и след изпращането на терен.
ГЛАВА 8
ПРОЦЕДУРИ ЗА МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА НА ИНДИВИДУАЛНИТЕ РЕЗУЛТАТИ ОТ ДЕЙНОСТТА НА ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 31
Мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на процедурата за надзор и управление на изпълнението на дейностите, посочена в член 19, изпращащата и приемащата организация извършват мониторинг и оценка на индивидуалните резултати на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като измерват напредъка, постиженията и резултатите във връзка с възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и неговите цели.
2. Мониторингът и оценката на индивидуалните резултати на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ е непрекъснат процес по време на целия период на работа, като се провеждат специфични прегледи най-малкото на следните етапи:
а)
в края на стажа, посочен в член 14, ако се провежда такъв стаж,
б)
по време на окончателния преглед на изпълнението на дейностите, посочен в член 19, и когато се счита, че е необходимо извършването на междинен преглед,
в)
по време на представянето на отчета за мисията, посочен в член 23.
3. Изпращащата и приемащата организация предоставят данни, които показват до каква степен индивидуалните резултати на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ допринасят - на равнището на крайните резултати и на въздействието - за постигането на целите на проекта и на инициативата като цяло, като се вземат под внимание показателите, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Данните съдържат записи за качеството на крайните продукти и резултатите от работата на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, които следва да бъдат анонимни и да са на разположение за извършването на оценка. Тези данни се обработват в съответствие със стандартите за защита на личните данни, посочени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
4. Изпращащите организации предоставят подкрепа за изграждане на капацитет на приемащите организации за измерване на напредъка, крайните продукти и резултатите във връзка с възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и неговите цели.
ГЛАВА 9
МЕХАНИЗЪМ ЗА СЕРТИФИЦИРАНЕ НА ИЗПРАЩАЩИ И ПРИЕМАЩИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 32
Механизъм за сертифициране на приемащи организации
1. Приемащите организации, които желаят да бъдат сертифицирани, предоставят обективна и вярна самооценка в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение III, като оценяват своите съществуващи политики и практики спрямо изискванията, свързани със стандартите и процедурите по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, посочени в настоящия регламент и в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
2. В самооценката приемащата организация оповестява всички пропуски и области, налагащи подобрение, за които може да е нужно да се изгради капацитет, за да се постигне на пълно съответствие.
3. Заедно със самооценката приемащата организация предоставя три референции в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение III, с цел предоставяне на изчерпателна информация относно всички изисквания във връзка със стандартите и процедурите, засягащи кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ. Референциите са от най-малко две от следните групи заинтересовани страни:
а)
сертифицирана изпращаща или приемаща организация, с която кандидатстващата приемаща организация вече е имала или предвижда да създаде партньорство за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
партньор на Комисията в областта на хуманитарната помощ, за когото е в сила рамково (партньорско) споразумение и с когото кандидатстващата приемаща организация е работила успешно по проект за предоставяне на хуманитарна помощ,
в)
съответна международна организация или организация с нестопанска цел или публичноправен орган с граждански характер, с които кандидатстващата приемаща организация е работила успешно по проект за предоставяне на хуманитарна помощ,
г)
организация за акредитиране или одит, която е сертифицирала кандидатстващата приемаща организация в области от значение за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като в този случай се предоставят съответните документи за акредитацията или одита.
4. Попълнената самооценка се подписва от лицето, упълномощено да представлява приемащата организация и правно обвързвано с нея, и се изпраща на Комисията заедно с документите, посочени в параграф 3.
5. Въз основа на самооценката и на референциите Комисията прави оценка на кандидатурата и може да вземе едно от следните решения:
а)
да предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата приемаща организация се оценява като напълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите,
б)
да не предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата приемаща организация се оценява като ненапълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите.
6. В срок от шест месеца след получаването на кандидатурата Комисията информира кандидатстващата приемаща организация относно резултата от сертифицирането, като посочва също така възможности за подкрепа за изграждане на капацитет, ако е необходима, с оглед на повторно подаване на кандидатура. В случай че се установят потребности, които трябва да се удовлетворят въз основа на стратегия за изграждане на капацитет, която да бъде представена от кандидатстващата приемаща организация, тази организация е допустима и се ползва с предимство за получаване на подкрепа за изграждане на капацитет.
Член 33
Механизъм за сертифициране на изпращащи организации
1. Изпращащите организации, които желаят да бъдат сертифицирани, предоставят обективна и вярна самооценка в съответствие с изискванията, посочени в точка 2 от приложение III, като оценяват своите съществуващи политики и практики спрямо изискванията във връзка със стандартите и процедурите, засягащи кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
2. В самооценката, основана на доказателства, изпращащата организация оповестява всички пропуски и области, налагащи подобрение, за които може да е нужна техническа подкрепа, за да се постигне пълно съответствие. Тя включва също така извадка от доказателства и начини за проверка на това, че се изпълняват политиките и практиките, посочени във всяко от изискванията във връзка с стандартите и процедурите, особено що се отнася до доброволците.
3. Попълнената основана на доказателства самооценка се подписва от лицето, което е упълномощено да представлява изпращащата организация и е правно обвързано с нея, и се изпраща на Комисията заедно с придружаващите документи, посочени в параграф 2.
4. На база на основаната на доказателства самооценка и на предоставените придружаващи документи Комисията прави оценка на кандидатурата и може да вземе едно от следните решения:
а)
да предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата изпращаща организация се оценява като напълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите;
б)
да не предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата изпращаща организация се оценява като ненапълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите.
5. В срок от шест месеца след получаването на кандидатурата Комисията информира кандидатстващата изпращаща организация относно резултатите от сертифицирането, като посочва също така възможности за техническа подкрепа, ако е необходима, с оглед на повторно подаване на кандидатура. В случай че се установят потребности, които трябва да се удовлетворят въз основа на стратегия за техническа подкрепа, която да бъде предоставена от изпращащата организация, тази организация е допустима и се ползва с предимство за получаване на техническа подкрепа.
Член 34
Средства за правна защита
1. В решенията на Комисията да не предостави сертификация и да отхвърли кандидатурата се посочва, че кандидатстващата организация, чиято кандидатура е отхвърлена, може да кандидатства отново едва след изтичането на дванадесетмесечен период, започващ от датата на получаване от кандидата на решението за отхвърляне. В решенията се уточняват също така наличните средства за правна защита срещу тези решения.
2. По силата на членове 256 и 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Общият съд е компетентен да се произнася по актовете на Европейската комисия, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети страни. В съответствие с членове 256, 268 и 340 от ДФЕС Общият съд е компетентен също така по споровете, свързани с обезщетения за вреди, причинени от Европейската комисия в случай на извъндоговорна отговорност.
Член 35
Финансова жизненоспособност и организационен капацитет на организациите
Оценката на финансовата жизнеспособност и организационния капацитет на сертифицираните изпращащи и приемащи организации е извън обхвата на процедурата по сертифициране. Като предварително условие за получаване на финансова помощ от Съюза тази жизнеспособност и този капацитет се оценяват на етапа на процеса на подаване на кандидатури в резултат на покана за представяне на предложения.
Член 36
Валидност на сертификацията и редовни проверки
1. Сертифицираните изпращащи и приемащи организации преминават през повторно сертифициране три години след получаването на решението на Комисията за предоставяне на сертификация или по всяко време в случай на съществени изменения в стандартите или процедурите, свързани със съответните въпроси.
2. В рамките на срока на валидност на сертификацията може да се изиска, когато е необходимо, сертифицираните изпращащи и приемащи организации да преминат редовни проверки, които се извършват от Комисията.
3. Сертифицираните изпращащи и приемащи организации информират незабавно Комисията за всяка промяна в своето правно, финансово, техническо или организационно състояние, която може да постави под въпрос спазването от тяхна страна на стандартите и процедурите или може да породи конфликт на интереси. Те също така уведомяват Комисията за всяка промяна в своето име, адрес или правен представител.
Член 37
Спиране или прекратяване на сертификацията
1. Въз основа на информацията, получена от сертифицираните изпращащи или приемащи организации, включително от редовните проверки, посочени в член 36, параграф 2, или на информацията, получена чрез други средства, Комисията може да прецени, че сертифицираната изпращаща или приемаща организация вече не изпълнява един или повече от изброените стандарти или процедури. В такива случаи Комисията може да предприеме подходящи действия, включително спирането или прекратяването на сертификацията, в съответствие с процедурата, посочена в точка 3 от приложение III.
2. Изпращащата или приемаща организация, чиято сертификация е спряна или прекратена, не може да изпраща на терен или да приема доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, считано от датата на спирането или прекратяването, и не отговаря на условията за получаване на финансово подпомагане от Съюза за тази цел.
3. С оглед на причините за спирането или прекратяването на сертификацията, по-специално безопасността и сигурността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, Комисията може да поиска репатриране на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени на терен в момента на спирането или прекратяването.
4. Изпращащата или приемаща организация няма право да предявява искане за компенсация поради спиране или прекратяване на сертификацията.
Член 38
Отговорност за вреди
Комисията не носи отговорност за загуби или вреди, причинени или претърпени от изпращащата или приемаща организация, или от трети страни, вследствие на сертифицирания статут на изпращащата или приемаща организация.
ГЛАВА 10
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 39
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 ноември 2014 година.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1244/2014
оd 20. studenoga 2014.
o utvrđivanju pravila za provedbu Uredbe (EU) br. 375/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o osnivanju Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć (inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 375/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o osnivanju Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć (inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a) (1), a posebno njezin članak 9. stavak 3., članak 10. stavak 1. i članak 12. stavak 6.,
budući da:
(1)
U skladu s Uredbom (EU) br. 375/2014, Komisija bi trebala uspostaviti standarde i postupke koji obuhvaćaju neophodne uvjete, načine postupanja i zahtjeve koje trebaju primjenjivati organizacije primateljice i pošiljateljice kad utvrđuju, odabiru, pripremaju, upravljaju i upućuju kandidate za volontere i volontere za humanitarnu pomoć EU-a radi podrške humanitarnoj pomoći u trećim zemljama. Uredbom (EU) br. 375/2014 predviđeno je da se te standarde donosi delegiranim aktima, a postupke provedbenim aktima.
(2)
Sve dionike inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući same volontere te organizacije pošiljateljice i primateljice trebalo bi potaknuti da promiču osjećaj pripadnosti inicijativi.
(3)
Važno je da se kandidate za volontere utvrdi i odabere u okviru nediskriminirajućeg, poštenog i transparentnog postupka, temeljenog na partnerstvu između organizacija pošiljateljica i primateljica i usklađenog sa stvarnim potrebama koje izražavaju organizacije primateljice na lokalnoj razini.
(4)
Organizacije pošiljateljice i primateljice trebale bi temeljitim uvodom izbjeći nesporazume o ulogama i očekivanjima te omogućiti volonterima primjerenu praktičnu pripremu za upućivanje. Time bi se stvorili temelji za povjerenje i prihvaćanje unutar zajednica primateljica, uzimajući pritom potpuno u obzir odgovarajuće kulturne osjetljivosti.
(5)
Obuka je ključni dio pripreme prije upućivanja koji bi trebalo ponuditi svim kandidatima za volontere u obliku strukturiranog programa obveznih i izbornih tečajeva. Osim toga, mlađim stručnjacima trebalo bi prema potrebi stažiranjem omogućiti daljnji razvoj njihovih kompetencija i stjecanje novog specifičnog znanja i vještina u području humanitarne pomoći. To bi posebno trebalo uzeti u obzir pri aktivnostima i u kontekstu organizacija pošiljateljica i primateljica.
(6)
Organizacije pošiljateljice i primateljice trebale bi uspostaviti prikladan sustav nadzora i upravljanja. One bi trebale zajednički nadzirati i ocjenjivati rad i rezultate volontera za humanitarnu pomoć EU-a te davati povratne informacije o njihovim zadacima i ciljevima. To će pridonijeti poboljšanju odgovornosti inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
(7)
Mentorstvom bi trebalo nadopuniti nadzor i upravljanje te pružiti volonterima za humanitarnu pomoć EU-a dodatnu podršku prije, tijekom i nakon upućivanja.
(8)
Za vrijeme upućivanja u trećim zemljama trebalo bi uspostaviti kanal za kontinuiranu komunikaciju i dodatnu podršku iz organizacije pošiljateljice. Svi volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebali bi dobiti izvješće i podršku na kraju upućivanja.
(9)
Potrebno je osigurati primjerene radne i životne uvjete kako bi se volonterima za humanitarnu pomoć EU-a omogućilo da obavljaju svoje zadatke u sigurnim i higijenskim uvjetima, zadovoljavaju svoje osnovne potrebe, a da pritom sami ne oskudijevaju i da budu vjerni skromnom, nerastrošnom životnom stilu volontera. Dnevnice i ostala plaćanja dodijeljena volonterima za humanitarnu pomoć EU-a ne smatraju se plaćom za redovno zaposlenje. Iznose tih plaćanja ne bi trebalo određivati prema profesionalnom iskustvu, stručnosti ili rezultatima zadatka volontera; njihova je jedina svrha pokrivanje troškova života tijekom upućivanja. Kako bi se osigurala visoka i jednaka razina zaštite, svi volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebali bi biti pokriveni sveobuhvatnom policom osiguranja koja je posebno osmišljena u cilju njihove zaštite tijekom cijelog trajanja upućivanja u trećim zemljama i bilo kojeg odgovarajućeg razdoblja prije i poslije.
(10)
Obveza pažnje od presudne je važnosti i spada u zajedničku odgovornost. Organizacije pošiljateljice i primateljice trebale bi se koliko god je to moguće brinuti o zdravlju, sigurnosti, zaštiti i dobrobiti volontera za humanitarnu pomoć EU-a i razvijati primjerene sigurnosne, zaštitne i zdravstvene postupke. S druge strane, volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebali bi učiniti sve što mogu kako bi na radnom mjestu osigurali zdravlje, sigurnost i zaštitu sebe i drugih osoba.
(11)
Praćenje i ocjenjivanje pojedinačnog rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a trebali bi biti postupak koji traje tijekom cijelog upućivanja. On bi se trebao temeljiti na sustavu upravljanja nadzorom i radnom uspješnošću te davati podatke o tome u kojoj mjeri pojedinačni rad volontera za humanitarnu pomoć EU-a, gledano prema rezultatima i učincima, pridonosi ciljevima projekta i cjelokupne inicijative.
(12)
Potreban je pouzdan mehanizam ovjere kako bi se osiguralo da su organizacije pošiljateljice i primateljice u skladu sa standardima utvrđenima Delegiranom uredbom Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014 i postupcima utvrđenima u ovoj Uredbi. Takav mehanizam ovjere trebao bi se temeljiti na načelima pojednostavnjenja i nepreklapanja, razlikovanja između organizacija pošiljateljica i primateljica, ekonomičnosti, transparentnosti i nepristranosti, poticanja raznolikosti i pristupačnosti.
(13)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora uspostavljenog člankom 26. Uredbe (EU) br. 375/2014.
(14)
Kako bi se osigurala pravodobna provedba inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, ova Uredba treba hitno stupiti na snagu jer na temelju njezinih odredaba provedbene organizacije upućuju volontere za humanitarnu pomoć EU-a u treće zemlje,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE 1.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju pravila za provedbu Uredbe (EU) br. 375/2014 s obzirom na sljedeća pitanja navedena u njezinu članku 9. stavku 3., članku 10. stavku 1. i članku 12. stavku 6.:
(a)
postupke koje treba pratiti pri utvrđivanju, odabiru i neophodnoj pripremi prije upućivanja kandidata za volontere, uključujući prema potrebi stažiranja;
(b)
načine postupanja za program obuke i postupak za ocjenu spremnosti kandidata za volontere za upućivanje;
(c)
odredbe o upućivanju volontera i upravljanju volonterima za humanitarnu pomoć EU-a u trećim zemljama, uključujući među ostalim nadzor na terenu, kontinuiranu potporu putem podučavanja, mentorstvo, dodatnu obuku, neophodne radne uvjete i potporu nakon upućivanja;
(d)
odredbu o pokrivanju osiguranja i životnim uvjetima volontera, uključujući pokrivanje dnevnica, smještaja, putovanja i ostalih odgovarajućih troškova;
(e)
postupke koje treba pratiti prije, tijekom i nakon upućivanja kako bi se osigurale obveza pažnje i odgovarajuće sigurnosne i zaštitne mjere, uključujući protokole evakuacije zbog zdravstvenih razloga i sigurnosne planove koji obuhvaćaju hitnu evakuaciju iz trećih zemalja, uključujući neophodne postupke za vezu s nacionalnim tijelima;
(f)
postupke nadziranja i ocjenjivanja pojedinačnog rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a;
(g)
mehanizam ovjere kojim se osigurava da su organizacije pošiljateljice u skladu sa standardima i postupcima iz članka 9. Uredbe (EU) br. 375/2014 te različit mehanizam ovjere za organizacije primateljice.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 3. Uredbe (EU) br. 375/2014 i definicije iz Delegirane uredbe Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014. Primjenjuju se i sljedeće definicije:
(a)
„kompetencijski okvir” znači okvir koji se primjenjuje u smislu značenja utvrđenog Delegiranom uredbom Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014;
(b)
„plan učenja i razvoja” znači plan koji se primjenjuje u smislu značenja utvrđenog Delegiranom uredbom Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014;
(c)
„voditelj obuke” znači osoba koju je angažirao pružatelj usluga obuke da održava jedan ili više modula obuke, pomaže pri simulacijskim vježbama na temelju poznatih situacija i ocjenjuje kompetencije kandidata za volontere;
(d)
„mentor” znači voditelj obuke kojeg je angažirao pružatelj usluga obuke i koji ima koordinacijsku ulogu pri ocjenjivanju je li kandidat za volontera prihvatljiv za upućivanje. On je odgovoran za skupinu kandidata za volontere. On koordinira ocjenjivanje njihovih kompetencija na temelju povratnih informacija od ostalih voditelja obuke i pojedinačno stupa u kontakt s kandidatima kako bi ih potaknuo da razmisle o samoocjeni i ocjeni voditelja obuke;
(e)
„mentorstvo” znači postupak neformalnog prijenosa znanja, društvenog kapitala i psihološke potpore bitnih za rad, karijeru i profesionalni razvoj. Mentorstvo obuhvaća neformalnu komunikaciju, obično izravnu i tijekom duljeg vremena, između osobe koju je organizacija primateljica na temelju njezina odgovarajućeg znanja, stručnosti i iskustva odabrala kao mentora, s jedne strane, i volontera za humanitarnu pomoć EU-a, s druge strane;
(f)
„izvješćivanje” znači postupak u okviru kojeg organizacije pošiljateljice i primateljice te volonter za humanitarnu pomoć EU-a dobivaju jasne informacije o rezultatima zadatka i postignućima volontera za humanitarnu pomoć EU-a, o preporukama ili saznanjima iz njihova iskustva, kapitalizaciji znanja, poukama i pozitivnom profesionalnom završetku upućivanja.
POGLAVLJE 2.
POSTUPCI ZA UTVRĐIVANJE I ODABIR KANDIDATA ZA VOLONTERE
Članak 3.
Postupak utvrđivanja i odabira
1. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno određuju postupak utvrđivanja i odabira. Definiraju se uloge, odgovornosti i postupci radi osiguravanja transparentnog, poštenog i učinkovitog postupka regrutacije prema standardima jednakog postupanja, jednakih mogućnosti i nediskriminacije utvrđenima u Delegiranoj uredbi Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014.
2. Postupak utvrđivanja i odabira temelji se na partnerstvu između organizacija pošiljateljica i primateljica i u okviru njega moguća je pravodobna i stalna komunikacija. Organizacija pošiljateljica osigurava dosljednu uključenost organizacije primateljice tijekom cijelog postupka regrutacije.
3. Dogovoreni postupak utvrđivanja i odabira primjenjuje se na sve faze postupka regrutacije.
4. Postupak utvrđivanja i odabira uključuje barem:
(a)
definiciju zadatka, profil kompetencija i kriterije odabira za volontere za humanitarnu pomoć EU-a kako je predviđeno člankom 4.;
(b)
objavu i prijavu kako je predviđeno člankom 5.;
(c)
ocjenu, širi popis kandidata i popis kandidata koji su ušli u uži izbor kako je predviđeno člankom 6.;
(d)
odabir kako je predviđeno člankom 7.
Članak 4.
Definicija zadatka, profil kompetencija i kriteriji odabira za volontere za humanitarnu pomoć EU-a
1. Na temelju ocjene potreba koja se provodi u skladu s Delegiranom uredbom Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014, organizacija primateljica predlaže, u skladu sa zahtjevima utvrđenima u točki 1. Priloga I., zadatak za volontera za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući fleksibilne elemente kako bi se uzeo u obzir doprinos kandidata nakon regrutacije.
2. Organizacija pošiljateljica pregledava zadatak i prema potrebi pomaže ga izmijeniti kako bi se osiguralo prikladno i realistično usklađivanje, vodeći računa o očekivanim kompetencijama volontera za humanitarnu pomoć EU-a te apsorpcijskim kapacitetima i potrebama organizacije primateljice.
3. Na temelju zadatka i kompetencijskog okvira organizacije pošiljateljice i primateljice definiraju kompetencijski okvir volontera za humanitarnu pomoć EU-a i kriterije za odabir s minimalnim uvjetima koji se primjenjuju tijekom postupka regrutacije. U kompetencijskom okviru navodi se i je li volonter stariji ili mlađi stručnjak i postoji li potreba za stažiranjem.
Članak 5.
Objava i prijava
1. Organizacija pošiljateljica odgovorna je za objavu upućivanja. Uz pomoć organizacije primateljice, ona povodom objave sastavlja informativni paket kako bi informirala o inicijativi i privukla kandidate za volontere.
2. Objava mora biti barem na engleskom jeziku, sastavljena jasno, konkretno i razumljivo i mora pružati informacije o volonterskome mjestu koje se nudi kandidatu za volontera u skladu s uvjetima utvrđenima u točki 2. Priloga I.
3. Ona se objavljuje najmanje mjesec dana na središnjoj platformi inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, a mogu se iskoristiti i dodatne promidžbene mogućnosti kako bi se kandidatima skrenula pozornost na središnju platformu. U valjano opravdanim slučajevima upućivanja kad je riječ o odgovoru na humanitarnu krizu, objava može biti objavljena kraće od mjesec dana, ali ne kraće od jednog tjedna.
4. Kandidati se prijavljuju pomoću standardiziranog obrasca za prijavu, uključujući strukturirani životopis. Kandidati također ispunjavaju standardizirani upitnik za samoocjenu kako bi ocijenili svoje kompetencije koje se traže u kompetencijskom okviru i svoju sposobnost prilagodbe zadatku te životnim i radnim uvjetima iz objave. U vezi s potonjima kandidati moraju dati svoju suglasnost.
Članak 6.
Ocjenjivanje, širi popis i popis kandidata koji su ušli u uži izbor
1. Organizacija pošiljateljica ocjenjuje kandidate na temelju podataka iz obrasca za prijavu i upitnika za samoocjenu, motivacijskog pisma za sudjelovanje u inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i, u slučaju posebnog upućivanja, ocjene njihove sposobnosti da pomoću pismenog testa, eseja ili sličnih testova analiziraju odgovarajuću situaciju humanitarne pomoći.
2. Na temelju ocjenjivanja, organizacija pošiljateljica dostavlja širi popis kandidata organizaciji primateljici radi zajedničkog dogovora o popisu kandidata koji su ušli u uži izbor i koje treba pozvati na razgovor.
3. Kandidati koji su ušli u uži izbor pozivaju se na strukturirani razgovor na temelju kompetencijskog okvira. Razgovor se može održati uživo ili, ako je moguće, pomoću telekomunikacijske tehnologije, uz sudjelovanje organizacije primateljice. Dodatne metode ocjenjivanja mogu uključivati centre za procjenu kandidata, grupne aktivnosti i simulacijske vježbe povezane s radom.
4. Organizacija pošiljateljica može po potrebi prije konačnog odabira provjeriti osobne i profesionalne preporuke. Kandidate se u objavi obavješćuje o početku postupka provjere.
Članak 7.
Odabir
1. Organizacija primateljica donosi konačnu odluku o odabranom kandidatu za volontera i potvrđuje svoj odabir organizaciji pošiljateljici koja je odgovorna za ponudu volonterskog mjesta i pripremu uvodne faze. Za svako volontersko mjesto mogu se odabrati zamjene za volontere kako bi se zamijenilo kandidata u slučaju da on povuče prijavu ili nije više dostupan.
2. Organizacije pošiljateljice i primateljice moraju moći dokazati i opravdati kako su donijele odluku o odabiru u odnosu na poštovanje načela jednakog postupanja, jednakih mogućnosti i nediskriminacije tijekom cijelog postupka utvrđivanja i odabira.
3. Postupak odabira zaključuje se u razumnom roku. Organizacija pošiljateljica obavješćuje sve kandidate o odluci o odabiru i mogućnosti dobivanja povratnih informacija. Ona poziva odabranog kandidata za volontera da pismeno potvrdi svoj interes za sudjelovanje u inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
4. Organizacija pošiljateljica osigurava da se dokumentacija povezana s postupkom utvrđivanja i odabira može pratiti i da se čuva u skladu sa standardom zaštite podataka iz Delegirane uredbe Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014.
Članak 8.
Ocjena potreba za učenjem
1. Na temelju rezultata postupka regrutacije, potreba organizacije primateljice i predviđenog upućivanja, organizacija pošiljateljica uz savjetovanje s organizacijom primateljicom i kandidatom za volontera ocjenjuje potrebe za učenjem i utvrđuje module programa u kojima treba sudjelovati na osnovi sljedećih kriterija:
(a)
profesionalnog iskustva, s mogućnošću da se stariji stručnjaci usredotoče na obvezne module i biraju primjerenu razinu obuke za upravljanje projektima i specijaliziranih izbornih modula;
(b)
potreba organizacije primateljice za posebnim kompetencijama koje treba pokriti sudjelovanjem kandidata za volontera u izbornim modulima;
(c)
općih kompetencija kandidata za volontera koje treba pokriti sudjelovanjem u izbornim modulima.
2. Organizacija pošiljateljica ispunjava plan učenja i razvoja iz Delegirane uredbe Komisije koju treba donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014 i utvrđuje ocijenjene kompetencije odabranog kandidata za volontera i njegove potrebe za učenjem koje treba prenijeti pružateljima usluga obuke.
POGLAVLJE 3.
PROGRAM OBUKE INICIJATIVE VOLONTERI ZA HUMANITARNU POMOĆ EU-A
Članak 9.
Program obuke
1. Program obuke za sve odabrane kandidate provode pružatelji usluga obuke, prema potrebi uz doprinos organizacija pošiljateljica i primateljica i bivših volontera.
2. Program obuke temelji se na kompetencijskom okviru i može se prilagoditi potrebama mlađih i starijih stručnjaka.
3. Program obuke temelji se na kombiniranom pristupu učenju pri kojem se kombiniraju moduli za e-učenje i moduli u učionici.
4. U obvezne module za sve kandidate za volontere pripadaju:
(a)
opći uvod u Europsku uniju, njezine vanjske odnose i sustav odgovora na krizu;
(b)
uvod u humanitarno djelovanje, politiku humanitarne pomoći Unije i inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a;
(c)
upravljanje osobnom sigurnošću, zaštitom i zdravljem;
(d)
upravljanje projektima;
(e)
interkulturalna osviještenost (i transverzalna pitanja);
(f)
simulacijske vježbe na temelju poznatih situacija pri kojima se od kandidata za volontere traži da pokažu stečene kompetencije.
5. U izborne module pripadaju:
(a)
zagovaranje i komunikacija;
(b)
psihološka prva pomoć;
(c)
obuka multiplikatora;
(d)
upravljanje volonterima;
(e)
organizacijski razvoj;
(f)
prema potrebi moduli po mjeri, osobito u vezi s prilagodbom tehničkih kompetencija kandidata za volontere kontekstu humanitarne pomoći.
6. Kandidati za volontere pohađaju sve obvezne module i mogu pohađati jedan ili više izbornih modula koje biraju u skladu s člankom 8.
7. Nastavni plan obuke s pojedinostima o svakom modulu, uključujući njegov status, ciljnu skupinu, raspored, obrađene kompetencije i povezane ishode učenja, utvrđuje se u Prilogu II.
Članak 10.
Ocjenjivanje kandidata za volontere tijekom i nakon obuke
1. Tijekom obuke i nakon njezina završetka pomoću kompetencijskog okvira ocjenjuje se koliko su kandidati za volontere spremni za upućivanje.
2. Ocjenjivanje zajedno organiziraju voditelji obuke, a glavnu koordinacijsku ulogu ima mentor kandidata za volontera.
3. Ocjenjivanje kompetencija temelji se na voditeljevim ocjenama znanja, vještina i stajališta kandidata za volontera, uključujući:
(a)
samoocjenu koju ispunjava kandidat za volontera nakon simulacijske vježbe na temelju poznatih situacija;
(b)
bilješke koje pišu voditelji obuke nakon svakog modula i simulacijske vježbe na temelju poznatih situacija;
(c)
ocjenu mentora kojom se kritički preispituje samoocjena i bilješke s individualnog mentorskog sastanka između mentora i kandidata za volontera na temelju povratnih informacija od voditelja obuke.
4. Ocjena svih kompetencija uključuje se u plan učenja i razvoja kandidata za volontera koji se ažurira nakon završetka obuke i u kojem su navedeni pohađani tečajevi i ostvareni rezultati.
5. Kandidati za volontere s lošim rezultatima u transverzalnim ili posebnim kompetencijama diskvalificiraju se. Voditelji obuke i mentor moraju moći objasniti i opravdati, prema potrebi, svaku takvu ocjenu i odluku.
POGLAVLJE 4.
POSTUPCI ZA PRIPREMU PRIJE UPUĆIVANJA KANDIDATA ZA VOLONTERE
Članak 11.
Uvodni program
1. Pomoću uvodnog postupka kandidat ili volonter za humanitarnu pomoć EU-a upoznaje se s kulturom, politikom i praksama organizacija pošiljateljica i primateljica te očekivanjima povezanima sa zadatkom.
2. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno razvijaju uvodni program. Programom se definiraju njihove uloge i odgovornosti na temelju doprinosa volontera za humanitarnu pomoć EU-a koji su se vratili, ako je to moguće, kako bi se moglo iskoristiti njihovo iskustvo iz prve ruke i ono što su naučili. Program obuhvaća sljedeće:
(a)
uvod prije upućivanja koji prema članku 12. osigurava organizacija pošiljateljica;
(b)
uvod u državi upućivanja koji prema članku 18. osigurava organizacija primateljica.
3. Organizacije pošiljateljice i primateljice organiziraju, prema potrebi, zajedničke sastanke za sve kandidate ili volontere za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 12.
Uvod prije upućivanja
1. Organizacije pošiljateljice osiguravaju da se svim kandidatima za volontere pruži temeljit i primjeren individualni uvod prije upućivanja. Njime je pokriveno barem sljedeće:
(a)
struktura i postupci organizacije i upravljanja, projektni timovi (uključujući voditelja projekta, osobu zaduženu za upravljanje krizama, ljudske potencijale), organizacijska misija i ciljevi povezani s inicijativom Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a;
(b)
opsežne informacije o kontekstu projekta u kojem će kandidati za volontere djelovati, njihove zadatke i ocjenu potreba koja stoji iza njih te predviđene radne i životne uvjete prema člancima 22. i 24. do 27.;
(c)
mjerodavni pravni okvir koji se primjenjuje na volontera prema Delegiranoj uredbi Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014;
(d)
standardi i postupci važni za volontera, uključujući disciplinu i pritužbe, borbu protiv prijevare i korupcije, zaštitu djece i ranjivih odraslih osoba, kodeks ponašanja predviđen Delegiranom uredbom Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014;
(e)
obvezno izvješćivanje o sigurnosti i zaštiti povezano sa specifičnim kontekstom te izvješćivanje o zdravlju i sigurnosti (uključujući liječnički pregled prije odlaska) prema člancima 28. i 30.;
(f)
sustav i postupak nadzora i upravljanja radnom uspješnošću i postojeći mehanizmi potpore, uključujući mentorstvo i ostalu podršku prema člancima 19., 20. i 21.;
(g)
plan učenja i razvoja;
(h)
informacije o mreži inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i načinu kako se njome pruža podrška volonterima prije, tijekom i nakon upućivanja;
(i)
informacije o komunikacijskim aktivnostima predviđenima u projektu, na temelju komunikacijskog plana iz članka 17. Uredbe (EU) br. 375/2014, uključujući kontaktne podatke nadležnog regionalnog referenta za informacije Komisije.
(j)
postupak izvješćivanja prema članku 23.
2. U okviru uvoda organizacija pošiljateljica daje informacije i o uredu Komisije za humanitarnu pomoć na terenu nadležnom za državu upućivanja i obavješćuje taj ured o predstojećem upućivanju volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
3. Organizacija pošiljateljica osigurava da su kandidati za volontere pročitali i razumjeli sve informacije pružene tijekom uvodnog postupka i da su im one i dalje lako dostupne za vrijeme sudjelovanja u inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 13.
Stažiranja za mlađe stručnjake
1. Od kandidata za volontere koji su mlađi stručnjaci može se zahtijevati da uz obuku odrade i stažiranje u organizaciji pošiljateljici kako bi učili na temelju iskustva o postupcima, etici i kontekstu humanitarnog rada te se pripremili za predviđeno upućivanje kao volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Stažiranje traje najviše šest mjeseci uz mogućnost ograničenog produljenja u valjano opravdanim iznimnim slučajevima.
2. Organizacija pošiljateljica uz savjetovanje s organizacijom primateljicom i volonterom stažistom preispituje i ažurira potrebe za učenjem iz plana učenja i razvoja na temelju potreba za stažiranjem. Planom učenja i razvoja definiraju se posebno:
(a)
ishodi učenja za koje se očekuje da će ih volonter stažist ostvariti tijekom stažiranja;
(b)
zadaci koje će volonter stažist obaviti kao dio procesa učenja i potrebni resursi;
(c)
ciljevi i rezultati za koje se očekuje da će ih volonter stažist ostvariti nakon završetka stažiranja.
3. Sljedeći članci ove Uredbe primjenjuju se mutatis mutandis na stažiranje i predstavljaju obvezu za organizacije pošiljateljice kod kojih volonteri stažisti obavljaju stažiranje:
(a)
članak 19. stavci 4., 5., 6. i 9., članci 21. i 22.
(b)
članak 24. osim stavka 5. Kandidati za volontere iz država EU-a ili iz trećih zemalja iz članka 23. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 375/2014 pod uvjetima iz tog članka koji su pokriveni nacionalnim sustavom socijalnog osiguranja ili osiguranjem u državi prebivališta i koji obavljaju stažiranje u prethodno navedenim državama imaju samo dopunsko osiguranje. To znači da je njihovo osiguranje ograničeno na pokrivanje troškova koji premašuju troškove pokrivene nacionalnim sustavom socijalnog osiguranja ili osiguranjem. U valjano opravdanim slučajevima, u kojima nacionalni sustav socijalnog osiguranja ili osiguranje pokriva samo dio troškova ili ne pokriva troškove iz članka 24. stavka 5., pokrivaju se troškovi u stopostotnom iznosu.
(c)
članak 25. osim stavka 6., članak 26. i članak 27. stavak 1. prema potrebi.
(d)
članak 28. stavci 1., 8. i 14. i članak 30. stavci 1., 4., 5., 6. i 7.
Članak 14.
Ocjena kandidata za volontere nakon stažiranja
1. Na kraju stažiranja, volonter stažist ispunjava samoocjenu na temelju kompetencijskog okvira te plana učenja i razvoja.
2. Izravno nadređeni iz organizacije pošiljateljice uz savjetovanje s organizacijom primateljicom preispituje samoocjenu i ocjenjuje volontera stažista osobito s obzirom na:
(a)
rezultate volontera stažista u odnosu na njihove ciljeve;
(b)
procjenu jesu li dogovoreni rezultati ostvareni;
(c)
utvrđene ishoda učenja.
3. Kandidati za volontere s lošim rezultatima u transverzalnim ili posebnim kompetencijama diskvalificiraju se i ne smatraju prihvatljivima za volontere za humanitarnu pomoć EU-a. Izravno nadređeni iz organizacije pošiljateljice mora moći objasniti i opravdati, prema potrebi, svaku takvu ocjenu i odluku.
Članak 15.
Dodatna obuka prije upućivanja
Ne dovodeći u pitanje sudjelovanje kandidata za volontera u programu obuke ili stažiranju, organizacija pošiljateljica može ponuditi dodatnu prikladnu obuku prije upućivanja, kao što je obuka povezana s prilagodbom tehničkih kompetencija kandidata za volontere kako bi se ispunile potrebe organizacije primateljice, jezični tečaj potreban za državu upućivanja itd.
Članak 16.
Ugovor s volonterom za humanitarnu pomoć EU-a
1. Na temelju rezultata uvodnog postupka prije upućivanja i, prema potrebi, stažiranja i ostalih obuka iz članaka 13. do 15. organizacija pošiljateljica uz savjetovanje s organizacijom primateljicom potvrđuje konačnu ocjenu je li kandidat za volontera prihvatljiv za upućivanje kao volonter za humanitarnu pomoć EU-a.
2. Organizacija pošiljateljica i uspješno ocijenjen volonter za humanitarnu pomoć EU-a potpisuju ugovor o upućivanju kako je utvrđeno člankom 14. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 375/2014.
3. Ugovorom koji će se definirati uz blisko savjetovanje s organizacijama primateljicama utvrđuju se posebni uvjeti upućivanja te prava i obveze volontera za humanitarnu pomoć EU-a. U njemu se navodi i zakonodavstvo koje se primjenjuje na ugovor i sud nadležan za ugovor u skladu s Delegiranom uredbom Komisije (EU) koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014, a on obuhvaća barem sljedeće elemente:
(a)
određivanje uloge i položaja volontera za humanitarnu pomoć EU-a, trajanja i mjesta upućivanja kao i zadataka koje treba obaviti u skladu s opisom, uključujući elemente koji proizlaze iz komunikacijskog plana iz članka 17. Uredbe (EU) br. 375/2014.;
(b)
trajanje ugovora, uključujući datum početka i završetka;
(c)
upravljanje radnom uspješnošću, uključujući:
-
načine postupanja za upravljanje, uključujući nadležnog izravno nadređenog iz organizacije primateljice i kontaktnu točku za kontinuiranu podršku iz organizacije pošiljateljice,
-
načine postupanja za mentorstvo;
(d)
radne uvjete, uključujući radne sate i dopust;
(e)
financijska prava i obveze volontera za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući potrebne načine postupanja za njihovo osiguravanje:
-
dnevnice i naknadu za preseljenje,
-
informacije o primjenjivim poreznim pravilima i pravilima socijalnog osiguranja,
-
osiguranje,
-
smještaj,
-
putovanje;
(f)
praktična rješenja:
-
liječnički pregledi,
-
vize i radne dozvole;
(g)
povjerljivost;
(h)
prilog ugovoru o ponašanju koje se očekuje od volontera za humanitarnu pomoć EU-a, u koje spadaju integritet i pridržavanje kodeksa ponašanja te zaštita djece i ranjivih odraslih osoba uz nultu toleranciju prema seksualnom nasilju;
(i)
disciplinske propise i ukidanje statusa volontera;
(j)
mehanizam posredovanja za rješavanje problema, pritužbe i razrješavanje sporova;
(k)
odgovornosti i propise u područjima upravljanja sigurnošću, zdravlja i zaštite;
(l)
učenje i razvoj:
-
obuka i uvod,
-
izvješćivanje.
4. U slučaju spora između organizacije primateljice ili pošiljateljice i volontera za humanitarnu pomoć EU-a, volonter za humanitarnu pomoć EU-a ima pravo na učinkovit pravni lijek u skladu s nacionalnim propisima koji se primjenjuju na organizaciju pošiljateljicu.
Članak 17.
Unos u bazu podataka
Nakon zaprimanja izričite suglasnosti volontera za humanitarnu pomoć EU-a, organizacija pošiljateljica unosi podatke volontera za humanitarnu pomoć EU-a u bazu podataka iz članka 13. Uredbe (EU) br. 375/2014 (dalje u tekstu „baza podataka”). Svaka obrada osobnih podataka povezanih s tom bazom podataka mora se odvijati u skladu sa standardima zaštite podataka kako je utvrđeno u Delegiranoj uredbi Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014. Za svaku obradu osobnih podataka povezanih s tom bazom podataka koju obavlja Komisija primjenjuje se Uredba (EZ) br. 45/2001 (2).
POGLAVLJE 5.
POSTUPCI ZA UPUĆIVANJE I UPRAVLJANJE VOLONTERIMA ZA HUMANITARNU POMOĆ EU-A
Članak 18.
Uvod u državi upućivanja
1. Organizacije pošiljateljice osiguravaju da se svim kandidatima za volontere za humanitarnu pomoć EU-a pruži temeljit i primjeren uvod u državi upućivanja nakon dolaska u nju, kojim je obuhvaćeno najmanje sljedeće:
(a)
struktura i postupci organizacije i upravljanja, projektni timovi (uključujući voditelja projekta, operativni i tehnički tim, osobu zaduženu za upravljanje krizama, timove podrške kao što su ljudski potencijali i financije), lokacije projekta, misija i ciljevi organizacije i njihova povezanost s inicijativom Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a;
(b)
opsežne informacije o misiji, ovlastima i projektima organizacije primateljice, uključenim zajednicama, operativnom kontekstu te očekivanjima o rezultatima u okviru zadataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a i ocjene potreba koja stoji iza njega;
(c)
mjerodavan lokani pravni okvir koji se primjenjuje na volontera za humanitarnu pomoć EU-a;
(d)
obvezno izvješćivanje o sigurnosti, zdravlju i zaštiti povezano sa specifičnim kontekstom prema člancima 28. i 30.;
(e)
sustav i postupak nadzora i upravljanja radnom uspješnošću i postojeći mehanizmi potpore, uključujući mentorstvo i ostalu podršku prema člancima 19., 20. i 21.;
(f)
izvješće o kulturi države, regije i mjesta upućivanja, uključujući smjernice za primjereno ponašanje;
(g)
postupak izvješćivanja u državi upućivanja prema članku 23.
2. Organizacija primateljica osigurava da je kandidat za volontere pročitao i razumio sve informacije pružene tijekom uvodnog postupka u državi upućivanja i da su mu one i dalje lako dostupne za vrijeme sudjelovanja u inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 19.
Nadzor i upravljanje radnom uspješnošću
1. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno razvijaju sustav upravljanja radnom uspješnošću koji se temelji na ciljevima rada i očekivanim rezultatima kako bi mjerile napredak i kvalitetu rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a u skladu sa zadatkom.
2. Postupkom upravljanja radnom uspješnošću određuju se uloge i odgovornosti organizacije pošiljateljice, odnosno primateljice u nadzoru volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
3. Za vrijeme uvoda, organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno s volonterom za humanitarnu pomoć EU-a utvrđuju ciljeve rada i daju mu priliku da se izjasni o fleksibilnim elementima zadatka.
4. Organizacija primateljica imenuje izravno nadređenog koji je odgovoran za nadzor volontera za humanitarnu pomoć EU-a, s kojim izravno nadređeni u razumnim i praktičnim vremenskim razmacima održava nadzorne sastanke.
5. Prema potrebi, ovisno o trajanju upućivanja, organizacija pošiljateljica i izravno nadređeni iz organizacije primateljice zajedno s volonterom za humanitarnu pomoć EU-a provode zajednički srednjoročni pregled radne uspješnosti kako bi službeno procijenili postupak integracije, napredak u odnosu na ciljeve te prilagodili ciljeve, zadatke i plan učenja i razvoja.
6. Ako se na temelju srednjoročnog pregleda ispostavi da volonter za humanitarnu pomoć EU-a ima loše rezultate u nekoj od transverzalnih ili posebnih kompetencija, organizacija primateljica u dogovoru s organizacijom pošiljateljicom može odlučiti prijevremeno prekinuti upućivanje. One moraju moći objasniti i opravdati, prema potrebi, svaku takvu ocjenu i odluku.
7. Organizacija pošiljateljica i izravno nadređeni iz organizacije primateljice zajedno s volonterom za humanitarnu pomoć EU-a provode konačni pregled radne uspješnosti kako bi na kraju upućivanja procijenili postignuća volontera za humanitarnu pomoć EU-a u odnosu na ciljeve njegova zadatka i plana učenja i razvoja.
8. Rezultati pregleda radne uspješnosti uključuju se u plan učenja i razvoja volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
9. Organizacija pošiljateljica zadržava dokumentaciju o pregledu radne uspješnosti u skladu sa standardima zaštite podataka prema Delegiranoj uredbi Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014 i šalje u bazu podataka potvrdu o tome je li upućivanje uspješno zaključeno ili nije; ako nije, navodi razloge za to.
Članak 20.
Stalna podrška organizacija pošiljateljica
1. Prije upućivanja organizacija pošiljateljica imenuje kontaktnu osobu koja je dostupna tijekom upućivanja i koja je redovito u kontaktu s volonterom za humanitarnu pomoć EU-a radi:
(a)
podrške volonteru za humanitarnu pomoć EU-a pri preseljenju i u prijelaznom razdoblju;
(b)
pružanja potrebne dodatne podrške volonteru za humanitarnu pomoć EU-a i organizaciji primateljici;
(c)
sudjelovanja u srednjoročnom i završnom pregledu i ostalim sastancima, prema potrebi i
(d)
pružanja podrške pri posredovanju u slučaju neslaganja između organizacije primateljice i volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
2. Ako imenovana kontaktna osoba više ne može ispunjavati svoju ulogu tijekom upućivanja, osigurava se zamjena što je prije moguće radi osiguravanja kontinuiteta podrške.
Članak 21.
Mentorstvo
1. Organizacija primateljica imenuje jednog ili više mentora za volontera za humanitarnu pomoć EU-a radi pružanja podrške u područjima kao što su:
(a)
razvoj profesionalnih vještina i poboljšanje radne uspješnosti i znanja;
(b)
kulturna integracija i prilagodba;
(c)
podučavanje povezano sa zadatkom i
(d)
pomoć s psihosocijalnim problemima.
2. Imenovani mentori imaju pristup planu učenja i razvoja i zadatku volontera za humanitarnu pomoć EU-a te na njima temelje svoju podršku. Mentori se redovito sastaju s volonterom za humanitarnu pomoć EU-a kako bi razmotrili napredak i pomogli riješiti probleme povezane s upućivanjem i osobne probleme.
3. Pri mentorstvu uzimaju se u obzir lokalne okolnosti i ono se osmišljava na takav način da je primjereno i za lokalne volontere.
4. Organizacija pošiljateljica omogućuje mentorstvo pomoću partnerske suradnje s organizacijom primateljicom kako bi pružila analitičku podršku, podršku pri obuci i drugu podršku pri izgradnji kapaciteta i pomoću utvrđivanja osoba s prikladnim potrebnim vještinama u vlastitim strukturama i mrežama u slučaju nedostatka vještina na licu mjesta.
5. Prema potrebi može se razmotriti mentorstvo na daljinu, osobito koristeći se mrežom inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 22.
Radni uvjeti
1. Svi volonteri za humanitarnu pomoć EU-a imaju prikladne radne uvjete koji im omogućuju dobar rad tijekom upućivanja i osiguravaju zadovoljstvo, motiviranost, zdravlje i zaštitu. Ti uvjeti moraju biti u skladu s mjerodavnim odredbama Direktive 89/391/EZ (3) i Direktive 2003/88/EZ (4).
2. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno rade kako bi definirale prikladne radne uvjete na temelju lokalnog i nacionalnog konteksta djelovanja.
3. Organizacija primateljica osigurava potrebne informacije i predlaže radne uvjete čiju primjerenost i prikladnost kojih ocjenjuje organizacija pošiljateljica radi osiguravanja njihove usklađenosti s obvezom pažnje i općom politikom i praksama organizacije pošiljateljice.
4. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno osiguravaju sprečavanje sigurnosnih i zdravstvenih rizika, upravljanje njima i njihovo ublažavanje i osiguravaju da su predloženi radni uvjeti u skladu s dogovorenim sigurnosnim, zaštitnim i zdravstvenim postupcima iz članaka 28., 29. i 30. te da poštuju zahtjeve u pogledu radnih sati, dopusta, minimalnog dnevnog i tjednog odmora i radnog prostora iz točke 3. Priloga I.
Članak 23.
Podrška pri završetku upućivanja i nakon njega
1. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno odlučuju o sadržaju i postupku izvješćivanja koji se predviđa za sve volontere za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući one koji se vrate prijevremeno.
2. Organizacija primateljica osigurava volonteru za humanitarnu pomoć EU-a osobno ili grupno izvješćivanje, uključujući završni pregled radne uspješnosti iz članka 19. stavka 7. i, prema potrebi, predaju projekta timu i drugim sudionicima koji će nastaviti s aktivnostima koje je provodio volonter za humanitarnu pomoć EU-a u cilju osiguravanja održivosti i kontinuiteta.
3. Organizacija pošiljateljica osigurava volonteru za humanitarnu pomoć EU-a koji se vratio pravodobno osobno ili grupno izvješćivanje te operativno izvješćivanje ili izvješćivanje o projektu na temelju povratnih informacija dobivenih od organizacije primateljice i završne verzije plana učenja i razvoja.
4. Organizacija pošiljateljica omogućuje liječnički pregled nakon povratka volontera za humanitarnu pomoć EU-a i nudi psihosocijalne informativne sastanke i savjetodavnu podršku koje volonter za humanitarnu pomoć EU-a može dobrovoljno iskoristiti.
5. Organizacije pošiljateljice i primateljice izlažu volonteru za humanitarnu pomoć EU-a mogućnosti da se i dalje bavi pitanjima povezanima s humanitarnom pomoći i aktivnim europskim građanstvom, uključujući angažman u mreži inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i njezino promicanje.
6. Organizacija pošiljateljica poziva volontere za humanitarnu pomoć EU-a koji su se vratili da daju konstruktivne povratne informacije o inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući tako što će objasniti kako se njihov doprinos može iskoristiti pri budućim upućivanjima.
POGLAVLJE 6.
ODREDBE O OSIGURANJU I ŽIVOTNIM UVJETIMA
Članak 24.
Osiguranje
1. Svi volonteri za humanitarnu pomoć EU-a pokriveni su punom policom osiguranja koja je posebno osmišljena da ih osigurava tijekom cijelog trajanja upućivanja u trećim zemljama i odgovarajućih razdoblja prije i poslije.
2. Osiguranje vrijedi diljem svijeta, 24 sata na dan. Počinje s danom kad volonter za humanitarnu pomoć EU-a krene od kuće u treću zemlju upućivanja i završava s danom kad volonter za humanitarnu pomoć EU-a krene iz treće zemlje upućivanja i vrati se kući (dalje u tekstu: „prvo razdoblje osiguranja”).
3. Za osiguranje koje traje dulje od 12 tjedana, osiguranje se produljuje za dodatnih osam tjedana u matičnoj državi osiguranika radi pokrivanja naknadnog liječenja bolesti i ozljeda koje su nastupile tijekom prvog razdoblja osiguranja.
4. Osiguranje se primjenjuje na sve aktivnosti povezane s inicijativom Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i na privatne aktivnosti volontera za humanitarnu pomoć EU-a tijekom prvog razdoblja osiguranja.
5. Svi volonteri za humanitarnu pomoć EU-a osigurani su 100 % (u cijelosti) za:
(a)
liječničke i stomatološke usluge;
(b)
trudnoću i porod;
(c)
nesreću;
(d)
repatrijaciju;
(e)
životno osiguranje;
(f)
trajni ili privremeni invaliditet ili nesposobnost;
(g)
osiguranje od odgovornosti prema trećim osobama;
(h)
gubitak ili krađu dokumenata, voznih, odnosno avionskih karata i osobnih stvari;
(i)
dodatnu pomoć.
6. Kako bi zajamčila jednako postupanje prema svim volonterima za humanitarnu pomoć EU-a i njihovo jednako osiguranje, Komisija može sklopiti ugovor s jednim ili više pružatelja usluga osiguranja u okviru postupka nabave.
Članak 25.
Dnevnice i naknada za preseljenje
1. Organizacija pošiljateljica osigurava volonterima za humanitarnu pomoć EU-a u njihovu svojstvu nezaposlenih pojedinaca dnevnice u obliku paušalnih iznosa koji se isplaćuju na vrijeme i u redovitim obrocima.
2. Paušalni iznosi dnevnica temelje se na potrošačkoj košarici kojom su pokriveni redoviti troškovi volontera za humanitarnu pomoć EU-a za sljedeće stavke:
(a)
hranu;
(b)
higijenske i kućanske potrepštine;
(c)
odjeću;
(d)
lokalni prijevoz i prijevoz unutar države upućivanja;
(e)
razne troškove koji se smatraju potrebnima za osiguravanje primjerenog životnog standarda i sudjelovanja u lokalnom društvenom životu (u taj se trošak može dodati najviše 20 % od ukupnog iznosa za stavke navedene pod točkama od a) do d) radi financiranja ostalih troškova kao što su slobodne aktivnosti, frizerske usluge, novine i pribor za pisanje).
(f)
dodatni iznos za volontere za humanitarnu pomoć EU-a koji borave u područjima gdje su indeksi iznad prosjeka države (najviše 10 % za stavke navedene pod točkama od a) do d)).
3. Troškovi smještaja ne ubrajaju se u paušalne iznose dnevnica.
4. Komisija objavljuje podatke o paušalnim iznosima dnevnica za države upućivanja na temelju indeksa potrošačkih cijena pojedinačne države. Posebne potrebe povezane s invaliditetom ili drugim valjano opravdanim iznimnim okolnostima mogu se dodatno nadoknaditi uz dnevnice.
5. Volontere za humanitarnu pomoć EU-a na vrijeme se obavješćuje o promjenama u indeksima i dnevnicama koje se odnose na njih tijekom upućivanja, posebno u državama s visokom stopom inflacije ili deflacije.
6. Nakon uspješnog završetka upućivanja, organizacija pošiljateljica osigurava volonteru za humanitarnu pomoć EU-a koji se vraća, ovisno o trajanju njegova upućivanja, naknadu za preseljenje u visini od 100 EUR mjesečno (koja se redovito prilagođava indeksu).
Članak 26.
Smještaj
1. Organizacija pošiljateljica osigurava da organizacija primateljica volonteru za humanitarnu pomoć EU-a stavi na raspolaganje prikladan smještaj uz lokalno gledano razuman trošak.
2. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno osiguravaju sprečavanje sigurnosnih i zdravstvenih rizika, upravljanje njima i njihovo ublažavanje i osiguravaju da je predloženi smještaj u skladu s dogovorenim sigurnosnim, zaštitnim i zdravstvenim postupcima iz članaka 28., 29. i 30. te da poštuje zahtjeve utvrđene u točki 4. Priloga I.
3. Troškove za smještaj, grijanje i druge izravno povezane troškove snosi izravno organizacija primateljica, ako je moguće. Organizacija primateljica sklapa ugovore s najmodavcima i poduzima sve potrebne mjere kako bi izvijestila najmodavce o inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 27.
Putni i s njima povezani troškovi
1. Organizacija pošiljateljica organizira putovanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a do i od mjesta upućivanja, uključujući u slučaju prijevremenog povratka, i snosi putne troškove.
2. Na zahtjev volontera za humanitarnu pomoć EU-a organizacija pošiljateljica organizira i snosi troškove dodatnog povratnog putovanja za:
(a)
dopust za odlazak u matičnu zemlju volontera za humanitarnu pomoć EU-a čije upućivanje traje dulje od 18 mjeseci;
(b)
roditeljski dopust volontera za humanitarnu pomoć EU-a koji imaju jedno ili više uzdržavane djece mlađe od 12 godina ako njihovo upućivanje traje dulje od šest mjeseci;
(c)
posebni dopust u slučaju pogreba ili liječnički potvrđene ozbiljne bolesti roditelja ili djeteta, bračnog druga ili registriranog partnera, sestre ili brata.
3. Putni troškovi mogu se nadoknaditi na temelju stvarnih troškova putovanja u ekonomskom ili drugom razredu ili u obliku paušalnih iznosa na temelju razumne metodologije za izračun udaljenosti.
4. Organizacija pošiljateljica osigurava informacije i logističku podršku pri dobivanju vize za volontera za humanitarnu pomoć EU-a, a organizacija primateljica prema potrebi pruža podršku pri postupku traženja vize. Organizacija pošiljateljica snosi troškove povezane s dobivanjem vize, uključujući potrebne putne troškove.
POGLAVLJE 7.
POSTUPCI ZA OSIGURAVANJE OBVEZE PAŽNJE, SIGURNOSTI I ZAŠTITE
Članak 28.
Upravljanje sigurnošću i procjena rizika
1. Organizacija pošiljateljica ima internu sigurnosnu politiku i postupke za procjenu rizika koji su primjereni za volontere za humanitarnu pomoć EU-a i primjenjuju se na njih te se prema potrebi prilagođavaju.
2. Na osnovi interne sigurnosne politike organizacije pošiljateljice, organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno razvijaju plan upravljanja sigurnošću i evakuacije za djelovanja u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Ti su planovi barem u skladu sa zahtjevima iz točke 5. Priloga I.
3. Organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno sastavljaju pisanu procjenu sigurnosnih, putnih i zdravstvenih rizika u državi upućivanja. Te su procjene barem u skladu sa zahtjevima iz točke 6. Priloga I.
4. Procjena rizika iz stavka 3. pregledava se i ažurira onoliko redovito koliko to nalaže kontekst, ali barem prije upućivanja volontera za humanitarnu pomoć EU-a. Ako se na temelju procjene rizika ispostavi da bi se upućivanje odvijalo u okolnostima međunarodnog ili unutarnjeg oružanog sukoba ili na mjestu gdje postoje takve prijetnje, upućivanje se ne uzima u obzir ili se, u slučaju da je volonter za humanitarnu pomoć EU-a već odabran, poništava.
5. U opis zadatka i postupak regrutacije uključuju se zahtjevi povezani sa sviješću o sigurnosti i primjerenim ponašanjem u pogledu upravljanja rizikom i sigurnošću.
6. Organizacija pošiljateljica obavješćuje nadležna nacionalna tijela država članica i drugih država sudionica, u skladu sa člankom 23. Uredbe (EU) br. 375/2014, prije upućivanja njihova građanina kao volontera za humanitarnu pomoć EU-a. Prije upućivanja organizacija pošiljateljica koja upućuje volontere za humanitarnu pomoć EU-a koji nisu građani Unije provjerava pravila za konzularnu zaštitu države čije državljanstvo ima volonter ili neke druge države.
7. Organizacije pošiljateljice i primateljice osiguravaju da su volonterima za humanitarnu pomoć EU-a proslijeđene sve informacije o sigurnosnim i zaštitnim postupcima i da su ih oni razumjeli. Tijekom uvoda osigurava se sigurnosno izvješćivanje povezano sa specifičnim kontekstom prije odlaska i u roku od 24 sata nakon dolaska u državu upućivanja. Ono mora uključivati rezultate procjene rizika, plan evakuacije i upravljanja sigurnošću, uključujući izvješćivanje o sigurnosnim incidentima, postupke za evakuaciju i repatrijaciju, komunikacijski dijagram, kontaktnog službenika (službenike) za upravljanje krizama i kontaktne podatke veleposlanstava, policije, vatrogasaca i bolnica.
8. Organizacija pošiljateljica osigurava da je volonter za humanitarnu pomoć EU-a pokriven barem osiguranjem prema članku 24.
9. Osim obvezne sigurnosne obuke u okviru programa obuke, organizacija pošiljateljica osigurava volonterima za humanitarnu pomoć EU-a svu ostalu odgovarajuću sigurnosnu obuku koju nudi vlastitom međunarodnom osoblju.
10. Pri potpisivanju ugovora iz članka 16. stavka 2. volonter za humanitarnu pomoć EU-a potvrđuje da će poštovati postupke za upravljanje sigurnošću i da ih je svjestan, uključujući svoju dužnost da se informira o aktualnoj sigurnosnoj situaciji, preuzima odgovornost u pogledu upravljanja sigurnošću za sebe, ostale i organizaciju te dužnost da se suzdržava od riskantnog ponašanja. Organizacija pošiljateljica i primateljica skreću volonteru za humanitarnu pomoć EU-a pozornost na posljedice kršenja sigurnosnih postupaka, posebno onih koja za posljedicu imaju prijevremeni prisilni završetak upućivanja.
11. Organizacija pošiljateljica preporučuje volonterima za humanitarnu pomoć EU-a da se nakon dolaska u državu upućivanja prijave u veleposlanstvu ili konzulatu svoje države i informira ih o mogućnosti da tamo traže konzularnu pomoć. Ako država čije državljanstvo ima volonter za humanitarnu pomoć EU-a nema konzularno predstavništvo u državi upućivanja, organizacija pošiljateljica preporučuje volonterima za humanitarnu pomoć EU-a koji su građani Unije da se prijave u konzulatu ili veleposlanstvu druge države članice i informira ih o mogućnosti da tamo potraže konzularnu pomoć.
12. Na temelju ažuriranih podataka dobivenih od organizacije primateljice, organizacije pošiljateljice i primateljice redovito ažuriraju plan evakuacije kako bi osigurale da on uvijek odgovara operativnim okvirnim uvjetima. Učestalost provjere plana ovisi o rezultatu procjene rizika, a organizacija primateljica prilagođava plan prema potrebi na temelju prošlih i aktualnih podataka. Plan evakuacije drži se na mjestu koje je lako dostupno volonteru za humanitarnu pomoć EU-a.
13. Organizacija primateljica osigurava da volonter za humanitarnu pomoć EU-a dobiva aktualne informacije o promjenama u operativnim okvirnim uvjetima i naknadnim izmjenama sigurnosnih postupaka i protokola.
14. Organizacija primateljica zna gdje se volonter za humanitarnu pomoć EU-a nalazi i ima kontaktni broj na koji je on u bilo koje vrijeme dostupan, uključujući i za vrijeme dopusta.
Članak 29.
Postupci koji se primjenjuju u slučaju incidenta ili evakuacije
1. U slučaju sigurnosnog incidenta, volontera za humanitarnu pomoć EU-a dobiva upute što prije. Ovisno o ozbiljnosti incidenta i postojećim postupcima u organizaciji pošiljateljici i primateljici, to izvješćivanje može obaviti izravno nadređeni ili mentor iz organizacije primateljice ili osoba zadužena za upravljanje krizama u organizaciji pošiljateljici i u njega može biti uključena psihološka podrška.
2. U slučaju evakuacije, slijedi se plan evakuacije i o volonteru za humanitarnu pomoć EU-a vodi se briga cijelo vrijeme, slijedeći, prema potrebi, postojeće postupke u konzulatima ili veleposlanstvima gdje je volonter za humanitarnu pomoć EU-a prijavljen u skladu s člankom 28. stavkom 11.
3. Organizacija pošiljateljica uspostavlja kontakt s volonterom za humanitarnu pomoć EU-a nakon njegova povratka i osigurava odgovarajuće daljnje mjere, uključujući izvješćivanje, psihosocijalnu i liječničku podršku.
4. Organizacije pošiljateljice i primateljice uključuju sigurnosna pitanja u svoj okvir za praćenje i evakuaciju, a iskustva iz sigurnosnih incidenata uzimaju se u obzir pri preispitivanju i poboljšanju projekta.
Članak 30.
Zdravlje i sigurnost
1. Organizacija pošiljateljica ima internu zdravstvenu i sigurnosnu politiku koja je primjerena za volontere za humanitarnu pomoć EU-a i primjenjuje se na njih, prilagođava prema potrebi i uključuje smjernice za:
(a)
osobno zdravlje, primjerice fizičko zdravlje (prevencija bolesti, preporuke za prehranu i spavanje, senzibilizacija o klimatskim i geografskim opasnostima, pristup liječenju);
(b)
psihičko zdravlje (savjeti o ravnoteži između privatnog i poslovnog života, upravljanje stresom, mehanizmi za svladavanje poteškoća i metode opuštanja, kontaktne točke za psihosocijalnu podršku).
2. Na temelju interne zdravstvene i sigurnosne politike organizacije pošiljateljice, organizacije pošiljateljice i primateljice zajedno razvijaju opsežan niz zdravstvenih i sigurnosnih politika i smjernica kako bi ispunile svoju obvezu pažnje i osigurale fizičku i emocionalnu dobrobit volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
3. Kao dio procjene rizika iz članka 28. stavka 3. i prije definiranja zadatka, organizacija pošiljateljica i primateljica na temelju pokazatelja utvrđenih u točki 7. Priloga I. zajedno ocjenjuju jesu li pri upućivanju osigurani sigurni radni i životni uvjeti za volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
4. Organizacija pošiljateljica osigurava da je volonter za humanitarnu pomoć EU-a pokriven barem odredbama o sveobuhvatnom liječničkom i putnom osiguranju u skladu s člankom 24.
5. Tijekom uvoda organizacija pošiljateljica izvješćuje volontera za humanitarnu pomoć EU-a o zdravstvenoj i sigurnosnoj politici i smjernicama iz stavaka 1. i 2., uključujući bolesti, pružanje prve pomoći, održavanje svih prostorija, održavanje vozila i opreme, radna mjesta, ravnotežu između privatnog i poslovnog života, zdravstvene i sigurnosne incidente, postupak za liječničku evakuaciju.
6. Organizacija pošiljateljica osigurava da volonter za humanitarnu pomoć EU-a obavi temeljit liječnički pregled prije odlaska i da dobije preporučene lijekove i cjepiva s obzirom na opasnosti koje postoje u državi upućivanja te prema potrebi opremu kao što je pribor za prvu pomoć i zaštita protiv komaraca.
7. Organizacija primateljica osigurava uključivanje obveze pažnje u svakodnevno upravljanje volonterima i tijekom uvoda volonteru za humanitarnu pomoć EU-a:
(a)
daje aktualne informacije o lokalnim resursima u pogledu zdravlja i sigurnosti kao što su kontaktni podaci liječnika, bolnica i paramedicinskih usluga;
(b)
u okviru izvješćivanja u državi upućivanja daje smjernice o lokalnim običajima i normama kako bi smanjila opasnosti za sigurnost i olakšala integraciju.
8. Organizacija pošiljateljica omogućuje liječnički pregled nakon povratka volontera za humanitarnu pomoć EU-a i nudi psihosocijalne informativne sastanke ili savjetodavnu podršku u okviru postupka izvješćivanja. Organizacije pošiljateljice i primateljice promiču mrežu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a kao alternativni mehanizam podrške prije, tijekom i nakon upućivanja.
POGLAVLJE 8.
POSTUPCI PRAĆENJA I OCJENJIVANJA POJEDINAČNOG RADA VOLONTERA ZA HUMANITARNU POMOĆ EU-A
Članak 31.
Praćenje i ocjenjivanje pojedinačnog rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Na temelju postupka upravljanja nadzorom i radnom uspješnošću iz članka 19. organizacija pošiljateljica i primateljica nadziru i ocjenjuju pojedinačni rad volontera za humanitarnu pomoć EU-a, mjereći napredak i rezultate u odnosu na njihov zadatak i ciljeve.
2. Praćenje i ocjenjivanje pojedinačnog rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a stalan je postupak za vrijeme cijelog upućivanja uz posebne provjere barem u sljedećim fazama:
(a)
prema potrebi na kraju stažiranja iz članka 14.;
(b)
tijekom završnog pregleda radne uspješnosti iz članka 19. i ako se smatra primjerenim provesti srednjoročni pregled;
(c)
tijekom izvješćivanja iz članka 23.
3. Organizacije pošiljateljice i primateljice stavljaju na uvid podatke iz kojih se vidi koliko pojedinačan rad volontera za humanitarnu pomoć EU-a, na razini rezultata i učinka, pridonosi ciljevima projekta i inicijative općenito, uzimajući u obzir pokazatelje iz članka 7. Uredbe (EU) br. 375/2014. Podaci sadržavaju dokumentaciju o kvaliteti doprinosa i rezultata rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a koju treba čuvati u anonimnom obliku i imati na raspolaganju za potrebe evaluacije. Ti podaci obrađuju se u skladu sa standardima zaštite podataka prema Delegiranoj uredbi Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014.
4. Organizacija pošiljateljica podržava izgradnju kapaciteta organizacije primateljice za mjerenje napretka i rezultata u odnosu na zadatak i ciljeve volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
POGLAVLJE 9.
MEHANIZAM OVJERE ZA ORGANIZACIJE PRIMATELJICE I POŠILJATELJICE
Članak 32.
Mehanizam ovjere za organizacije primateljice
1. Organizacije primateljice koje žele ovjeru osiguravaju objektivnu i istinitu samoocjenu u skladu sa zahtjevima iz točke 1. Priloga III. u kojoj ocjenjuju svoje postojeće politike i prakse u odnosu na zahtjeve iz standarda i postupaka u pogledu kandidata za volontere i volontera za humanitarnu pomoć EU-a utvrđene u ovoj Uredbi i Delegiranoj uredbi Komisije koja će se donijeti na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe (EU) br. 375/2014.
2. U samoocjeni organizacija primateljica navodi sve nedorečenosti i područja za poboljšanje u kojima bi mogla biti potrebna izgradnja kapaciteta kako bi se postigla potpuna usklađenost.
3. Organizacija primateljica uz samoocjenu prilaže tri preporuke u skladu sa zahtjevima utvrđenima u točki 1. Priloga III. kako bi stavila na raspolaganje opsežne informacije o svim zahtjevima iz standarda i postupaka u pogledu kandidata za volontere za humanitarnu pomoć EU-a. Preporuke su barem od dviju sljedećih skupina dionika:
(a)
ovjerene organizacije pošiljateljice ili primateljice s kojom je organizacija primateljica koja podnosi zahtjev već uspostavila ili želi uspostaviti partnerstvo za sudjelovanje u inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a;
(b)
humanitarnog partnera Komisije s kojim je sklopljen okvirni (partnerski) sporazum i s kojim je organizacija primateljica koja podnosi zahtjev već uspješno surađivala na projektu humanitarne pomoći;
(c)
relevantne međunarodne organizacije ili neprofitne organizacije ili tijela javnog prava civilne prirode s kojim je organizacija primateljica koja podnosi zahtjev već uspješno surađivala na projektu humanitarne pomoći;
(d)
organizacije za akreditaciju ili reviziju koja je dodijelila ovjeru organizaciji primateljici koja podnosi zahtjev u područjima mjerodavnima za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a; u tom slučaju treba priložiti i odgovarajuću dokumentaciju o akreditaciji i reviziji.
4. Dovršenu samoocjenu potpisuje opunomoćeni zastupnik organizacije primateljice čiji je potpis za nju pravno obvezujuć i ona se zajedno s preporukama iz stavka 3. šalje Komisiji.
5. Na temelju samoocjene i preporuka Komisija ocjenjuje zahtjev i može donijeti jednu od sljedećih odluka:
(a)
dodijeliti ovjeru u slučajevima kad je ocijenjeno da je organizacija primateljica koja podnosi zahtjev potpuno usklađena sa zahtjevima iz standarda i postupaka;
(b)
ne dodijeliti ovjeru u slučajevima kad organizacija primateljica koja podnosi zahtjev nije potpuno usklađena sa zahtjevima iz standarda i postupaka.
6. U roku od šest mjeseci od zaprimanja zahtjeva, Komisija obavješćuje organizaciju primateljicu koja podnosi zahtjev o ishodu ovjere, navodeći i mogućnosti za podršku pri izgradnji kapaciteta, ako je potrebno, radi ponovnog slanja zahtjeva. U slučaju da se utvrde potrebe koje treba ispuniti na temelju strategije za izgradnju kapaciteta koju treba osigurati organizacija primateljica koja podnosi zahtjev, potonja se smatra prihvatljivom i ima prednost za podršku pri izgradnji kapaciteta.
Članak 33.
Mehanizam ovjere za organizacije pošiljateljice
1. Organizacije pošiljateljice koje žele ovjeru osiguravaju objektivnu i istinitu samoocjenu u skladu sa zahtjevima iz točke 2. Priloga II. u kojoj ocjenjuju svoje postojeće politike i prakse u odnosu na zahtjeve iz standarda i postupaka u pogledu kandidata za volontere i volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
2. U samoocjeni koja se temelji na dokazima organizacija pošiljateljica daje na uvid sve nedorečenosti i područja za poboljšanje u kojima bi mogla biti potrebna tehnička pomoć kako bi se postigla potpuna usklađenost. Osim toga, ona prilaže dokaze i sredstva za provjeru provode li se politike i prakse svakog od zahtjeva iz standarda i postupaka, osobito u odnosu na volontere.
3. Dovršenu samoocjenu na temelju dokaza potpisuje opunomoćeni zastupnik organizacije pošiljateljice čiji je potpis za nju pravno obvezujuć i ona se zajedno s popratnim dokumentima iz stavka 2. šalje Komisiji.
4. Na temelju samoocjene koja se temelji na dokazima i popratnih dokumenata, Komisija ocjenjuje zahtjev i može donijeti jednu od sljedećih odluka:
(a)
dodijeliti ovjeru u slučajevima kad je ocijenjeno da je organizacija pošiljateljica koja podnosi zahtjev potpuno usklađena sa zahtjevima iz standarda i postupaka;
(b)
ne dodijeliti ovjeru u slučajevima kad organizacija pošiljateljica koja podnosi zahtjev nije potpuno usklađena sa zahtjevima iz standarda i postupaka.
5. U roku od šest mjeseci od zaprimanja zahtjeva, Komisija obavješćuje organizaciju pošiljateljicu koja podnosi zahtjev o ishodu ovjere, navodeći i mogućnosti za tehničku podršku, ako je potrebno, radi ponovnog slanja zahtjeva. U slučaju da se utvrde potrebe koje treba ispuniti na temelju strategije za tehničku podršku koju treba osigurati organizacija pošiljateljica koja podnosi zahtjev, potonja se smatra prihvatljivom i ima prednost za tehničku podršku.
Članak 34.
Pravni lijekovi
1. Ako Komisija odluči ne dodijeliti ovjeru i odbiti zahtjev, ona navodi da se odbijena organizacija koja podnosi zahtjev može ponovno prijaviti nakon razdoblja od dvanaest mjeseci počevši od dana kad podnositelj zahtjeva primi odluku o odbijanju. U odluci će biti navedeni i dostupni pravni lijekovi koji se mogu uložiti protiv nje.
2. U skladu s člancima 256. i 263. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), Opći sud nadležan je za akte Europske unije koji proizvode pravne učinke prema trećim stranama. Isto tako, u skladu s člancima 256., 268. i 340. UFEU-a Opći sud nadležan je u sporovima koji se odnose na naknadu štete koju prouzrokuje Europska komisija u pogledu izvanugovorne odgovornosti.
Članak 35.
Financijska održivost i organizacijski kapacitet organizacija
Ocjena o financijskoj održivosti i organizacijskom kapacitetu ovjerenih organizacija pošiljateljica i primateljica nije obuhvaćena postupkom ovjere. Kao preduvjet za dobivanje financijske pomoć Unije, održivost i kapacitet ocjenjuju se u fazi postupka podnošenja zahtjeva nakon poziva na podnošenje prijedloga.
Članak 36.
Valjanost ovjere i redovite provjere
1. Ovjerene organizacije pošiljateljice i primateljice prolaze ponovnu ovjeru tri godine nakon dobivanja odluke Komisije o dodjeli ovjere ili bilo kada u slučaju znatnih izmjena standarda ili postupaka za predmetna područja.
2. Za vrijeme dok je ovjera valjana, od ovjerenih organizacija pošiljateljica i primateljica može se tražiti, prema potrebi, da prođu redovite provjere Komisije.
3. Ovjerene organizacije pošiljateljice i primateljice odmah obavješćuju Komisiju o bilo kakvim promjenama povezanima s njihovom pravnom, financijskom, tehničkom ili organizacijskom situacijom kojima bi se mogla dovesti u pitanje njihova usklađenost sa standardima i postupcima ili bi moglo doći do sukoba interesa. One obavješćuju Komisiju i o bilo kakvim promjenama povezanima s njihovim imenom, adresom ili pravnim zastupnikom.
Članak 37.
Obustava i okončanje ovjere
1. Na temelju podataka dobivenih od ovjerene organizacije pošiljateljice ili primateljice, uključujući iz redovitih provjera iz članka 36. stavka 2. ili podataka dobivenih drugim sredstvima, Komisija može procijeniti da ovjerena organizacija pošiljateljica ili primateljica više nije u skladu s jednim ili više standarda ili postupaka. U tim slučajevima Komisija može poduzeti primjerene mjere, uključujući obustavu ili okončanje ovjere, u skladu s postupkom utvrđenim u točki 3. Priloga III.
2. Organizacija pošiljateljica ili primateljica kojoj je ovjera obustavljena ili okončana neće slati niti primati volontere za humanitarnu pomoć EU-a od datuma obustave ili okončanja i neće biti prihvatljiva za primanje financijske pomoći Unije u te svrhe.
3. Zbog razloga za obustavu ili okončanje ovjere, osobito zaštite i sigurnosti volontera za humanitarnu pomoć EU-a, Komisija može zahtijevati repatrijaciju volontera za humanitarnu pomoć EU-a koji su upućeni u vrijeme obustave ili okončanja.
4. Organizacija pošiljateljica ili primateljica nemaju pravo tražiti naknadu zbog obustave ili okončanja ovjere.
Članak 38.
Odgovornost za štetu
Komisija se ne može smatrati odgovornom za gubitak ili štetu koju prouzrokuju ili pretrpe organizacija pošiljateljica ili primateljica ili treće strane zbog njihova statusa ovjerene organizacije.
POGLAVLJE 10.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 39.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. studenoga 2014.