РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1257/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно рециклирането на кораби и за изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и Директива 2009/16/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Корабите, които представляват отпадъци и които са предмет на трансгранично движение за рециклиране, са регламентирани от Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане („Базелската конвенция“) и от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3). Регламент (ЕО) № 1013/2006 е за прилагане на Базелската конвенция, както и на изменение (4) на същата Конвенция, прието през 1995 г., което обаче още не е влязло в сила на международно равнище, и с което е въведена забрана за износ на опасни отпадъци за държави, които не са членки на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Корабите обикновено са класифицирани като опасни отпадъци и са забранени за износ с цел рециклиране в съоръжения, намиращи се в държави, които не са членки на ОИСР.
(2)
Механизмите за мониторинг на прилагането и за изпълнението на действащото право на Съюза и международно право не са адаптирани към особеностите на корабите и международното корабоплаване. Усилията, включващи сътрудничество между Международната организация на труда (МОТ), Международната морска организация (ИМО) и секретариата на Базелската конвенция, доведоха до успешно постигане на споразумение относно включването на задължителни изисквания на глобално равнище за обезпечаване на ефикасно и ефективно решаване на проблема с опасните и ненадеждни практики при рециклирането на кораби посредством Международната конвенция от Хонконг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби („Конвенцията от Хонконг“).
(3)
Настоящият капацитет за рециклиране на кораби в държави от ОИСР, който е законно достъпен за корабите, плаващи под знамето на държава-членка, е недостатъчен. Настоящият безопасен и надежден капацитет за рециклиране на кораби в държави, които не са членки на ОИСР, е достатъчен за обработване на всички кораби, плаващи под знамето на държава-членка, и се очаква да нараства до 2015 г. в резултат от предприетите действия за изпълнение на изискванията по Конвенцията от Хонконг от страна на държави, в които се извършва рециклиране.
(4)
Конвенцията от Хонконг е приета на 15 май 2009 г. под егидата на Международната морска организация. Конвенцията от Хонконг ще влезе в сила едва 24 месеца след датата на ратификация от не по-малко от 15 държави, чийто комбиниран търговски флот съставлява най-малко 40 % от брутния тонаж на корабите от световния търговски флот и чийто общ максимален годишен обем на рециклирани кораби през предходните 10 години представлява не по-малко от 3 % от брутния тонаж на корабите от комбинирания търговски флот на същите държави. Посочената конвенция обхваща проектирането, строежа, експлоатацията и подготовката на корабите с оглед улесняване на безопасното и екологосъобразното им рециклиране, без рискове за безопасността и експлоатационната ефективност на корабите. Тя обхваща и експлоатацията на съоръженията за рециклиране на кораби по безопасен и екологосъобразен начин, както и създаването на подходящ механизъм за правоприлагане при рециклирането на кораби.
(5)
Настоящият регламент има за цел да способства за своевременната ратификация на Конвенцията от Хонг Конг както в Съюза, така и в трети държави, чрез прилагане на пропорционални механизми за контрол по отношение на кораби и съоръжения за рециклиране на кораби въз основа на посочената Конвенция.
(6)
Конвенцията от Хонконг предвижда изрично страните по нея да предприемат по-строги мерки в съответствие с международното право по отношение на безопасното и екологосъобразно рециклиране на кораби, с цел предотвратяване, намаляване или свеждане до минимум на всякакви неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда. Като се има предвид това, настоящият регламент следва да осигури защита от евентуалното вредно въздействие на опасните материали на борда на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, като същевременно гарантира спазването на разпоредбите, приложими за тези материали по силата на международното право. За да се осигури контрол върху спазването на изискванията относно опасни материали съгласно настоящия регламент, държавите-членки следва да прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5). Понастоящем проверката на сертификатите и активното тестване за опасни материали, в т.ч. азбест, се извършва от инспекторите, осъществяващи държавен пристанищен контрол, съгласно Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море („SOLAS“). Меморандумът за разбирателство от Париж за контрола от държавата на пристанището осигурява хармонизиран подход към тези дейности.
(7)
Целта на настоящия регламент е също да намали съществуващите неравенства между операторите в Съюза, в държавите от ОИСР и в съответните трети държави по отношение на здравословните и безопасни условия на работното място и екологичните стандарти, както и да насочи корабите, плаващи под знамето на държава-членка, към съоръжения за рециклиране на кораби, които използват безопасни и екологосъобразни методи за разглобяване на кораби, вместо към места, които не отговарят на стандартите, каквато е практиката сега. Това следва също да допринесе за увеличаването на конкурентоспособността на екологосъобразното и безопасно рециклиране и третиране на кораби в съоръжения за рециклиране, разположени в държави-членки. Установяването на европейски списък на съоръжения за рециклиране на кораби („европейски списък“), които отговарят на изискванията по настоящия регламент, ще допринесе за постигането на тези цели, както и за по-доброто правоприлагане чрез улесняване на контрола върху корабите, предназначени за рециклиране от страна на държавите-членки на знамето. Тези изисквания към съоръженията за рециклиране на кораби следва да се основават на изискванията на Конвенцията от Хонконг. В тази връзка одобрените в съответствие с настоящия регламент съоръжения за рециклиране на кораби следва да отговарят на необходимите изисквания за опазване на околната среда, здравето на работниците и осигуряване на тяхната безопасност и на екологосъобразното управление на оползотворените от рециклирани кораби отпадъци. За съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета страна изискванията следва да са такива, че да се постигне висока степен на защита на здравето на човека и околната среда, която в общи линии е равностойна на защитата в Съюза. Поради това съоръженията за рециклиране на кораби, които не отговарят на тези минимални стандарти, следва да не бъдат включени в европейския списък.
(8)
Заложеният в правото на Съюза принцип на равенство следва да се прилага, а за прилагането му да се следи, по-конкретно при съставянето и актуализирането на европейския списък по отношение на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в държави-членки и на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, които отговарят на изискванията, установени в настоящия регламент.
(9)
Държавите-членки се насърчават да приемат подходящи мерки, с които да гарантират, че корабите, изключени от обхвата на настоящия регламент, извършват дейност по съгласуван с него начин, доколкото е разумно и приложимо.
(10)
За да се избегне дублиране, е необходимо корабите, плаващи под знамето на държава-членка, попадащи в обхвата на настоящия регламент, да се изключат от обхвата и приложното поле съответно от Регламент (ЕО) № 1013/2006 и от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). Регламент (ЕО) № 1013/2006 се прилага за превози на отпадъци от Съюза, подлежащи на изключване за определени категории отпадъци, когато се прилага алтернативен режим. Съгласно настоящия регламент корабите, които попадат в обхвата му, подлежат на контрол през целия им жизнен цикъл, като целта му е да осигури екологосъобразното рециклиране на тези кораби. Поради това е уместно да се уточни, че кораб, подлежащ на алтернативния режим на контрол през целия му жизнен цикъл съгласно настоящия регламент, не следва да бъде в обхвата на Регламент (ЕО) № 1013/2006. Корабите, които не са обхванати нито от Конвенцията от Хонг Конг, нито от настоящия регламент, и всички отпадъци на борда на кораб, различни от отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, следва да продължат да бъдат в обхвата съответно на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и на Директива 2008/98/ЕО и Директива 2008/99/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
(11)
Наред с това се отчита фактът, че корабите продължават да бъдат в обхвата на други международни конвенции, за да се гарантира безопасното им функциониране в морето по време на периода на експлоатация от жизнения им цикъл и въпреки че могат да упражняват определени навигационни права и свободи, корабите са длъжни да отправят предварително уведомление, преди да влязат в пристанище. Държавите-членки следва да могат да изберат прилагане и на допълнителен контрол в съответствие с други международни договори. Следователно в настоящия регламент не е необходимо да се предвижда допълнителен контрол върху транзита.
(12)
При тълкуването на изискванията по настоящия регламент следва да се вземат предвид насоките, разработени от ИМО („насоки на ИМО“) в подкрепа на Конвенцията от Хонконг.
(13)
За целите на настоящия регламент терминът „рециклиране“ не следва да има същото значение, както определението в Директива 2008/98/ЕО. Поради това настоящият регламент следва да въведе специфично определение за термина „рециклиране на кораби“.
(14)
Чрез Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) на равнището на Съюза се прилага Глобалната хармонизирана система за класифициране и етикетиране на химикали. Посоченият регламент заедно с Директива 67/548/ЕИО на Съвета (9) и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) осигуряват полезни насоки за определянето на характеристиките на понятието „опасен материал“.
(15)
Наличието на инвентарен списък на опасните материали на борда на кораб през целия му жизнен цикъл е основно изискване, установено в Конвенцията от Хонг Конг и в настоящия регламент. В съответствие с регламент 8, параграф 2 от Конвенцията от Хонг Конг кораб, който е предназначен за рециклиране, следва да намали до минимум количествата отпадъци, генерирани в резултат на експлоатацията през периода преди да влезе в съоръжение за рециклиране. Ако отпадъците, генерирани в резултат на експлоатацията, са предназначени за доставка заедно с кораба в съоръжение за рециклиране, приблизителните количества и разположението на тези отпадъци следва да бъдат включени в част II от инвентарния опис.
(16)
Държавите-членки следва да предприемат мерки за предотвратяване заобикалянето на разпоредбите за рециклирането на кораби и за увеличаване на прозрачността при рециклирането на кораби. Както е предвидено в Конвенцията от Хонконг, държавите-членки следва да предоставят информация относно корабите, за които е издадено свидетелство за инвентарния опис, относно кораби, за които е получена декларация за приключване, както и информация относно незаконно рециклиране на кораби и извършени от съответната държава последващи действия.
(17)
Държавите-членки следва да установят правила относно приложимите санкции при нарушения на настоящия регламент и да гарантират, че тези санкции се прилагат така, че да се предотврати заобикалянето на разпоредбите за рециклиране на кораби. Санкциите могат да имат гражданскоправен или административен характер и следва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.
(18)
В съответствие с практиката на Съда на Европейския Съюз от съдилищата на държавите-членки се изисква да тълкуват в най-пълна възможна степен процедурните правила, свързани с условията, които трябва да бъдат спазени, за да се приведат административните и съдебни процедури в съответствие с целите на член 9, параграф 3 от Орхуската конвенция.
(19)
В интерес на защитата на здравето на човека и околната среда и с оглед на принципа „замърсителят плаща“, Комисията следва да прецени осъществимостта на финансов механизъм, приложим по отношение на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, независимо от това под чие знаме плават, чрез който да се набират средства за целите на улесняването на екологосъобразното рециклиране и третиране на кораби, без да се създава стимул за смяна на знамето.
(20)
С цел съгласуване с развитието във връзка с Конвенцията от Хонг Конг на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на актуализирането на приложения I и II към настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(22)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно предотвратяване, намаляване или премахване на неблагоприятното въздействие върху здравето на човека и околната среда, причинено от рециклирането, експлоатацията и поддръжката на плаващи под знамето на държава-членка кораби, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради международния характер на корабоплаването и рециклирането на кораби, и следователно с оглед мащаба и въздействието си може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и цел
Настоящия регламент има за цел да предотврати, намали, сведе до минимум и, доколкото е практически възможно, да премахне произшествията, нараняванията и други неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда, причинени от рециклирането на кораби. Целта на настоящия регламент е да повиши безопасността и да осигури по-добра защита на човешкото здраве и на морската среда в Съюза по време на жизнения цикъл на корабите, по-специално като се гарантира, че опасните отпадъци от рециклирането на корабите подлежат на екологосъобразно управление.
Настоящият регламент също установява правила за осигуряване на надлежно управление на опасните материали на корабите.
Настоящият регламент има за цел и да способства за ратифицирането на Международната конвенция от Хонг Конг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби от 2009 г. („Конвенцията от Хонг Конг“).
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент с изключение на член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на държава-членка.
Член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на трета държава, които посещават пристанище или застават на котва в държава-членка.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на:
а)
военните кораби, военни спомагателни или други кораби, които са собственост на дадена държава или са експлоатирани от нея и които към момента се използват единствено за правителствени нетърговски цели;
б)
кораби с тонаж, по-малък от 500 бруто тонаж (БТ);
в)
кораби, експлоатирани през целия им жизнен цикъл само във води, намиращи се под суверенитета или юрисдикцията на държавата-членка, под чието знаме плава корабът.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„кораб“ означава плавателен съд от всякакъв тип, който се експлоатира или е бил експлоатиран в морска среда и включва подводни морски съдове, плаващи по повърхността кораби, плаващи платформи, самоподемни платформи, плаващи складови съоръжения (FSU) и плаващи съоръжения за производство, складиране и разтоварване на товари (FPSO), както и плавателен съд, който е с демонтирано оборудване или влачен;
2)
„нов кораб“ означава кораб:
а)
за който договорът за строеж е сключен на датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
б)
при липса на договор за строеж, килът е заложен или корабът се намира на подобен етап на построяване шест месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
в)
чиято доставка се извършва тридесет месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това;
3)
„танкер“ означава петролен танкер съгласно определението в приложение I към Конвенцията за предотвратяване на замърсяването от кораби („Конвенцията MARPOL“) или танкер за вредни вещества под формата на течности съгласно определението в приложение II към същата конвенция;
4)
„опасен материал“ означава всеки материал или вещество, което може да създаде опасност за здравето на човека и/или за околната среда;
5)
„отпадъци, генерирани по време на експлоатацията“ означава отпадъчни води и остатъци, образували се вследствие на нормалното функциониране на кораби, за които важат изискванията по Конвенцията MARPOL;
6)
„рециклиране на кораби“ означава дейност по пълно или частично разглобяване на кораби за скрап в съоръжение за рециклиране на кораби с цел оползотворяване на елементи и материали за преработване, подготовка за повторна употреба и повторна употреба при едновременно осигуряване управлението на опасни и други материали, като тази дейност включва свързани с нея операции като складиране и третиране на компоненти и материали на място, но не включва тяхната допълнителна преработка или обезвреждане в отделни съоръжения;
7)
„съоръжение за рециклиране на кораби“ означава определена зона, представляваща режище или инсталация, намиращи се в държава-членка или в трета държава и използвани за рециклиране на кораби;
8)
„предприятие за рециклиране на кораби“ означава собственикът на съоръжение за рециклиране на кораби или друга организация или лице, които са поели от собственика на съоръжение за рециклиране на кораби отговорността за извършване на дейността по рециклирането на кораби;
9)
„администрация“ означава държавен орган, определен от държава-членка като натоварен с изпълнение на задължения, свързани с корабите, плаващи под нейното знаме или които се експлоатират под нейна юрисдикция;
10)
„призната организация“ означава организация, която е призната в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12);
11)
„компетентен орган“ означава правителствен орган или органи, определен(и) от държава-членка или от трета държава като компетентен за съоръженията за рециклиране на кораби в определен географски район или в определена област на професионална компетентност, по отношение на всички дейности в рамките на юрисдикцията на тази държава;
12)
„бруто тонаж“ означава брутният тонаж (БТ), изчислен в съответствие с разпоредбите за измерване на тонажа, които се съдържат в приложение I към Международната конвенция за измерване на тонажа на корабите от 1969 г., или в съответствие с всяка последваща конвенция;
13)
„компетентно лице“ означава лице с подходяща квалификация, обучение и достатъчно знания, опит и умения за изпълнение на конкретната работа;
14)
„корабособственик“ означава физическо или юридическо лице, регистрирано като собственик на кораба, включително физическо или юридическо лице, което е собственик на кораба за ограничен период от време в очакване на продажбата или предаването му в съоръжение за рециклиране на кораби или - при липса на регистрация - физическо или юридическо лице, което е собственик на кораб, или друга организация или лице, например управителя или беърбоут чартьора, които са поели от собственика на кораба отговорността за експлоатация на кораба, както и всяко юридическо лице, експлоатиращо кораб, който е собственост на държавата;
15)
„нова инсталация“ означава инсталиране на системи, оборудване, изолация или други материали на кораб след датата на прилагане на настоящия регламент;
16)
„план за рециклиране на кораб“ означава план, разработен от оператора на съоръжението(ята) за рециклиране на кораби за всеки отделен кораб, като са взети предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
17)
„план на съоръжението за рециклиране на кораби“ означава план, разработен от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби и приет от управителния съвет или от съответния управителен орган на дружеството за рециклиране на кораби, в който се описват оперативните процеси и процедури по рециклирането на даден кораб в съоръжението за рециклиране на кораби и който по-конкретно включва въпросите по безопасността и обучението на работниците, опазването на здравето на човека и околната среда, функциите и отговорностите на персонала, готовността и реагирането в аварийни ситуации и системите за наблюдение, докладване и отчетност, като се вземат предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
18)
„безопасно за влизане“ означава пространство, което отговаря на всичките следни критерии:
а)
съдържанието на кислород в атмосферата и концентрацията на запалими пари са в безопасни граници;
б)
всички евентуални токсични материали в атмосферата са в рамките на допустимите концентрации;
в)
остатъчните вещества или материали, свързани с разрешената от компетентното лице работа, не водят до неконтролируемо изпускане на токсични материали или до опасна концентрация на запалими пари в рамките на съществуващите атмосферни условия, при поддържането им съгласно разпорежданията;
19)
„безопасно за високотемпературни работи“ означава пространство, което отговаря на всички следни критерии:
а)
намира се в състояние, което е безопасно и не създава опасност от взрив, включително състояние след обезгазяване, и при което може да бъде използвано оборудване за електродъгово или газово заваряване, за рязане или изгаряне, или други форми на открит пламък, както и състояние, при което могат да бъдат извършвани дейности, свързани с отопление, шлайфане или образуване на искри;
б)
спазени са критериите по точка 18 за „безопасно за влизане“;
в)
съществуващите атмосферни условия няма да се променят в резултат от високотемпературните работи;
г)
всички прилежащи пространства са били почистени или обезвредени или третирани в достатъчна степен с оглед предотвратяване на започване или разпространение на огън;
20)
„декларация за приключване“ означава направено от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби изявление, с което се потвърждава, че рециклирането на даден кораб е приключило в съответствие с настоящия регламент;
21)
„свидетелство за инвентарен опис“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5;
22)
„свидетелство за годност за рециклиране“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9, параграф 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5, параграф 7 и от одобрения план за рециклиране на кораба в съответствие с член 7;
23)
„свидетелство за съответствие“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, е придружено от инвентарен опис на опасните материали и е в съответствие с член 12;
24)
„тонове водоизместимост при празен кораб (LDT)“ означава теглото на кораб, изразено в тонове, без товар, гориво, смазочно масло в резервоарите за съхранение, баластна вода, прясна и питателна вода, припаси за консумация, и пътници и екипаж и техните вещи и същото представлява съвкупност от теглото на корпуса, констукцията, машините, оборудването и арматурата на кораба.
2. За целите на член 7, параграф 2, буква г) и членове 13, 15 и 16 се прилагат следните определения:
а)
„отпадъци“, „опасни отпадъци“, „третиране“ и „управление на отпадъци“ имат същия смисъл, както по член 3 от Директива 2008/98/ЕО;
б)
„проверка на място“ означава проверка на съоръжение за рециклиране на кораби с цел установяване дали състоянието му отговаря на описаното в представен относим документ;
в)
„работник“ означава всяко лице, което извършва някаква работа, редовно или временно, в рамките на трудово правоотношение, включително персоналът, работещ за изпълнители и подизпълнители;
г)
„екологосъобразно управление“ означава предприемане на всякакви практически стъпки за гарантиране, че отпадъците и опасните материали се управляват по начин, който опазва здравето на човека и околната среда срещу нежелателни въздействия, които биха могли да се появят в резултат на тези отпадъци и материали;
3. За целите на параграф 1, точка 13 компетентно лице може да бъде обучен работник или ръководен служител, който може да разпознае и оцени професионални и други рискове и излагане на работниците и служителите на въздействието на потенциално опасни материали или небезопасни условия в дадено съоръжение за рециклиране на кораби, и който е в състояние да посочи необходимите защитни средства и предпазните мерки, които трябва да се вземат, за да се премахнат или намалят тези рискове и излагания на въздействия.
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13), компетентният орган може да дефинира подходящи критерии за назначаване на такива лица и може да определи задълженията, които да им бъдат възложени.
ДЯЛ II
КОРАБИ
Член 4
Контрол на опасни материали
Инсталацията или употребата на опасните материали, посочени в приложение I, на корабите се забранява или ограничава съгласно определеното в приложение I, без да се засягат други изисквания на приложимо право на Съюза, което може да изисква допълнителни мерки.
Член 5
Инвентарен опис на опасните материали
1. На борда на всеки нов кораб се държи инвентарен опис на опасните материали, който съдържа най-малко тези опасни материали, които са посочени в приложение II, и се съдържат в конструкцията или оборудването на кораба, и в който се посочват местоположението и приблизителните им количества.
2. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) съществуващите кораби са в съответствие доколкото е практически възможно с параграф 1.
Корабите, които отиват за рециклиране, са в съответствие, доколкото е практически възможно, с параграф 1 от настоящия член, считано от датата на публикуване на европейския списък на съоръженията за рециклиране на кораби („европейски списък“) съобразно установеното в член 16, параграф 2.
При спазване на член 32, параграф 2, буква б) при съставянето на списъка на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали.
3. Инвентарният опис на опасните материали:
а)
е специфичен за всеки кораб;
б)
предоставя доказателство, че корабът отговаря на изискването за забрана или на ограниченията за инсталиране или използване на опасни материали в съответствие с член 4;
в)
се съставя, като се отчитат приложимите насоки на ИМО;
г)
е проверен от администрацията или от овластена от нея призната организация.
4. Освен предвиденото по параграф 3 за съществуващите кораби се изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е изготвен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
5. Инвентарният опис на опасните материали се състои от три части:
а)
списък на опасните материали, посочени в приложения I и II, в съответствие с разпоредбите на параграфи 1 и 2 от настоящия член, и съдържащи се в конструкцията или оборудването на кораба, с посочване на тяхното разположение и приблизителните количества (част I);
б)
списък на генерираните в резултат на експлоатацията отпадъци, намиращи се на борда на кораба (част II);
в)
списък на складовете, намиращи се на борда на кораба (част III).
6. Част I от инвентарния опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в структурата и оборудването на кораба.
7. Преди рециклирането и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, в допълнение към водената и актуализирана по надлежен начин част I, в инвентарния опис на опасните материали се включват част II за отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, и част III за складовете, и описът се проверява от администрацията или от овластена от нея призната организация.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 във връзка с актуализирането на списъка с позиции за инвентарния опис на опасните материали в приложения I и II, за да се гарантира, че в списъка са включени най-малко веществата, изброени в Допълнения I и II към Конвенцията от Хонг Конг.
Комисията приема отделен делегиран акт за всяко вещество, което се включва или заличава от приложения I или II.
Член 6
Общи изисквания за корабособствениците
1. При подготовката за изпращане на кораб за рециклиране корабособствениците:
а)
предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби цялата свързана с кораба информация, необходима за разработването на плана за рециклиране на кораб, установен в член 7;
б)
уведомяват писмено съответната администрация в указания от нея срок за намерението си да рециклират кораба в конкретно(и) съоръжение(я) за рециклиране на кораби. Уведомлението включва най-малкото:
i)
описа на опасните материали; и
ii)
цялата свързана с кораба информация, предоставена съгласно буква а).
2. Корабособствениците следят предназначените за рециклиране кораби да:
а)
се рециклират само в съоръжения за рециклиране на кораби, които са включени в европейския списък;
б)
изпълняват работи в периода преди влизане в съоръжението за рециклиране на кораби по такъв начин, че да сведат до минимум количеството на остатъците от товари, останалия мазут и генерираните от самия кораб отпадъци, оставащи на борда;
в)
притежават сертификат за годност за рециклиране, издаден от администрацията или от овластена от нея призната организация преди всяко рециклиране на кораб след получаването на одобрения план за рециклиране на кораб в съответствие с член 7, параграф 3.
3. Корабособствениците гарантират, че танкерите пристигат на съоръжението за рециклиране на кораби с товарни резервоари и помпени отделения в състояние, годно за сертифициране като „безопасно за високотемпературни работи“.
4. Корабособствениците предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби екземпляр от свидетелството за годност за рециклиране, издадено в съответствие с член 9.
5. Корабособствениците носят отговорност за кораба и вземат мерки, за да го поддържат в съответствие с изискванията на администрацията на държавата, под чието знаме корабът плава до момента, в който отговорността за него бъде поета от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби. Операторът на съоръжението за рециклиране на кораби може да откаже да приеме кораба за рециклиране, ако състоянието на кораба до голяма степен не отговаря на данните от свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не е надлежно водена и актуализирана, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба. При тези обстоятелства корабособственикът продължава да носи отговорността за кораба, като той незабавно уведомява администрацията за това.
Член 7
План за рециклиране на кораб
1. Преди всякакво рециклиране на кораби се разработва специфичен за кораба план за рециклиране на кораб. Планът за рециклиране на кораб включва всички специфични за кораба аспекти, които не са визирани в плана на съоръжението за рециклиране на кораби или за които се изискват специални процедури.
2. Планът за рециклиране на кораб:
а)
се разработва от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби в съответствие със съответните разпоредби на Конвенцията и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и релевантната за кораба информация, предоставена от корабособственика в съответствие с член 6, параграф 1, буква а), така че съдържанието му надлежно да отразява информацията, съдържаща се в описа на опасните материали;
б)
изяснява дали и в каква степен подготвителна работа, като предварително третиране, идентифициране на потенциалните опасности и премахване на складовете предстои да се проведе на място, различно от съоръжението за рециклиране на кораби, посочено в плана за рециклиране на кораба. Планът за рециклиране на кораба включва мястото, където корабът ще бъде поставен по време на дейностите по рециклиране, и кратък план за пристигането и безопасно поставяне на конкретния кораб за рециклирането му;
в)
включва информация относно създаването, поддържането и наблюдението на условията за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ за конкретния кораб, като се отчитат характеристики като конструкция, конфигурация и предходен товар на кораба, както и друга необходима информация относно начина за изпълнение на плана за рециклиране на кораба;
г)
включва информация за вида и количеството на опасните материали и на отпадъците, получени от рециклирането на конкретния кораб, включително материалите и отпадъците, посочени в описа на опасните материали, както и за това как ще бъдат управлявани и съхранявани в съоръжението за рециклиране на кораби и в последващите съоръжения; и
д)
когато се използва повече от едно съоръжение за рециклиране на кораби, по принцип се изготвя отделно за всяко от участващите съоръжения и се посочват редът на използване на съоръженията и разрешените дейности, които ще се извършат в тези съоръжения.
3. Планът за рециклиране на кораб се одобрява мълчаливо или изрично от компетентния орган в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо.
Изрично одобрение е дадено, ако компетентният орган изпрати писмено уведомление за решението си относно плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията.
Счита се, че е дадено мълчаливо съгласие, ако компетентният орган не е изпратил писмено възражение срещу плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията в рамките на срок за разглеждане, определен в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо, и не е направил уведомление в съответствие с член 15, параграф 2, буква б).
4. Държавите-членки могат да изискат от своята администрация да изпрати на компетентния орган на държавата, в която се намира съоръжението за рециклиране на кораби, информацията, предоставена от корабособственика съгласно член 6, параграф 1, буква б), както и следните данни:
i)
датата, на която корабът е регистриран в държавата, под чието знаме плава;
ii)
идентификационния номер на кораба (номер по ИМО);
iii)
заводския номер на корпуса при доставка за ново строителство;
iv)
името и типа на кораба;
v)
пристанището, на което корабът е регистриран;
vi)
името и адреса на корабособственика, а също и идентификационния номер на собственика, както е регистриран по ИМО;
vii)
името и адреса на дружеството;
viii)
наименованията на всички класификационни организации, които са присъждали клас на кораба;
ix)
основни данни за кораба (обща дължина (LOA), теоретична ширина, теоретична височина, LDT, бруто и нето тонаж и тип и мощност на двигателя).
Член 8
Прегледи
1. Прегледите на корабите се извършват от служители на администрацията или на овластена от нея призната организация, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
2. Когато администрацията, използва признати организации за извършването на прегледи съгласно параграф 1, тя упълномощава такива признати организации най-малко да:
-
изискат от кораб, на който извършват преглед, да се съобрази с настоящия регламент; и
-
извършват прегледи, поискани от надлежните органи на държава-членка.
3. Корабите подлежат на следните прегледи:
а)
първоначален преглед;
б)
преглед при подновяване;
в)
допълнителен преглед;
г)
окончателен преглед.
4. Първоначалният преглед на нов кораб се извършва преди корабът да бъде пуснат в експлоатация или преди да бъде издадено свидетелството за инвентарния опис. За съществуващите кораби се извършва първоначален преглед до 31 декември 2020 г. С прегледа се проверява дали част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
5. Прегледът при подновяване се извършва през интервали, посочени от администрацията, които не може да надхвърлят пет години. С прегледа при подновяване се удостоверява че част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
6. Допълнителният преглед, общ или частичен, в зависимост от обстоятелствата, се извършва по искане на корабособственика след промяна, замяна или значителен ремонт на конструкцията, оборудването, системите, арматурата, приспособленията и материалите, който е оказал въздействие върху списъка на опасните материали. Прегледът се провежда така, щото да се гарантира, че всяка промяна, замяна или значителен ремонт са били направена по начин, който гарантира корабът да продължи да бъде в съответствие с изискванията на настоящия регламент, а част I от описа на опасните материали при необходимост да бъде съответно изменена.
7. Окончателният преглед се извършва преди корабът да бъде изведен от експлоатация и преди рециклирането на кораба да е започнало.
Прегледът удостоверява, че:
а)
описът на опасните материали е в съответствие с изискванията на член 5;
б)
планът за рециклиране на кораб отразява надлежно информацията, съдържаща се в инвентарния опис на опасните материали и изпълнява изискванията по член 7;
в)
съоръжението за рециклиране на кораби, в което корабът предстои да бъде рециклиран, е включено в европейския списък.
8. За съществуващите кораби, предназначени за рециклиране, първоначалният и окончателният преглед могат да се извършват по едно и също време.
Член 9
Издаване и одобрение на свидетелства
1. След успешно приключване на първоначален преглед или на преглед при подновяване администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за инвентарния опис. Това свидетелство се допълва с част I от инвентарния опис на опасните материали, посочени в член 5, параграф 5, буква а).
Когато, съгласно предвиденото в член 8, параграф 8, първоначалният преглед и окончателният преглед се извършват по едно и също време, се издава само свидетелството за годност за рециклиране, посочено в параграф 9 от настоящия член.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за инвентарния опис, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Свидетелство за инвентарен опис се одобрява по молба на корабособственика от администрацията или от овластена от нея призната организация след успешното приключване на допълнителен преглед, проведен в съответствие с член 8, параграф 6.
3. При условията на параграф 4 администрацията или овластена от нея призната организация издава или одобрява свидетелство за инвентарен опис, според случая, ако прегледът при подновяване е приключил успешно:
а)
в срок от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
б)
след изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
в)
повече от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
4. Ако прегледът при подновяване е приключил успешно и ново свидетелство за инвентарен опис не може да се издава, нито да се използва на борда преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, администрацията или овластена от нея призната организация одобрява наличното свидетелство и то се приема за валидно за срок, не по-дълъг от пет месеца след датата на изтичане на валидността.
5. В случай на свидетелство за инвентарен опис, издадено за срок, по-кратък от пет години, администрацията или овластена от нея призната организация може да продължи срока на валидност на наличното свидетелство за срок, който не надхвърля пет години.
6. При специфични обстоятелства, определени от администрацията, новото свидетелство за инвентарен опис не е необходимо да има дата от датата на изтичане на валидността на наличното, съгласно изискванията по параграф 3, букви а) и б) и параграфи 7 и 8. При такива обстоятелства новото свидетелство е валидно до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
7. Когато даден кораб не се намира на пристанището или мястото за заставане на котва, където ще бъде подложен на преглед при изтичане на валидността на свидетелството за инвентарния опис, администрацията може, ако е уместно, да продължи валидността на свидетелството за срок, не по-дълъг от три месеца, за да даде възможност на кораба да завърши пътуването си до пристанището, на което ще му бъде извършен преглед. Всяко продължаване на срока е при условие че прегледът ще бъде извършен преди корабът да напусне въпросното пристанище. Кораб, на който е продължен срокът, няма право по силата на това продължаване да напусне пристанището, на което ще му бъде извършен преглед, без да е получил ново свидетелство. Когато приключи проверката на обновяването, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно до дата, не по-късна от пет години от датата на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването му.
8. Свидетелство за инвентарен опис на кораб, извършващ кратки пътувания, и чийто срок не е бил продължен при условията, посочени в параграф 7, може да бъде продължен от администрацията за гратисен срок до един месец след изтичането на валидността на свидетелството. Когато приключи прегледът при подновяване, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно за срок не повече от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването.
9. След успешното приключване на окончателен преглед в съответствие с член 8, параграф 7, администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за годност за рециклиране. Това свидетелство се допълва с инвентарния опис на опасните материали и плана за рециклиране на кораб.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за годност за рециклиране, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 4 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено след окончателен преглед в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се приема от другите държави-членки и се счита за целите на настоящия регламент, че има същата сила, каквато има свидетелство за годност за рециклиране, издадено от тях.
Член 10
Продължителност и валидност на свидетелствата
1. При условията на член 9 свидетелство за инвентарния опис се издава за период, чиято продължителност се установява от администрацията и не надвишава пет години.
2. Свидетелството за инвентарния опис, издадено или одобрено съгласно член 9, престава да бъде валидно във всеки от следните случаи:
а)
ако състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не се води и актуализира надлежно, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО;
б)
когато прегледът при подновяване не е извършен в интервалите, посочени в член 8, параграф 5.
3. Свидетелство за годност за рециклиране се издава от администрацията или от овластена от нея призната организация за период, не по-дълъг от три месеца.
4. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено съгласно член 9, параграф 9, престава да бъде валидно, когато състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис.
5. Чрез дерогация от параграф 3 свидетелството за годност за рециклиране може да бъде продължено от администрацията или от овластена от нея призната организация за единично пътуване от точка до точка до съоръжението за рециклиране на кораби.
Член 11
Контрол на държавата на пристанището
1. Държавите-членки прилагат разпоредби за контрол за корабите в съответствие с националното си законодателство, като вземат предвид Директива 2009/16/ЕО. При условията на параграф 2 всяка такава инспекция се ограничава до проверка дали на борда се държи свидетелство за инвентарен опис или свидетелство за годност за рециклиране, които, ако са валидни, се считат достатъчни за одобрението на инспекцията.
2. Може да се извърши подробна инспекция от компетентния орган, извършващ дейности по контрол на държавата на пристанището, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, когато кораб не носи валидно свидетелство или има ясни основания да се счита, че:
а)
състоянието на кораба или на неговото оборудване в значителна степен не съответства на данните, посочени в това свидетелство, в част I на инвентарния опис на опасните материали или и в двете; или
б)
на борда на кораба не се прилага процедура за водене на част I от инвентарния опис на опасните материали.
3. Всеки кораб може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за инвентарен опис или, по искане на тези органи и според случая, от свидетелството за годност за рециклиране, без да се засяга член 9. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно съответната администрация. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на съответната администрация и се коригират при извършването на следващ преглед.
4. Достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
Член 12
Изисквания за кораби, плаващи под знамето на трета държава
1. При спазване на член 32, параграф 2, буква б), когато посещава пристанище или застава на котва в държава-членка, кораб, плаващ под знамето на трета държава, разполага на борда си със списък на опасните материали, който е в съответствие с член 5, параграф 2.
Независимо от първа алинея достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност, или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие че собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
2. Инсталирането на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I.
Използването на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I, без да се засягат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
3. Инвентарният опис на опасните материали е специфичен за всеки кораб, съставя се, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и служи за изясняване на това, че корабът е в съответствие с параграф 2 от настоящия член. При съставянето на инвентарния опис на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали. Корабът, плаващ под знамето на трета държава, изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е съставен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
4. Инвентарният опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в конструкцията и оборудването на кораба, като се отчитат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
5. Всеки кораб, плаващ под знамето на трета държава, може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за съответствие съгласно параграфи 6 и 7, придружено, когато е необходимо и по искане на тези органи, от инвентарния опис на опасните материали. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава въпросният кораб. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на компетентните органи на третата държава, под чието знаме корабът плава.
6. Свидетелството за съответствие се издава след проверка на инвентарния опис на опасните материали от компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, или от организация, овластена от тях съгласно националните изисквания. За образец на свидетелството за съответствие може да се използва допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг.
7. Свидетелството за съответствие и инвентарният опис на опасните материали се изготвят на един от официалните езици на издаващите компетентни органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, а когато използваният език не е английски, френски или испански, те се превеждат на един от тези езици.
8. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) корабите, плаващи под знамето на трета държава, за които е подадено заявление за регистрация под знамето на държава-членка, гарантират, че в съответствие с член 5, параграф 2 държат на борда инвентарен опис на опасните материали или че той се съставя в рамките на шест месеца от регистрацията под знамето на съответната държава-членка или по време на следващия периодичен преглед по член 8, параграф 3, в зависимост от това коя дата настъпи първа.
ДЯЛ III
СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА РЕЦИКЛИРАНЕ НА КОРАБИ
Член 13
Изисквания, необходими за включването на съоръженията за рециклиране на кораби в европейския списък
1. За да бъде включено в европейския списък, съоръжение за рециклиране на кораби трябва да отговаря на следните изисквания в съответствие с приложимите разпоредби на Конвенцията от Хонг Конг и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, МОТ, Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане, Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители и на други международни насоки:
а)
да има разрешение от своите компетентни органи да извэршва дейност по рециклиране на кораби;
б)
да бъде проектирано, конструирано и експлоатирано по безопасен и екологосъобразен начин;
в)
да функционира от изградени структури;
г)
да създаде системи за управление и наблюдение, процедури и техники, които имат за цел предотвратяване, намаляване, свеждане до минимум и, доколкото е практически възможно, премахване на:
i)
рисковете за здравето на работниците и на населението в близост до съоръжението за рециклиране на кораби и
ii)
неблагоприятното въздействие върху околната среда, причинено от рециклирането кораби;
д)
да изготви план на съоръжението за рециклиране на кораби;
е)
да предотвратява вредните въздействия върху здравето на човека и околната среда, включително да демонстрира контрол върху всякакви изтичания, по-специално в приливни зони;
ж)
да гарантира безопасно и екологосъобразно управление и съхранение на опасните материали и отпадъците, включително:
i)
затваряне на всички опасни материали, които се намират на борда по време на процеса на рециклиране на кораба, за да се предотврати всякакво изпускане на тези материали в околната среда; както и извършване на манипулации с опасни материали и отпадъци, получени в процеса на рециклиране на кораба, само върху непромокаеми подове с ефективни системи за оттичане;
ii)
че всички отпадъци, получени от дейността по рециклиране на кораба, и техните количества се документират и се прехвърлят само към съоръжения за управление на отпадъци, в т.ч. съоръжения за рециклиране на отпадъци, на които е разрешено да процедират с тяхното третиране, без да застрашават човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
з)
да създаде и поддържа план за готовност и реагиране в аварийни ситуации; да осигури бърз достъп за оборудване за реагиране в извънредни ситуации, като например противопожарно оборудване и превозни средства, линейки и кранове, до кораба и до всички места на съоръжението за рециклиране на кораби;
и)
да осигури безопасност и обучение на работниците, включително да гарантира ползването на лични предпазни средства за операции, изискващи такова ползване;
й)
да създаде архиви за произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия и, ако това се изисква от компетентните органи, да докладва всички произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия, които причиняват или имат способността да причиняват рискове за безопасността на работниците, здравето на човека и околната среда;
к)
да се съгласи да спазва изискванията по параграф 2.
2. Операторът на съоръжение за рециклиране на кораби:
а)
изпраща плана за рециклиране на кораб, след като бъде одобрен в съответствие с член 7, параграф 3, на корабособственика и на администрацията или на овластена от нея призната организация;
б)
докладва на администрацията, че съоръжението за рециклиране на кораби е готово във всяко отношение за започване на рециклиране на кораба;
в)
когато пълното или частичното рециклиране на кораба приключи в съответствие с настоящия регламент, изпраща декларация за приключване на администрацията, издала свидетелството за годност за рециклиране за кораба, в срок от 14 дни от датата на пълното или частичното рециклиране в съответствие с плана за рециклиране на кораб. Декларацията за приключване включва доклад относно евентуални инциденти и произшествия, нанесли щети на човешкото здраве и/или на околната среда.
3. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на формата на:
а)
доклада, изискван съгласно параграф 2, буква б) от настоящия член, за да се гарантира, че той е в съответствие с допълнение 6 към Конвенцията от Хонг Конг; и
б)
декларацията, изисквана съгласно параграф 2, буква в) от настоящия член, за да се гарантира, че тя е в съответствие с допълнение 7 към Конвенцията от Хонг Конг.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
Член 14
Разрешение за съоръжения за рециклиране на кораби, намиращи се в държава-членка
1. Без да се засягат други приложими разпоредби на правото на Съюза, компетентните органи разрешават на съоръженията за рециклиране на кораби, намиращи се на тяхната територия и отговарящи на изискванията, формулирани в член 13, да извършват рециклиране на кораби. Това разрешение може да бъде предоставено на съответните съоръжения за рециклиране на кораби за срок от максимум пет години и да бъде съответно подновявано.
При условие че са спазени изискванията по настоящия регламент, всяко разрешение, издадено съгласно съответните разпоредби на друго национално право или на правото на Съюза, може да бъде комбинирано с разрешението по настоящия член в единно разрешение, когато по този начин се избягва ненужното дублиране на информация и на работата на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби или на дружеството за рециклиране на кораби или на компетентния орган. В такива случаи разрешението може да бъде продължено в съответствие с посочения в първа алинея разрешителен режим, но без да надхвърля максимален срок от пет години.
2. Държавите-членки създават и актуализират списък на съоръженията за рециклиране на кораби, на които са издали разрешение в съответствие с параграф 1.
3. Списъкът, посочен в параграф 2, се съобщава на Комисията без забавяне и не по-късно от 31 март 2015 г.
4. Когато съоръжение за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, формулирани в член 13, държавата-членка, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, спира или отнема разрешението, издадено на въпросното съоръжение за рециклиране на кораби, или предписва коригиращи действия от дружеството за рециклиране на кораби и уведомява незабавно Комисията за това.
5. Когато съоръжение за рециклиране на кораби е получило разрешение в съответствие с параграф 1, съответната държава-членка уведомява незабавно Комисията за това.
Член 15
Съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава
1. Дружество за рециклиране на кораби, което притежава съоръжение за рециклиране на кораби, разположено в трета държава и което възнамерява да рециклира кораби, плаващи под знамето на държава-членка, подава заявление до Комисията за включване на посоченото съоръжение за рециклиране в европейския списък.
2. Заявлението, посочено в параграф 1, се придружава от доказателства, че въпросното съоръжение за рециклиране на кораби отговаря на изискванията, формулирани в член 13, за да извършва рециклиране на кораби и да бъде включено в европейския списък в съответствие с член 16.
По-специално, дружеството за рециклиране на кораби:
а)
посочва разрешителното, лиценза или разрешението, издадено от съответните компетентни органи за извършване на рециклиране на кораби и, когато е целесъобразно, разрешителното, лицензията или разрешението, издавано от компетентните органи на всички негови изпълнители и подизпълнители, пряко участващи в процеса на рециклиране на кораби, и да предостави цялата информация, посочена в член 16, параграф 2;
б)
уточнява дали планът за рециклиране на кораб ще бъде мълчаливо или изрично одобрен от компетентния орган, като посочи срока за разглеждане в случай на мълчаливо съгласие, в съответствие с националните изисквания, когато е приложимо;
в)
потвърждава, че ще приеме за рециклиране в съответствие с настоящия регламент само кораб, плаващ под знамето на държава-членка;
г)
представя доказателства, че съоръжението за рециклиране на кораби е в състояние да създаде, поддържа и наблюдава критериите за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ през целия процес на рециклиране на кораба;
д)
прикачва карта за границите на съоръжението за рециклиране на кораби и за местоположението на операциите по рециклиране на кораби в неговите рамки;
е)
за всеки опасен материал, посочен в приложение I и допълнителен опасен материал, който би могъл да бъде част от конструкцията на кораб, указва:
i)
дали съоръжението за рециклиране на кораби е оправомощено да извършва отстраняването на опасния материал. В този случай трябва да бъде определен отговорният персонал, упълномощен да извършва отстраняването, и да бъдат представени доказателства за компетентността му;
ii)
кой процес за управление на отпадъците ще се прилага в съоръжението за рециклиране на кораби или извън него - например изгаряне, депониране или друг метод за третиране на отпадъци, името и адреса на съоръжението за третиране на отпадъци, ако е различно от съоръжението за рециклиране на кораби, и представя доказателства, че прилаганият процес ще се извършва, без да се застрашава човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
ж)
потвърждава, че дружеството е приело план за рециклиране на кораб, като е взело предвид приложимите насоки на ИМО;
з)
предоставя информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение, за да определи формата на информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
4. За да бъдат включени в европейския списък, съответствието на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, с изискванията, установени в член 13 се удостоверява чрез проверка на място от независим експерт с необходимите квалификации. Дружеството за рециклиране на кораби представя удостоверението на Комисията, когато подава заявление за включване в европейския списък и на всеки пет години след това при подновяване на включването му в този списък. Първоначалното включване в списъка и последващото подновяване се допълват от средносрочен преглед за потвърждаване на съответствието с изискванията, установени в член 13.
Като подават заявления за включване в европейския списък, дружествата за рециклиране на кораби приемат възможността съоръжението за рециклиране на кораби да бъде обект на проверка на място от Комисията или от представители, действащи от нейно име, преди или след включването им в европейския списък, с цел проверка на съответствието с изискванията, установени в член 13. Независимият експерт, Комисията или представителите, действащи от нейно име, си сътрудничат с компетентните органи на третата държава, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, за извършването на тези проверки на място.
Комисията може да издава бележки с технически напътствия с цел улесняване на въпросното удостоверяване.
5. За целите на член 13, що се отнася до съответната операция по оползотворяване или обезвреждане на отпадъци може се допусне, че е налице екологосъобразно управление, единствено когато съоръжението за рециклиране на кораби може да докаже, че съоръжението за управление на отпадъците, което приема отпадъците, ще бъде експлоатирано в съответствие с такива стандарти за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на приложимите международни стандарти и стандарти на Съюза.
6. В случай на промени в информацията, предоставена на Комисията, дружеството за рециклиране на кораби незабавно представя актуализирани доказателства и във всеки случай три месеца преди изтичането на всеки петгодишен период на включване в европейския списък дружеството декларира, че:
а)
доказателството, което е представило, е пълно и актуализирано;
б)
съоръжението за рециклиране на кораби продължава и ще продължи да съответства на изискванията на член 13.
Член 16
Съставяне и актуализиране на европейския списък
1. Комисията приема актове за изпълнение с цел съставяне на европейски списък на съоръженията за рециклиране на кораби, които:
а)
са разположени в Съюза и са били нотифицирани от държавите-членки в съответствие с член 14, параграф 3;
б)
са разположени извън Съюза и чието включване е въз основа на преценка на информацията и подкрепящите доказателствата, представени или събрани в съответствие с член 15.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Европейският списък се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията не по-късно от 31 декември 2016 г. Той се разделя на два подсписъка, включващи съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в държава-членка и съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава.
Европейският списък включва цялата следна информация относно съоръжението за рециклиране на кораби:
а)
метода на рециклиране;
б)
вида и размера на корабите, които могат да се рециклират;
в)
всякакви ограничения и условия, съгласно които съоръжението за рециклиране на кораби извършва дейност, включително по отношение на управлението на опасни отпадъци;
г)
информация за процедурата по изрично или мълчаливо одобрение от компетентния орган на плана за рециклиране на кораби, както е посочено в член 7, параграф 3;
д)
максималния годишен обем на рециклиране на кораби.
3. В европейския списък се посочва датата на изтичането на срока на включване на съоръжението за рециклиране на кораби. Включването е валидно за максимален период от пет години и подлежи на подновяване.
4. Комисията приема актове за изпълнение с цел редовно актуализиране на европейски списък:
а)
за включване на съоръжение за рециклиране на кораби в европейския списък когато:
i)
му е дадено разрешение съгласно член 14; или
ii)
включването му в Европейския списък е решено в съответствие с параграф 1, буква б) от настоящия член;
б)
за изключване на съоръжение за рециклиране на кораби от европейския списък когато:
i)
съоръжението за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, установени в член 13; или
ii)
актуализираното доказателство не е представено най-късно до три месеца преди изтичането на петгодишния период, установен в параграф 3 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент
5. При съставянето и актуализирането на европейския списък Комисията действа в съответствие със залегналите в Договорите принципи и с международните задължения на Съюза.
6. Държавите-членки съобщават на Комисията цялата информация, която може да е необходима в контекста на актуализирането на европейския списък. Комисията изпраща необходимата информация на останалите държави-членки.
ДЯЛ IV
ОБЩИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Език
1. Планът за корабното рециклиране, посочен в член 7, се съставя на език, приемлив за държавата, която издава разрешение на съоръжението за рециклиране на кораби. Когато използваният език не е английски, френски или испански, планът за корабното рециклиране се превежда на един от тези езици, освен ако администрацията счита, че това не е необходимо.
2. Свидетелството за инвентарния опис и свидетелството за годност за рециклиране, издадени съгласно член 9, се изготвят на един от официалните езици на издаващата администрация. Когато използваният език не е английски, френски или испански, текстът включва и превод на един от тези езици.
Член 18
Определяне на компетентни органи и администрации
1. Държавите-членки определят компетентните органи и администрации, отговорни за прилагането на настоящия регламент, и уведомяват Комисията за тези определяния. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
2. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените компетентни органи и администрации, и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 19
Определяне на лица за връзка
1. Държавите-членки и Комисията определят поотделно едно или повече лица за връзка, отговорни за информиране или съветване на физически или юридически лица, отправили запитвания. Лицето за връзка на Комисията препраща на лицата за връзка на държавите-членки всички получени въпроси, които ги касаят, и обратно.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за определянето на лица за връзка. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
3. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените лица за връзка и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 20
Определяне на лица за връзка
По искане на държавите-членки или ако е уместно, Комисията периодично организира срещи на лицата за връзка с цел обсъждане на въпросите, възникнали при прилагането на настоящия регламент. На тези срещи или на части от тях се канят и съответните заинтересовани страни, когато всички държави-членки и Комисията са в съгласие, че това е целесъобразно.
ДЯЛ V
ДОКЛАДВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Доклади от държавите-членки
1. Всяка държава-членка изпраща на Комисията доклад, съдържащ следното:
а)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е издадено свидетелство за годност за рециклиране, наименованието на дружеството за рециклиране на кораби и местоположението на съоръжението за рециклиране на кораби, както е показано в свидетелството за годност за рециклиране;
б)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е получена декларация за приключване;
в)
информация относно незаконно рециклиране на кораби, наказания и последващи действия, предприети от държавата-членка.
2. Всяка държава-членка предава на всеки три години в електронен вид доклада на Комисията не по-късно от девет месеца след края на тригодишния период, за който се отнася.
Първият електронен доклад обхваща периода от датата на прилагане на настоящия регламент до края на първия редовен тригодишен отчетен период, определен в член 5 от Директива 91/692/ЕИО на Съвета (14), след началната дата на първия отчетен период.
Комисията публикува доклад относно изпълнението на настоящия регламент не по-късно от девет месеца след получаване на докладите от държавите-членки.
3. Комисията въвежда тази информация в електронна база данни, която е постоянно достъпна за обществеността.
Член 22
Изпълнение в държавите-членки
1. Държавите-членки приемат разпоредби за санкции, прилагани при нарушаване на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки си сътрудничат, двустранно или многостранно една с друга, така че да улеснят предотвратяването и откриването на потенциалното заобикаляне и нарушаване на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят членовете от своя постоянен персонал, които са отговорни за сътрудничеството, посочено в параграф 2. Тази информация се изпраща до Комисията, която разпространява обобщен списък до тези членове.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията разпоредбите от своето национално право, отнасящо се до правоприлагането на настоящия регламент, и за приложимите санкции.
Член 23
Молба за действие
1. Физически или юридически лица, които са засегнати или е вероятно да бъдат засегнати от нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, или които имат достатъчен интерес от вземането на решения в областта на околната среда, свързани с нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, имат право да отправят молба до Комисията за предприемане на действия съгласно настоящия регламент във връзка с такова нарушение или с непосредствена опасност от такова нарушение.
За тази цел за всяка неправителствена организация, насърчаваща опазването на околната среда и отговаряща на изискванията, установени в член 11 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета (15), се счита, че има достатъчен интерес за целите на първа алинея.
2. Молбата за действие се придружава от съответната информация и данни, подкрепящи тази молба.
3. Когато молбата за действие и придружаващите я информация и данни показват убедително, че е налице нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) или непосредствена опасност от такова нарушение, Комисията разглежда всички молби за действие с информацията и данните. При такива обстоятелства Комисията дава на съответното дружество за рециклиране на кораби възможност да изложи своите виждания по отношение на молбата за действие и придружаващите я информация и данни.
4. Комисията информира незабавно и в съответствие с приложимите разпоредби на правото на Съюза лицата, отправили молба съгласно параграф 1, за решението си да уважи или отхвърли молбата за действие, като посочва мотивите за това.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, параграф 8 се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 30 декември 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощие не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 8, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейският парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 8, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът направят възражение в срок от два месеца след нотификацията на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да правят възражения. Този срок се продължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Той е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 26
Преходна разпоредба
От датата на публикуване на европейския списък, до датата на прилагане настоящия регламент, държавите-членки могат да разрешават рециклирането на кораби в съоръжения за рециклиране на кораби, включени в европейския списък. При тези обстоятелства не се прилага Регламент (ЕО) № 1013/2006.
Член 27
Изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006
В член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 се добавя следната подточка:
„i)
кораби, плаващи под знамето на държава-членка, които попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16).
Член 28
Изменение на Директива 2009/16/ЕО
В приложение IV към Директива 2009/16/ЕО се добавя следната точка:
„49.
Свидетелство за инвентарния опис на опасни материали или свидетелство за съответствие съгласно Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17).
Член 29
Финансов стимул
До 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за осъществимостта на финансов инструмент, който би улеснил безопасното и правилно рециклиране на кораби, и при целесъобразност той се придружава от законодателно предложение.
Член 30
Преглед
1. Комисията преценява дали нарушенията на настоящия регламент следва да бъдат отнесени към обхвата на Директива 2008/99/ЕО, за да се постигне еквивалентност на свързаните с нарушения разпоредби на настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1013/2006. Комисията докладва относно констатациите си до 31 декември 2014 г. на Европейския парламент и на Съвета и при целесъобразност докладът се придружава от законодателно предложение.
2. Комисията следва да преразгледа настоящия регламент не по-късно от 18 месеца преди датата на влизане в сила на Конвенцията от Хонг Конг и при целесъобразност същевременно да представи евентуални подходящи законодателни предложения във връзка с това. Това преразглеждане следва да отчита включването на съоръжения за рециклиране на кораби, разрешени съгласно Конвенцията от Хонг Конг в европейския списък с цел да се избегне дублирането на работа и административната тежест.
3. Комисията извършва редовни прегледи на настоящия регламент и при целесъобразност прави своевременни предложения, за да бъдат взети предвид новостите във връзка с международните конвенции, включително Базелската конвенция, в случай че се окаже необходимо.
4. Независимо от параграф 2, до пет години след датата на прилагане на настоящия регламент Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящия регламент, придружен при целесъобразност от законодателни предложения, за да се гарантира, че целите му са били осъществени и въздействието му е постигнато и обосновано.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 32
Прилагане
1. Настоящият регламент се прилага от по-ранната от следните две дати, но не по-рано от 31 декември 2015 г.:
а)
6 месеца след датата, на която общият максимален годишен обем рециклирани кораби на съоръженията за рециклиране на кораби, включени в европейския списък, представлява не по-малко от 2,5 милиона тона водоизместимост при празен кораб (LDT). Годишният обем рециклирани кораби на съоръжение за рециклиране на кораби представлява сумарното тегло, изчислено в LDT, на корабите, рециклирани през дадена година в това съоръжение. Максималният годишен обем на рециклиране на кораби се определя, като се избере най-високата стойност от предходния 10-годишен период за всяко съоръжение за рециклиране на кораби, или, в случай на новолицензирано съоръжение за рециклиране на кораби - най-високата годишна стойност, постигната в това съоръжение; или
б)
на 31 декември 2018 г.
2. При все това по отношение на следните разпоредби се прилагат следните дати:
а)
член 2, член 5, параграф 2, втора алинея, членове 13, 14, 15, 16, 25 и 26 от 31 декември 2014 г.;
б)
член 5, параграф 2, първа и трета алинея, и член 12, параграфи 1 и 8 от 31 декември 2020 г.
3. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз съобщение относно датата на прилагане на настоящия регламент, когато условията, посочени в параграф 1, буква а) са изпълнени.
4. Ако държава-членка е закрила своя национален регистър на корабите или в продължение на три години не е имала кораби, регистрирани под нейно знаме, и, доколкото никой кораб не е регистриран под нейно знаме, тази държава-членка може да ползва дерогация от разпоредбите на настоящия регламент с изключение на членове 4, 5, 11, 12, 13, 14, член 16, параграф 6, членове 18, 19, 20, 21 и 22. Когато държава-членка реши да се възползва от тази дерогация, тя уведомява Комисията най-късно на датата на прилагане на настоящия регламент. Всички последващи промени също се съобщават на Комисията.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
UREDBA (EU) br. 1257/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 20. studenoga 2013.
o recikliranju brodova i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1013/2006 i Direktive 2009/16/EZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Brodovi koji predstavljaju otpad i koji za recikliranje podliježu prekograničnom prometu uređeni su Baselskom konvencijom od 22. svibnja 1989. o nadzoru prekograničnog prometa opasnog otpada i njegovu odlaganju („Baselska konvencija”) i Uredbom (EZ) br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (3). Uredbom (EZ) br. 1013/2006 provodi se Baselska konvencija kao i izmjena (4) te konvencije donesena 1995. koja još nije stupila na snagu na međunarodnoj razini, a kojom se zabranjuje izvoz opasnog otpada u zemlje koje nisu članice Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD). Takvi su brodovi općenito uvršteni u opasni otpad i zabranjen im je izvoz iz Unije u svrhu recikliranja u postrojenjima u zemljama koje nisu članice OECD-a.
(2)
Mehanizmi praćenja primjene i provedbe važećeg prava Unije i međunarodnog prava nisu prilagođeni specifičnostima brodova ni međunarodnom pomorskom prometu. Nastojanja koja uključuju međuagencijsku suradnju između Međunarodne organizacije rada (ILO), Međunarodne pomorske organizacije (IMO) i Tajništva Baselske konvencije bila su uspješna u postizanju dogovora o uvođenju obveznih zahtjeva na globalnoj razini radi osiguravanja učinkovitog i djelotvornog rješenja za nesigurne i štetne prakse recikliranja brodova u obliku Međunarodne konvencije iz Hong Konga za sigurno i okolišno prihvatljivo recikliranje brodova („Konvencija iz Hong Konga”).
(3)
Trenutačni je kapacitet recikliranja brodova u zemljama OECD-a koji je pravno dostupan brodovima koji plove pod zastavom države članice nedostatan. Trenutačni sigurni i okolišno prihvatljiv kapacitet recikliranja u zemljama koje nisu članice OECD-a dostatan je za obradu svih brodova koji plove pod zastavom države članice, a očekuje se daljnje povećanje tog kapaciteta do 2015. kao rezultat mjera poduzetih u zemljama u kojima se provodi recikliranje kako bi se ispunili zahtjevi Konvencije iz Hong Konga.
(4)
Konvencija iz Hong Konga donesena je 15. svibnja 2009. pod pokroviteljstvom Međunarodne pomorske organizacije. Konvencija iz Hong Konga stupit će na snagu tek 24 mjeseca nakon što je ratificira najmanje 15 država koje predstavljaju kombiniranu trgovačku flotu od najmanje 40 % ukupne bruto tonaže svjetskog trgovačkog brodovlja i čiji najveći kombinirani godišnji obujam recikliranja brodova tijekom prethodnih deset godina predstavlja barem 3 % ukupne bruto tonaže kombiniranog trgovačkog brodovlja tih istih država. Ta konvencija obuhvaća nacrt, gradnju, rad i pripremu brodova kako bi se omogućilo sigurno i okolišno prihvatljivo recikliranje, a da se u pitanje ne dovodi sigurnost broda i učinkovitost njegova djelovanja. Isto tako obuhvaća rad postrojenja za recikliranje brodova na siguran i okolišno prihvatljiv način te uspostavljanje odgovarajućeg provedbenog mehanizma za recikliranje brodova.
(5)
Cilj je ove Uredbe olakšati ranu ratifikaciju Konvencije iz Hong Konga, kako u Uniji tako i u trećim zemljama, primjenjujući razmjerne kontrole nad brodovima i postrojenjima za recikliranje brodova na temelju te konvencije.
(6)
Konvencija iz Hong Konga za svoje stranke izričito predviđa da poduzmu strože mjere usklađene s međunarodnim pravom s obzirom na sigurno i okolišno prihvatljivo recikliranje brodova, kako bi se spriječili, smanjili ili doveli na najmanju moguću razinu bilo kakvi štetni učinci na ljudsko zdravlje i okoliš. Uzimajući to u obzir, ova bi Uredba trebala omogućiti zaštitu od mogućih štetnih učinaka opasnih materijala na svim brodovima koji pristaju u luku ili sidrište države članice te istodobno osigurati sukladnost s odredbama koje su primjenjive na te materijale u okviru međunarodnog prava. Kako bi se osiguralo praćenje sukladnosti sa zahtjevima koji se odnose na opasne materijale iz ove Uredbe, države članice trebale bi primjenjivati nacionalne propise za provedbu Direktive 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5). Trenutačno je zadatak inspektora za nadzor države luke da provode provjeru svjedodžbi te aktivno testiranje na opasne materijale, uključujući azbest, u okviru Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskih života na moru („SOLAS”). Pariški memorandum o suglasnosti o nadzoru države luke pruža usklađen pristup tim aktivnostima.
(7)
Svrha ove Uredbe je i smanjiti razlike između brodara u Uniji, u zemljama OECD-a i u relevantnim trećim zemljama u vezi sa zdravljem i sigurnošću na radnom mjestu te okolišnim normama i usmjeriti brodove koji plove pod zastavom države članice prema postrojenjima za recikliranje brodova koja primjenjuju sigurne i okolišno prihvatljive metode rastavljanja brodova, umjesto prema mjestima koja ne zadovoljavaju norme, što je trenutačno praksa. Time bi konkurentnost sigurnog i okolišno prihvatljivog recikliranja brodova i njihove obrade u postrojenjima za recikliranje brodova smještenima u državi članici također porasla. Uspostava Europskog popisa postrojenja za recikliranje brodova („Europski popis”) koji ispunjavaju zahtjeve propisane ovom Uredbom pridonijela bi tim ciljevima kao i boljoj provedbi, olakšavanjem kontrole brodova koji idu na recikliranje od strane države članice pod čijom zastavom brod plovi. Ti zahtjevi za postrojenja za recikliranje brodova trebali bi se temeljiti na zahtjevima Konvencije iz Hong Konga. U tom pogledu, postrojenja za recikliranje brodova koja su odobrena u skladu s ovom Uredbom trebala bi ispunjavati potrebne zahtjeve u svrhu osiguranja zaštite okoliša, zdravlja i sigurnosti radnika te okolišno prihvatljivog gospodarenja otpadom nastalim od recikliranih brodova. Za postrojenja za recikliranje brodova smještena u trećoj zemlji, zahtjevi bi trebali dosezati visoku razinu zaštite zdravlja ljudi i okoliša koja u širokoj mjeri odgovara onoj u Uniji. Postrojenja za recikliranje brodova koja ne ispunjavaju te minimalne zahtjeve stoga ne bi trebala biti uvrštena na Europski popis.
(8)
Trebalo bi primjenjivati načelo jednakosti iz prava Unije i pratiti njegovu primjenu, posebno pri uspostavi i ažuriranju Europskog popisa u odnosu na postrojenja za recikliranje brodova smještena u državi članici i postrojenja za recikliranje brodova smještena u trećoj zemlji, koja ispunjavaju zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi.
(9)
Države članice potiču se na donošenje odgovarajućih mjera kako bi se osiguralo da brodovi isključeni iz područja primjene ove Uredbe djeluju na način koji je u skladu s ovom Uredbom, u mjeri u kojoj je to razumno i praktično.
(10)
Kako bi se izbjeglo udvostručavanje nužno je brodove koji plove pod zastavom države članice i ulaze u područje primjene ove Uredbe isključiti iz područja primjene Uredbe (EZ) br. 1013/2006 odnosno Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6). Uredba (EZ) br. 1013/2006 primjenjuje se na pošiljke otpada iz Unije, podložno iznimkama za određene kategorije otpada gdje se primjenjuje alternativni sustav. Ovom se Uredbom oni brodovi koji ulaze u njezino područje primjene podvrgavaju kontrolama tijekom svojeg vijeka trajanja, a cilj joj je osigurati recikliranje tih brodova na okolišno prihvatljiv način. Stoga je prikladno precizirati da brod koji podliježe alternativnom sustavu kontrole tijekom svojeg vijeka trajanja u okviru ove Uredbe ne bi trebao podlijegati Uredbi (EZ) br. 1013/2006. Brodovi koji nisu niti obuhvaćeni područjem primjene Konvencije iz Hong Konga niti ovom Uredbom te svaki otpad koji se nalazi na brodu, osim operativno nastalog otpada, trebali bi i dalje podlijegati Uredbi (EZ) br. 1013/2006 odnosno direktivama 2008/98/EZ i 2008/99/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7).
(11)
Također se potvrđuje da brodovi i dalje podliježu drugim međunarodnim konvencijama kako bi se osigurala njihova sigurna plovidba na moru tijekom operativnog dijela njihova vijeka trajanja te da, iako mogu ostvarivati određena navigacijska prava i slobode, brodovi moraju poslati prethodnu obavijest o ulasku u luke. Države članice trebale bi moći odabrati primjenu provedbe daljnjih kontrola u skladu s drugim međunarodnim ugovorima. Dodatne kontrole provoza stoga se ne smatraju nužnima prema ovoj Uredbi.
(12)
Pri tumačenju zahtjeva ove Uredbe, trebalo bi razmotriti smjernice izrađene u okviru IMO-a („smjernice IMO-a”) u svrhu potpore Konvenciji iz Hong Konga.
(13)
Za potrebe ove Uredbe, izraz „recikliranje” ne bi trebao imati isto značenje kao što je definirano u Direktivi 2008/98/EZ. Ovom Uredbom stoga bi se trebala uvesti posebna definicija za izraz „recikliranje brodova”.
(14)
Uredbom (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (8) na razini Unije provodi se Globalno usklađeni sustav razvrstavanja i označivanja kemikalija. Ta uredba, zajedno s Direktivom Vijeća 67/548/EEZ (9) i Direktivom 1999/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10), pruža korisnu orijentaciju u određivanju onoga što predstavlja opasni materijal.
(15)
Vođenje popisa opasnih materijala na brodu tijekom njegova vijeka trajanja predstavlja ključni zahtjev utvrđen u Konvenciji iz Hong Konga i u ovoj Uredbi. U skladu s pravilom 8. stavkom 2. Konvencije iz Hong Konga, brod namijenjen recikliranju trebao bi smanjiti iznose operativno nastalog otpada na najnižu moguću razinu u razdoblju prije ulaska u postrojenje za recikliranje brodova. Ako je operativno nastali otpad namijenjen isporuci zajedno s brodom u postrojenje za recikliranje brodova, u dijelu II. popisa trebalo bi navesti podatke o približnim količinama tog otpada i o mjestima gdje se nalazi.
(16)
Države članice trebale bi poduzeti mjere kako bi se spriječilo izbjegavanje pravila o recikliranju brodova i povećala transparentnost recikliranja brodova. Kako je predviđeno Konvencijom iz Hong Konga, države članice trebale bi pružiti informacije o brodovima kojima je izdana svjedodžba o popisu i o brodovima za koje je primljena potvrda o izvršenju te informacije o nezakonitom recikliranju brodova i daljnjim poduzetim mjerama.
(17)
Države članice trebale bi utvrditi pravila o sankcijama za kršenje ove Uredbe te osigurati da se te sankcije primjenjuju kako bi se spriječilo izbjegavanje pravila o recikliranju brodova. Sankcije, koje mogu biti građanske ili upravne naravi, trebale bi biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
(18)
U skladu sa sudskom praksom Suda, od sudova država članica zahtijeva se da što je moguće potpunije tumače postupovna pravila u vezi s uvjetima koji se moraju ispuniti kako bi se pokrenuli upravni ili sudski postupci u skladu s ciljevima članka 9. stavka 3. Aarhuške konvencije.
(19)
U interesu zaštite zdravlja ljudi i okoliša te uzimajući u obzir načelo „onečišćivač plaća”, Komisija bi trebala ocijeniti provedivost uspostavljanja financijskog mehanizma primjenjivog na sve brodove koji pristaju u luku ili sidrište države članice, bez obzira na to pod kojom zastavom plove, radi stvaranja resursa koji bi olakšali okolišno prihvatljivo recikliranje i obradu brodova, bez da ih se time potiče na promjenu zastave.
(20)
Kako bi se u obzir uzela dostignuća u vezi s Konvencijom iz Hong Konga, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s ažuriranjem priloga I. i II ovoj Uredbi. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(21)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (11).
(22)
S obzirom na to da cilj ove Uredbe, to jest spriječiti, smanjiti ili ukloniti štetne učinke na ljudsko zdravlje i okoliš uzrokovane recikliranjem brodova koji plove pod zastavom države članice, njihovim upravljanjem i održavanjem, ne mogu dostatno ostvariti države članice zbog međunarodne naravi plovidbe i recikliranja brodova, nego ga se zbog opsega i učinaka može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
GLAVA I.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet i cilj
Cilj je ove Uredbe spriječiti, smanjiti, svesti na najmanju moguću mjeru i koliko god je moguće u praksi ukloniti nesreće, ozljede i druge štetne učinke na ljudsko zdravlje i okoliš uzrokovane recikliranjem brodova. Cilj je ove Uredbe povećavati sigurnost, zaštitu zdravlja ljudi i morskog okoliša Unije tijekom vijeka trajanja broda, posebno kako bi se osiguralo da opasni otpad nastao takvim recikliranjem brodova podliježe gospodarenju prihvatljivom za okoliš.
Ovom Uredbom također se utvrđuju pravila za osiguravanje pravilnog upravljanja opasnim materijalima na brodovima.
Ova Uredba također ima za cilj olakšavanje ratifikacije Međunarodne konvencije iz Hong Konga za sigurno i okolišno prihvatljivo recikliranje brodova iz 2009. („Konvencija iz Hong Konga”).
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova Uredba, uz izuzetak članka 12., primjenjuje se na brodove koji plove pod zastavom države članice.
Članak 12. primjenjuje se na brodove koji plove pod zastavom treće zemlje koji pristaju u luku ili sidrište države članice.
2. Ova se Uredba ne primjenjuje na:
(a)
ratne brodove, pomoćna plovila ili druge brodove koji su u vlasništvu ili pod upravom države i trenutačno se koriste samo za državne nekomercijalne usluge;
(b)
brodove bruto tonaže (BT) manje od 500;
(c)
brodove koji tijekom svog vijeka trajanja plove samo u vodama koje su pod suverenošću ili u nadležnosti države članice pod čijom zastavom brod plovi.
Članak 3.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„brod” znači plovilo bilo kojeg tipa koje plovi ili je plovilo u morskom okruženju i uključuje podmornice, plutajuće objekte, plutajuće platforme, samopodizne platforme, plutajuća skladišta (FSU-ovi) te plutajuća skladišta za proizvodnju i istovar (FPSO-ovi) kao i plovilo bez opreme ili koje se tegli;
(2)
„novi brod” znači brod:
(a)
čija je gradnja ugovorena na datum primjene ove Uredbe ili nakon tog datuma; ili
(b)
kojem je, ako ugovor o gradnji ne postoji, kobilica položena, odnosno koji je u sličnoj fazi gradnje, šest mjeseci nakon datuma primjene ove Uredbe ili nakon tog datuma; ili
(c)
čija se isporuka obavlja trideset mjeseci nakon datuma primjene ove Uredbe ili nakon tog datuma;
(3)
„tanker” znači tanker za prijevoz nafte kako je definiran u Prilogu I. Konvenciji o sprečavanju onečišćenja mora s brodova („Konvencija MARPOL”) ili tanker za prijevoz štetnih razlivenih tekućina (NLS) kako je definiran u Prilogu II. toj konvenciji;
(4)
„opasni materijal” znači svaki materijal ili tvar koji može predstavljati opasnost za zdravlje ljudi i/ili za okoliš;
(5)
„operativno nastali otpad” znači otpadne vode i talog nastali redovitim pogonom broda koji podliježu zahtjevima Konvencije MARPOL;
(6)
„recikliranje brodova” znači potpuno ili djelomično rastavljanje broda u postrojenju za recikliranje brodova kako bi se oporabili sastavni dijelovi i materijali za preradu, pripremu za ponovnu uporabu ili ponovnu uporabu, istodobno osiguravajući raspolaganje opasnim i drugim materijalima, te uključuje druge povezane radnje poput uskladištenja i obrade dijelova i materijala u postrojenju, ali ne i njihovu daljnju obradu ili odlaganje u odvojenim postrojenjima;
(7)
„postrojenje za recikliranje brodova” znači definirano područje koje predstavlja gradilište ili postrojenje smješteno u državi članici ili u trećoj zemlji i koristi se za recikliranje brodova;
(8)
„poduzeće za recikliranje brodova” znači vlasnik postrojenja za recikliranje brodova ili bilo koja druga organizacija ili osoba koja je od vlasnika postrojenja za recikliranje brodova preuzela odgovornost za provedbu aktivnosti recikliranja broda;
(9)
„uprava” znači državno tijelo kojem država članica dodjeljuje odgovornost za dužnosti u vezi s brodovima koji plove pod njezinom zastavom ili s brodovima koji plove u okviru njezine nadležnosti;
(10)
„priznata organizacija” znači organizacija koja je priznata u skladu s Uredbom (EZ) br. 391/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (12);
(11)
„nadležno tijelo” znači državno tijelo ili državna tijela kojima države članice ili treće zemlje dodjeljuju odgovornost za postrojenja za recikliranje brodova, na određenom zemljopisnom području ili u području stručnosti, s obzirom na sve operacije u okviru nadležnosti te države;
(12)
„bruto tonaža” znači bruto tonaža (BT) izračunana u skladu s propisima o baždarenju brodova iz Priloga I. Međunarodnoj konvenciji o baždarenju brodova iz 1969. ili bilo koje sljedeće konvencije;
(13)
„nadležna osoba” znači osoba koja posjeduje odgovarajuće kvalifikacije i izobrazbu te ima dovoljno znanja, iskustva i vještina za izvršenje određenog posla;
(14)
„brodovlasnik” znači fizička ili pravna osoba upisana kao vlasnik broda, uključujući fizičku ili pravnu osobu koja je vlasnik broda na određeno razdoblje, dok ga ne proda ili preda postrojenju za recikliranje brodova ili, ako nije upisana, fizička ili pravna osoba koja je vlasnik broda ili bilo koja druga organizacija ili osoba, kao što je upravitelj ili zakupoprimac broda bez posade, koja je preuzela odgovornost za upravljanje brodom od brodovlasnika i pravna osoba koja upravlja brodom koji je u državnom vlasništvu;
(15)
„nova ugradnja” znači ugradnja sustavâ, opreme, izolacijskog ili drugog materijala na brodu nakon datuma primjene ove Uredbe;
(16)
„plan recikliranja broda” znači plan koji izrađuje operater postrojenja za recikliranje brodova za svaki pojedini brod za čije je recikliranje odgovoran, uzimajući u obzir relevantne smjernice i rezolucije IMO-a;
(17)
„plan postrojenja za recikliranje brodova” znači plan koji izrađuje operater postrojenja za recikliranje brodova i koji prihvaća odbor ili odgovarajuće upravljačko tijelo poduzeća za recikliranje brodova u kojem se opisuju operativni procesi i postupci koji se odnose na recikliranje brodova u postrojenju za recikliranje brodova, a posebno obuhvaća sigurnost radnika i njihovu izobrazbu, zaštitu zdravlja ljudi i okoliša, uloge i odgovornosti osoblja, pripravnost u izvanrednim situacijama i reakciju u takvim situacijama te sustave za praćenje, izvješćivanje i vođenje evidencije, uzimajući u obzir relevantne smjernice i rezolucije IMO-a;
(18)
„siguran za ulazak” znači prostor koji ispunjava sve sljedeće kriterije:
(a)
sadržaj kisika atmosfere i koncentracija zapaljivih para u okviru su granica sigurnosti;
(b)
svi toksični materijali u atmosferi u okviru su dozvoljenih koncentracija;
(c)
svi ostaci ili materijali povezani s poslom koji je nadležna osoba odobrila neće dovesti do nekontroliranog ispuštanja toksičnih materijala ili opasne koncentracije zapaljivih para u postojećim atmosferskim uvjetima tijekom održavanja prema uputama;
(19)
„siguran za izvođenje lakozapaljivih radova” znači prostor koji ispunjava sve sljedeće kriterije:
(a)
postoji sigurno, neeksplozivno stanje, uključujući okruženje bez plina, za korištenje opreme za elektrolučno ili plinsko zavarivanje, opreme za rezanje ili paljenje ili drugih oblika živog plamena, kao i za grijanje, mrvljenje ili operacije pri kojima nastaju iskre;
(b)
ispunjeni su kriteriji sigurnosti za ulazak iz točke 18.;
(c)
postojeći atmosferski uvjeti ne mijenjaju se kao rezultat izvođenja lakozapaljivih radova;
(d)
sve susjedne prostorije očišćene su, inertizirane ili dovoljno pripremljene na način da spriječe nastanak ili širenje vatre;
(20)
„potvrda o izvršenju” znači potvrda koju izdaje operater postrojenja za recikliranje brodova i kojom se potvrđuje da je recikliranje broda izvršeno u skladu s ovom Uredbom;
(21)
„svjedodžba o popisu” znači posebna svjedodžba broda koja se izdaje brodovima koji plove pod zastavom države članice u skladu s člankom 9. i koja je dopunjena popisom opasnih materijala u skladu s člankom 5;
(22)
„svjedodžba o spremnosti broda za recikliranje” znači posebna svjedodžba broda koja se izdaje brodovima koji plove pod zastavom države članice u skladu s člankom 9. stavkom 9. i dopunjena je popisom opasnih materijala u skladu s člankom 5. stavkom 7. te odobrenim planom recikliranja broda u skladu s člankom 7.;
(23)
„potvrda o sukladnosti” znači posebna svjedodžba broda koja se izdaje brodovima koji plove pod zastavom treće zemlje i koja je dopunjena popisom opasnih materijala u skladu s člankom 12.;
(24)
„tone lakog deplasmana” („light displacement tonnes” - LDT) znači težina broda u tonama bez tereta, goriva, mazivih ulja u spremnicima, balastnih voda, svježe vode, vode za napajanje parnog kotla, potrošnih zaliha, putnika i posade te njihove imovine i predstavlja zbroj težine trupa, konstrukcije, strojnih uređaja te brodske opreme i materijala.
2. Za potrebe članka 7. stavka 2. točke (d) te članaka 13., 15. i 16.,
(a)
„otpad”, „opasni otpad”, „obrada” i „gospodarenje otpadom” imaju isto značenje kao u članku 3. Direktive 2008/98/EZ;
(b)
„inspekcijski pregled na licu mjesta” znači inspekcijski pregled postrojenja za recikliranje brodova kojim se procjenjuje je li stanje na licu mjesta sukladno onom opisanom u bilo kojoj relevantnoj dostavljenoj dokumentaciji;
(c)
„radnik” znači svaka osoba koja obavlja posao, bilo stalno ili privremeno, u okviru radnog odnosa, uključujući osoblje koje radi za izvođače i podizvođače;
(d)
„okolišno prihvatljivo gospodarenje” znači poduzimanje svih mogućih koraka kako bi se osiguralo da se otpadom i opasnim materijalima gospodari na način da se zdravlje ljudi i okoliš štite od štetnih učinaka koji mogu nastati iz takvih materijala i otpada.
3. Za potrebe stavka 1. točke 13., nadležna osoba može biti osposobljeni radnik ili zaposlenik iz uprave sposoban prepoznati i ocijeniti radne opasnosti, rizike te izloženost zaposlenika mogućim opasnim materijalima ili opasnim uvjetima u postrojenju za recikliranje brodova i koji je sposoban utvrditi nužnu zaštitu i mjere opreza koje je potrebno poduzeti kako bi se te opasnosti, rizici ili izloženosti uklonili ili smanjili.
Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13), nadležno tijelo može odrediti odgovarajuće kriterije za imenovanje takvih osoba te može odrediti zadatke koji će im se povjeriti.
GLAVA II.
BRODOVI
Članak 4.
Kontrola opasnih materijala
Ugradnja ili uporaba opasnih materijala iz Priloga I. na brodovima zabranjena je ili ograničena kako je utvrđeno u Prilogu I., ne dovodeći u pitanje druge zahtjeve relevantnog prava Unije kojim se mogu zahtijevati daljnje mjere.
Članak 5.
Popis opasnih materijala
1. Svaki novi brod ima popis opasnih materijala u kojem se navode barem oni opasni materijali iz Priloga II. koji su sastavni dio strukture broda ili njegove opreme, mjesto gdje se oni nalaze te približne količine.
2. Podložno članku 32. stavku 2. točki (b), postojeći brodovi, koliko god je to moguće, usklađuju se sa stavkom 1.
U slučaju brodova koji idu na recikliranje, oni se, koliko god je moguće, usklađuju sa stavkom 1. ovog članka od dana objave Europskog popisa postrojenja za recikliranje brodova („Europski popis”), kako je navedeno u članku 16. stavku 2.
Podložno članku 32. stavku 2. točki (b), pri izradi popisa opasnih materijala navode se barem opasni materijali navedeni u Prilogu I.
3. Popis opasnih materijala ispunjava sljedeće uvjete:
(a)
specifičan je za svaki brod;
(b)
pruža dokaz da brod poštuje zabrane ili ograničenja o ugradnji ili korištenju opasnih materijala u skladu s člankom 4.;
(c)
sastavljen je uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a;
(d)
provjerava ga ili uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila.
4. Pored stavka 3., za postojeće brodove priprema se plan kojim se opisuje vizualna ili uzorkovana provjera kojom se sastavlja popis opasnih materijala te uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a.
5. Popis opasnih materijala sastoji se od tri dijela:
(a)
popisa opasnih materijala iz priloga I. i II., u skladu s odredbama stavaka 1. i 2. ovog članka, koji su sastavni dio konstrukcije broda ili njegove opreme, uz navođenje mjesta na kojem se nalaze te njihovih približnih količina (dio I.);
(b)
popisa operativno nastalog otpada koji se nalazi na brodu (dio II.);
(c)
popisa zaliha koje se nalaze na brodu (dio III.);
6. Dio I. popisa opasnih materijala pravilno se održava i ažurira tijekom operativnog vijeka broda, odražavajući nove ugradnje koje sadrže bilo kakve opasne materijale iz Priloga II. kao i relevantne promjene u konstrukciji i opremi broda.
7. Prije recikliranja i uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a, popis opasnih materijala se, osim pravilnog održavanja i ažuriranja dijela I., dopunjuje dijelom II. za operativno nastali otpad te dijelom III. za zalihe te ga provjerava uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila.
8. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 24. o ažuriranju popisa stavki za popis opasnih materijala u prilozima I. i II. kako bi se osiguralo da popisi sadrže barem tvari navedene u dodacima I. i II. Konvenciji iz Hong Konga.
Komisija donosi zaseban delegirani akt u odnosu na svaku tvar koja se treba dodati ili izbrisati iz priloga I. ili II.
Članak 6.
Opći zahtjevi za brodovlasnike
1. Pri pripremi broda za slanje na recikliranje, brodovlasnici:
(a)
operateru postrojenja za recikliranje brodova pružaju sve podatke relevantne za brod nužne za izradu plana recikliranja broda navedenog u članku 7.;
(b)
o namjeri recikliranja broda u određenom postrojenju ili određenim postrojenjima za recikliranje brodova obavješćuju relevantnu upravu u pisanom obliku i u roku koji određuje ta uprava. Obavijest uključuje najmanje:
i.
popis opasnih materijala; i
ii.
sve podatke relevantne za brod pružene u skladu s točkom (a).
2. Brodovlasnici osiguravaju da brodovi namijenjeni za recikliranje:
(a)
budu reciklirani samo u postrojenjima za recikliranje brodova koji su uvršteni na Europski popis;
(b)
provode operacije u razdoblju prije ulaska broda u postrojenje za recikliranje brodova na način da se, što je moguće više, smanji iznos ostataka tereta, preostalog loživog ulja i otpada koji nastaje na brodu i ostaje na njemu;
(c)
posjeduju svjedodžbu o spremnosti broda za recikliranje koju izdaje uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila prije početka bilo kakvog recikliranja broda i nakon zaprimanja plana recikliranja broda odobrenog u skladu s člankom 7. stavkom 3.
3. Brodovlasnici osiguravaju da tankeri stignu u postrojenje za recikliranje brodova s teretnim tankovima i pumpnim stanicama u stanju koje mu omogućava izdavanje svjedodžbe da je siguran za izvođenje lakozapaljivih radova.
4. Brodovlasnici operateru postrojenja za recikliranje brodova daju primjerak svjedodžbe o spremnosti broda za recikliranje izdane u skladu s člankom 9.
5. Brodovlasnici su odgovorni za brod i dogovaraju održavanje tog broda u skladu sa zahtjevima uprave države pod čijom zastavom plove sve dok operater postrojenja za recikliranje brodova ne prihvati odgovornost za taj brod. Operater postrojenja za recikliranje brodova može odbiti prihvatiti brod u svrhu recikliranja ako stanje broda bitno ne odgovara pojedinostima navedenima u svjedodžbi o popisu, uključujući ako dio I. popisa opasnih materijala nije pravilno održavan i ažuriran, na način da odražava promjene u strukturi broda i opremi. U takvim okolnostima, brodovlasnik zadržava odgovornost za taj brod i o tome bez odgađanja obavješćuje upravu.
Članak 7.
Plan recikliranja broda
1. Plan recikliranja, specifičan za svaki pojedini brod, izrađuje se prije recikliranja broda. Plan recikliranja broda obuhvaća sva pitanja koja su specifična za brod, a koja nisu obuhvaćena planom postrojenja za recikliranje brodova ili koja zahtijevaju posebne postupke.
2. Plan recikliranja broda:
(a)
izrađuje operater postrojenja za recikliranje brodova u skladu s relevantnim odredbama Konvencije iz Hong Konga te uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a i podatke relevantne za brod koje pruža brodovlasnik u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (a) tako da njegov sadržaj bude u skladu s podacima u popisu opasnih materijala;
(b)
razjašnjava hoće li se i u kojoj mjeri bilo koji pripremni posao, poput prethodne obrade, identifikacije mogućih opasnosti te uklanjanja zaliha, odvijati na nekoj drugoj lokaciji koja nije postrojenje za recikliranje brodova, a koja se navodi u planu recikliranja broda. Plan recikliranja broda trebao bi uključivati lokaciju na kojoj će brod biti smješten tijekom operacija recikliranja te sažet plan za dolazak i sigurno smještanje specifičnog broda koji treba reciklirati;
(c)
sadržava podatke koji se tiču uspostave, održavanja i praćenja uvjeta za specifični brod koji se odnose na siguran za ulazak i siguran za izvođenje lakozapaljivih radova, uzimajući u obzir značajke poput njegove konstrukcije, konfiguracije i prethodnog tereta te druge nužne podatke o tome kako treba provesti plan recikliranja broda;
(d)
sadržava podatke o vrsti i količini opasnih materijala te otpada koji će se proizvesti tijekom recikliranja specifičnog broda, uključujući materijale i otpad navedene u popisu opasnih materijala, te podatke o načinu na koji će se njima gospodariti te na koji će se skladištiti u postrojenju za recikliranje brodova i u kasnijim postrojenjima; i
(e)
zasebno se priprema, u načelu, za svako uključeno postrojenje za recikliranje brodova ako se koristi više od jednog postrojenja za recikliranje brodova te se u njemu navodi redoslijed korištenja i odobrene aktivnosti koje će se provoditi u tim postrojenjima.
3. Nadležno tijelo, ovisno o slučaju, prešutno ili izričito odobrava plan recikliranja broda u skladu sa zahtjevima države u kojoj se nalazi postrojenje za recikliranje brodova.
Izričito odobrenje daje se ako nadležno tijelo pošalje obavijest u pisanom obliku o svojoj odluci o planu recikliranja broda operateru postrojenja za recikliranje brodova, brodovlasniku i upravi.
Može se smatrati da je dano prešutno odobrenje ako nadležno tijelo u pisanom obliku nije uputilo nikakav prigovor na plan recikliranja broda operateru postrojenja za recikliranje brodova, brodovlasniku i upravi tijekom razdoblja provjere koje je, prema potrebi, utvrđeno u skladu sa zahtjevima države u kojoj se nalazi postrojenje za recikliranje brodova i koje je priopćeno u skladu s člankom 15. stavkom 2. točkom (b).
4. Države članice mogu zahtijevati od svoje uprave da nadležnom tijelu države u kojoj je smješteno postrojenje za recikliranje brodova pošalje podatke koje je pružio brodovlasnik u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (b) te sljedeće pojedinosti:
i.
datum upisa broda u registar države pod čijom zastavom plovi;
ii.
identifikacijski broj broda (IMO broj);
iii.
broj oplate na isporučenom novoizgrađenom brodu;
iv.
ime i vrstu broda;
v.
luku upisa broda;
vi.
ime i adresu brodovlasnika te IMO identifikacijski broj upisanog vlasnika;
vii.
ime i adresu poduzeća;
viii.
imena klasifikacijskih društava koja su klasificirala brod;
ix.
glavne značajke broda (ukupnu dužinu (LOA)), širinu (konstrukcijsku), visinu (konstrukcijsku), LDT, bruto i neto tonažu te vrstu i broj obrtaja motora).
Članak 8.
Pregledi
1. Preglede brodova provode časnici uprave ili priznate organizacije koju je ta uprava ovlastila, uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a.
2. Ako uprava koristi priznate organizacije za provođenje pregleda, kako je opisano u stavku 1., ona ovlašćuje takve priznate organizacije najmanje za sljedeće:
-
da zahtijevaju od broda nad kojim provode pregled da poštuje ovu Uredbu; i
-
da provode preglede ako to zatraže odgovarajuća tijela države članice.
3. Brodovi podliježu sljedećim pregledima:
(a)
početnom pregledu;
(b)
ponovnom pregledu;
(c)
dodatnom pregledu;
(d)
završnom pregledu.
4. Početni pregled novog broda provodi se prije nego je brod stavljen u uporabu ili prije izdavanja svjedodžbe o popisu. Za postojeće brodove početni se pregled provodi do 31. prosinca 2020. Pregledom se provjerava ispunjava li dio I. popisa opasnih materijala zahtjeve ove Uredbe.
5. Ponovni se pregled provodi u vremenskim razmacima koje određuje uprava, koji nisu dulji od pet godina. Ponovnim pregledom provjerava se ispunjava li dio I. popisa opasnih materijala zahtjeve ove Uredbe.
6. Dodatni pregled, bilo opći ili djelomični, ovisno o okolnostima, provodi se ako to zatraži brodovlasnik nakon izmjene, zamjene ili značajnog popravka konstrukcije, opreme, sustavâ, pribora, uređaja i materijala koji utječu na popis opasnih materijala. Pregledom se osigurava da je bilo kakva izmjena, zamjena ili značajni popravak proveden na način koji osigurava da brod i dalje ispunjava zahtjeve ove Uredbe te da se dio I. popisa opasnih materijala izmijeni prema potrebi.
7. Završni se pregled provodi prije nego što je brod povučen iz uporabe i prije početka recikliranja broda.
Tim se pregledom provjerava sljedeće:
(a)
ispunjava li popis opasnih materijala zahtjeve iz članka 5.;
(b)
je li plan recikliranja broda pravilno odražava informacije sadržane u popisu opasnih materijala te ispunjava li zahtjeve iz članka 7.;
(c)
je li postrojenje za recikliranje brodova u kojem se provodi recikliranje broda uvršteno na Europski popis.
8. Za postojeće brodove koji su predviđeni za recikliranje broda, početni pregled i završni pregled mogu se provoditi istodobno.
Članak 9.
Izdavanje i ovjeravanje svjedodžbi
1. Nakon uspješno izvršenog početnog ili ponovnog pregleda, uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila izdaje svjedodžbu o popisu. Ta se svjedodžba dopunjuje dijelom I. popisa opasnih materijala iz članka 5. stavka 5. točke (a).
Ako se početni i završni pregled provode u isto vrijeme kako je predviđeno u članku 8. stavku 8., izdaje se samo svjedodžba o spremnosti broda za recikliranje iz stavka 9. ovog članka.
Komisija donosi provedbene akte u svrhu uspostavljanja formata svjedodžbe o popisu kako bi osigurala njezinu usklađenost s Dodatkom 3. Konvenciji iz Hong Konga. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 25. ove Uredbe.
2. Na zahtjev brodovlasnika, svjedodžbu o popisu ovjerava ili uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila nakon uspješno izvršenog dodatnog pregleda provedenog u skladu s člankom 8. stavkom 6.
3. Podložno stavku 4, uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila izdaje ili ovjerava, prema potrebi, svjedodžbu o popisu, ako je ponovni pregled uspješno izvršen:
(a)
u razdoblju od tri mjeseca prije dana isteka valjanosti postojeće svjedodžbe o popisu, a nova svjedodžba valjana je od dana završetka ponovnog pregleda do dana koji ne prelazi pet godina od dana prestanka valjanosti postojeće svjedodžbe;
(b)
nakon dana isteka valjanosti postojeće svjedodžbe o popisu, a nova svjedodžba valjana je od dana završetka ponovnog pregleda do dana koji ne prelazi pet godina od dana prestanka valjanosti postojeće svjedodžbe;
(c)
više od tri mjeseca prije dana isteka valjanosti postojeće svjedodžbe o popisu, a nova svjedodžba valjana je od dana završetka ponovnog pregleda do dana koji ne prelazi pet godina od dana završetka ponovnog pregleda.
4. Ako je ponovni pregled uspješno izvršen, a nova svjedodžba ne može se izdati niti staviti na brod prije isteka valjanosti postojeće svjedodžbe, uprava ili priznata organizacija koju je ona ovlastila ovjerava postojeću svjedodžbu te se takva svjedodžba prihvaća kao valjana za dodatno razdoblje koje ne prelazi pet mjeseci od dana isteka valjanosti.
5. U slučaju kad je svjedodžba o popisu izdana za razdoblje kraće od pet godina, uprava ili priznata organizacija koju je ona ovlastila može produljiti valjanost postojeće svjedodžbe za dodatno razdoblje koje ne prelazi pet godina.
6. U posebnim okolnostima koje utvrđuje uprava, nova svjedodžba o popisu ne treba biti datirana od dana isteka valjanosti postojeće svjedodžbe kako se zahtijeva u stavku 3. točkama (a) i (b) te stavcima 7. i 8. U tim je okolnostima nova svjedodžba valjana za razdoblje koje ne prelazi pet godina od dana završetka ponovnog pregleda.
7. Ako brod nije u luci ili sidrištu gdje se treba obaviti pregled u trenutku isteka valjanosti svjedodžbe o popisu, uprava može, ako je to primjereno, produljiti razdoblje valjanosti svjedodžbe o popisu za razdoblje koje ne prelazi tri mjeseca kako bi se omogućilo brodu za završi plovidbu do luke u kojoj se pregled treba obaviti. Svako takvo odobreno produljenje uvjetovano je završetkom pregleda u toj luci prije isplovljivanja broda. Brod kojem je odobreno produljenje, pri dolasku u luku u kojoj treba biti pregledan nema pravo zahvaljujući tom produljenju napustiti luku bez nove svjedodžbe. Kada je ponovni pregled završen, nova svjedodžba o popisu valjana je za razdoblje koje ne prelazi pet godina od dana isteka valjanosti postojeće svjedodžbe prije dodjele produljenja.
8. Svjedodžbu o popisu za brod koji obavlja kratka putovanja, a koja nije produljena u skladu s uvjetima iz stavka 7., uprava može produljiti na razdoblje počeka od najviše mjesec dana od njezina isteka valjanosti. Kada je ponovni pregled završen, nova svjedodžba o popisu valjana je za razdoblje koje ne prelazi pet godina od dana isteka valjanosti postojeće svjedodžbe prije dodjele produljenja.
9. Nakon uspješnog završetka završnog pregleda u skladu s člankom 8. stavkom 7. uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila izdaje svjedodžbu o spremnosti broda za recikliranje. Ta se svjedodžba dopunjuje popisom opasnih materijala i planom recikliranja broda.
Komisija donosi provedbene akte u svrhu uspostavljanja formata svjedodžbe o spremnosti broda za recikliranje kako bi osigurala njezinu usklađenost s Dodatkom 4. Konvenciji iz Hong Konga. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 25. ove Uredbe. Ostale države članice prihvaćaju svjedodžbu o spremnosti broda za recikliranje izdanu nakon završnog pregleda u skladu s prvim podstavkom ovog stavka te se za potrebe ove Uredbe za nju smatra da vrijedi jednako kao svjedodžba o spremnosti broda za recikliranje koju one izdaju.
Članak 10.
Trajanje i valjanost svjedodžbi
1. Podložno članku 9., svjedodžba o popisu izdaje se za razdoblje koje odredi uprava i koje nije dulje od pet godina.
2. Svjedodžba o popisu izdana ili ovjerena u skladu s člankom 9. prestaje biti valjana u bilo kojem od sljedećih slučajeva:
(a)
ako stanje broda bitno ne odgovara pojedinostima u svjedodžbi o popisu, uključujući i kada dio I. popisa opasnih materijala nije pravilno održavan i ažuriran, na način da odražava promjene u konstrukciji i opremi broda, uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a;
(b)
ako ponovni pregled nije završen u intervalima utvrđenima u članku 8. stavku 5.
3. Svjedodžbu o spremnosti broda za recikliranje izdaje uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila na razdoblje koje nije dulje od tri mjeseca.
4. Svjedodžba o spremnosti broda za recikliranje izdana u skladu s člankom 9. stavkom 9. prestaje biti valjana ako stanje broda bitno ne odgovara pojedinostima iz svjedodžbe o popisu.
5. Odstupajući od stavka 3. svjedodžbu o spremnosti broda za recikliranje može produljiti uprava ili priznata organizacija koju je ta uprava ovlastila za točno određeno putovanje u postrojenje za recikliranje brodova.
Članak 11.
Nadzor države luke
1. Države članice primjenjuju odredbe o nadzoru za brodove u skladu sa svojim nacionalnim pravom uzimajući u obzir Direktivu 2009/16/EZ. Podložno stavku 2., svaki takav inspekcijski pregled ograničen je na provjeru postoji li na brodu svjedodžba o popisu ili svjedodžba o spremnosti broda za recikliranje koja se, ako je valjana, smatra dovoljnom da bi inspekcijski pregled bio odobren.
2. Nadležno tijelo uključeno u aktivnosti nadzora države luke može provesti detaljni inspekcijski pregled, uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a, ako brod ne posjeduje valjanu svjedodžbu ili postoje jasni razlozi za vjerovati sljedeće:
(a)
da stanje broda ili njegove opreme bitno ne odgovara pojedinostima navedenima u toj svjedodžbi, dijelu I. popisa opasnih materijala, ili nijednom; ili
(b)
da na brodu nije proveden postupak za održavanje iz dijela I. popisa opasnih materijala.
3. Brod se može upozoriti, zadržati, odbiti ili isključiti iz luka ili offshore terminala koji su u nadležnosti države članice u slučaju da nadležnim tijelima te države članice brod ne podnese, prema potrebi i na zahtjev tih tijela, primjerak svjedodžbe o popisu ili svjedodžbu o spremnosti broda za recikliranje, ne dovodeći u pitanje članak 9. Država članica koja poduzima takve mjere bez odlaganja o tome obavješćuje dotičnu upravu. Neažuriranje popisa opasnih materijala ne predstavlja nedostatak koji za posljedicu može imati zadržavanje, ali bilo kakve nedosljednosti u popisu opasnih materijala prijavljuju se dotičnoj upravi i ispravljaju se u trenutku sljedećeg pregleda.
4. Nadležno tijelo države članice može dopustiti uplovljavanje u određenu luku ili sidrište u slučaju više sile ili zbog odlučujućih sigurnosnih razloga, ili da bi se smanjila ili svela na najmanju moguću mjeru opasnost od onečišćenja ili radi ispravljanja nedostataka, pod uvjetom da su vlasnik broda, brodar ili zapovjednik broda proveli odgovarajuće mjere prihvatljive za nadležno tijelo te države članice kako bi osigurali sigurno uplovljavanje.
Članak 12.
Zahtjevi za brodove koji plove pod zastavom treće zemlje
1. Podložno članku 32. stavku 2. točki (b), kada pristaje u luku ili sidrište države članice, brod koji plovi pod zastavom treće zemlje ima popis opasnih materijala koji je u skladu s člankom 5. stavkom 2.
Neovisno o prvom podstavku, nadležno tijelo države članice može dopustiti uplovljavanje u određenu luku ili sidrište u slučaju više sile ili zbog odlučujućih sigurnosnih razloga, ili da bi se smanjila ili svela na najmanju moguću mjeru opasnost od onečišćenja ili radi ispravljanja nedostataka, pod uvjetom da su vlasnik broda, brodar ili zapovjednik broda proveli odgovarajuće mjere prihvatljive za nadležno tijelo te države članice kako bi osigurali sigurno uplovljavanje.
2. Ugradnja opasnih materijala iz Priloga I. na brodovima koji plove pod zastavom treće zemlje, dok su u luci ili sidrištu države članice, zabranjena je ili ograničena kako je navedeno u Prilogu I.
Korištenje opasnih materijala iz Priloga I. na brodovima koji plove pod zastavom treće zemlje, dok su u luci ili sidrištu države članice, zabranjeno je ili ograničeno kako je navedeno u Prilogu I., ne dovodeći u pitanje izuzeća i prijelazne odredbe koje se primjenjuju na te materijale u okviru međunarodnog prava.
3. Popis opasnih materijala poseban je za svaki brod, sastavlja se uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a i njime se pojašnjava da brod poštuje stavak 2. ovog članka. Pri sastavljanju popisa opasnih materijala utvrđuju se barem opasni materijali navedeni u Prilogu I. Brod koji plovi pod zastavom treće zemlje sastavlja plan kojim se opisuje vizualni/uzorkovani pregled pomoću kojeg je izrađen popis opasnih materijala, uzimajući u obzir odgovarajuće smjernice IMO-a.
4. Popis opasnih materijala pravilno se održava i ažurira tijekom operativnog vijeka trajanja broda, odražavajući nove ugradnje koje sadrže bilo kakve opasne materijale iz Priloga II. kao i važne izmjene u strukturi i opremi broda, uzimajući u obzir izuzeća i prijelazne odredbe primjenjive na te materijale u okviru međunarodnog prava.
5. Brod koji plovi pod zastavom treće zemlje može se upozoriti, zadržati, odbiti ili isključiti iz luka ili offshore terminala koji su u nadležnosti države članice u slučaju da nadležnim tijelima te države članice ne podnese primjerak potvrde o sukladnosti u skladu sa stavcima 6. i 7., zajedno s popisom opasnih materijala, prema potrebi i na zahtjev tih tijela. Država članica koja poduzima takve mjere bez odlaganja o tome obavješćuje nadležna tijela treće zemlje pod čijom zastavom dotični brod plovi. Neažuriranje popisa opasnih materijala ne predstavlja nedostatak koji za posljedicu može imati zadržavanje, ali bilo kakve nedosljednosti u popisu opasnih materijala prijavljuju se nadležnim tijelima treće zemlje pod čijom zastavom taj brod plovi.
6. Nakon provjere popisa opasnih materijala, nadležna tijela treće zemlje pod čijom zastavom brod plovi ili organizacija koju su ona ovlastila izdaju potvrdu o sukladnosti, u skladu s nacionalnim zahtjevima. Potvrda o sukladnosti može se izraditi na temelju Dodatka 3. Konvenciji iz Hong Konga.
7. Potvrda o sukladnosti i popis opasnih materijala sastavlja se na službenom jeziku nadležnih tijela treće zemlje pod čijom zastavom brod plovi koja ih izdaju, a ako taj jezik nije engleski, francuski ili španjolski, tekst uključuje prijevod na jedan od tih jezika.
8. Podložno članku 32. stavku 2. točki (b), brodovi koji plove pod zastavom treće zemlje koji se prijavljuju za upis u registar za plovidbu pod zastavom države članice osiguravaju da se popis opasnih materijala, kako je predviđen u članku 5. stavku 2., čuva na brodu ili je sastavljen unutar šest mjeseci od upisa u registar za plovidbu pod zastavom te države članice ili tijekom bilo kojeg od sljedećih pregleda u skladu s člankom 8. stavkom 3., ovisno o tome što je ranije.
GLAVA III.
POSTROJENJA ZA RECIKLIRANJE BRODOVA
Članak 13.
Zahtjevi koje postrojenja za recikliranje brodova moraju ispunjavati da bila uvrštena na Europski popis
1. Kako bi se uvrstilo na Europski popis, postrojenje za recikliranje brodova mora ispunjavati sljedeće zahtjeve, u skladu s odgovarajućim odredbama Konvencije iz Hong Konga i uzimajući u obzir relevantne smjernice IMO-a, ILO-a, Baselske konvencije te Stockholmske konvencije o postojanim organskim onečišćujućim tvarima i druge međunarodne smjernice:
(a)
ovlašteno je od strane svojih nadležnih tijela za provedbu operacija recikliranja brodova;
(b)
projektirano je, izgrađeno i vođeno na siguran i okolišno prihvatljiv način;
(c)
djeluje iz izgrađenih objekata;
(d)
uspostavlja sustave upravljanja i praćenja, postupke i tehnike kojima je svrha spriječiti, smanjiti, svesti na najmanju moguću mjeru i koliko god je moguće ukloniti sljedeće:
i.
rizike za zdravlje dotičnih radnika i stanovništva koje živi u blizini postrojenja za recikliranje brodova te
ii.
štetne učinke na okoliš uzrokovane recikliranjem brodova;
(e)
priprema plan postrojenja za recikliranje brodova;
(f)
sprečava štetne učinke na zdravlje ljudi i okoliš, uključujući dokazivanje kontrole bilo kakvog curenja, posebno u međuplimnim zonama;
(g)
osigurava sigurno i okolišno prihvatljivo gospodarenje te skladištenje opasnih materijala i otpada, uključujući:
i.
sadržaj svih opasnih materijala koji se nalaze na brodu tijekom cijelog procesa recikliranja broda kako bi se spriječilo ispuštanje tih materijala u okoliš; te osim toga, rukovanje opasnim materijalima i otpadom nastalim tijekom procesa recikliranja broda samo na nepropusnim podovima s drenažnim sustavima;
ii.
da je dokumentiran sav otpad koji je nastao iz aktivnosti recikliranja broda, kao i njegova količina, i da se prenose samo u postrojenja za gospodarenje otpadom, uključujući postrojenja za recikliranje otpada, ovlaštena za rukovanje s njegovom obradom, bez opasnosti za zdravlje ljudi i na okolišno prihvatljiv način;
(h)
uspostavlja i održava plan pripravnosti u izvanrednim situacijama i reakcije u takvim situacijama; osigurava brz pristup opremi za reakciju u izvanrednim situacijama kao što su oprema i vozila za gašenje požara, vozila hitne pomoći i dizalice do broda te svim ostalim područjima postrojenja za recikliranje broda;
(i)
jamči sigurnost i izobrazbu radnika, uključujući osiguravanje korištenja osobne zaštitne opreme za operacije koje zahtijevaju korištenje takve opreme;
(j)
uspostavlja evidenciju o incidentima, nesrećama, profesionalnim bolestima i kroničnim učincima te, ako to zahtijevaju nadležna tijela, prijavljuje svaki incident, nesreću, profesionalnu bolest ili kronične učinke koji uzrokuju ili koji mogu prouzročiti rizike za sigurnost radnikâ, zdravlje ljudi i okoliš;
(k)
pristaje ispunjavati zahtjeve iz stavka 2.
2. Operater postrojenja za recikliranje brodova:
(a)
šalje plan recikliranja broda, nakon što je odobren u skladu s člankom 7. stavkom 3., brodovlasniku i upravi ili priznatoj organizaciji koju je uprava ovlastila;
(b)
izvješćuje upravu da je postrojenje za recikliranje broda spremno u svakom pogledu za početak recikliranja broda;
(c)
ako je ukupno ili djelomično recikliranje broda dovršeno u skladu s ovom Uredbom, u roku od 14 dana od dana ukupnog ili djelomičnog recikliranja u skladu s planom recikliranja broda šalje potvrdu o izvršenju upravi koja je tom brodu izdala svjedodžbu o spremnosti za recikliranje. Potvrda o izvršenju uključuje izvješće o incidentima i nesrećama s štetnim djelovanjem na zdravlje ljudi i/ili okoliš, ako postoje.
3. Komisija donosi provedbene akte u svrhu uspostavljanja formata:
(a)
izvješća koje se zahtijeva stavkom 2. točkom (b) ovog članka kako bi se osiguralo da je u skladu s Dodatkom 6. Konvenciji iz Hong Konga; i
(b)
potvrde koja se zahtijeva stavkom 2. točkom (c) ovog članka kako bi se osiguralo da je u skladu s Dodatkom 7. Konvenciji iz Hong Konga;
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 25. ove Uredbe.
Članak 14.
Odobrenje postrojenja za recikliranje brodova smještenih u državi članici
1. Ne dovodeći u pitanje druge relevantne odredbe prava Unije, nadležna tijela postrojenjima za recikliranje brodova smještenima na njihovom državnom području koja ispunjavaju zahtjeve utvrđene u članku 13. odobravaju provođenje recikliranja brodova. To se odobrenje može dodijeliti dotičnom postrojenju za recikliranje brodova za razdoblje od najviše pet godina te se na odgovarajući način može obnoviti.
Pod uvjetom da su ispunjeni zahtjevi ove Uredbe, svaka dozvola izdana u skladu s drugim relevantnim odredbama nacionalnog prava ili prava Unije može se kombinirati s odobrenjem iz ovog članka kako bi se dobila jedinstvena dozvola, ako se time izbjegava nepotrebno udvostručavanje podataka i rada operatera postrojenja za recikliranje brodova ili poduzeća za recikliranje brodova ili nadležnog tijela. U tim se slučajevima odobrenje može produljiti u skladu s režimom dozvole navedenim u prvom podstavku, na razdoblje od najviše pet godina.
2. Države članice uspostavljaju i ažuriraju popis postrojenja za recikliranje brodova kojima su izdala odobrenje u skladu sa stavkom 1.
3. Komisiji se popis iz stavka 2. dostavlja bez odgađanja, a najkasnije do 31. ožujka 2015.
4. Ako postrojenje za recikliranje brodova više ne ispunjava zahtjeve iz članka 13., država članica u kojoj se nalazi to postrojenje za recikliranje brodova suspendira ili povlači odobrenje koje mu je dano ili zahtijeva korektivne mjere od dotičnog poduzeća za recikliranje brodova te bez odgađanja o tome obavješćuje Komisiju.
5. Ako je postrojenje za recikliranje brodova odobreno u skladu sa stavkom 1., dotična država članica bez odgađanja o tome obavješćuje Komisiju.
Članak 15.
Postrojenja za recikliranje brodova smještena u trećoj zemlji
1. Poduzeće za recikliranje brodova koje je vlasnik postrojenja za recikliranje brodova smještenog u trećoj zemlji i koje namjerava reciklirati brodove koji plove pod zastavom države članice podnosi zahtjev Komisiji za uvrštavanje tog postrojenja za recikliranje brodova na Europski popis.
2. Uz zahtjev iz stavka 1. prilaže se dokaz da dotično postrojenje za recikliranje brodova ispunjava zahtjeve utvrđene u članku 13. kako bi provodilo recikliranje brodova te kako bi bilo uvršteno na Europski popis u skladu s člankom 16.
Poduzeće za recikliranje brodova osobito:
(a)
utvrđuje dozvolu, licenciju ili odobrenje koje su njegova nadležna tijela dodijelila za provedbu recikliranja brodova i, prema potrebi, dozvolu, licenciju ili odobrenje koje su nadležna tijela dodijelila svim njegovim izvođačima i podizvođačima izravno uključenima u proces recikliranja brodova te navodi sve informacije iz članka 16. stavka 2.;
(b)
naznačuje hoće li nadležno tijelo odobriti plan recikliranja broda prešutnim ili izričitim postupkom, navodeći razdoblje provjere koje se odnosi na prešutno odobrenje, prema potrebi i u skladu s nacionalnim zahtjevima;
(c)
potvrđuje da će se brod koji plovi pod zastavom države članice prihvatiti za recikliranje samo u skladu s ovom Uredbom;
(d)
pruža dokaz da je postrojenje za recikliranje brodova sposobno uspostaviti, održavati i pratiti kriterije o sigurnosti za izvođenje lakozapaljivih radova te o sigurnosti za ulazak tijekom cijelog procesa recikliranja broda;
(e)
prilaže plan područja postrojenja za recikliranje brodova i lokaciju operacija recikliranja brodova unutar njega;
(f)
za svaki opasni materijal iz Priloga I. te dodatne opasne materijale koji bi mogli biti dio strukture broda naznačuje sljedeće:
i.
ima li postrojenje za recikliranje brodova odobrenje za provedbu uklanjanja opasnih materijala. Ako ima odobrenje, utvrđuje relevantno osoblje ovlašteno za provedbu uklanjanja te pruža dokaz o njegovoj osposobljenosti;
ii.
koji će se proces gospodarenja otpadom primijeniti unutar ili izvan postrojenja za recikliranje broda poput spaljivanja, odlaganja na odlagališta ili neke druge metode obrade otpada, ime i adresu postrojenja za obradu otpada ako je različito od postrojenja za recikliranje broda te pruža dokaz o tome da će se primijenjeni proces izvršiti bez štetnog djelovanja na zdravlje ljudi te na okolišno prihvatljiv način;
(g)
potvrđuje da je poduzeće donijelo plan postrojenja za recikliranje brodova, uzimajući u obzir odgovarajuće smjernice IMO-a;
(h)
pruža informacije potrebne za identificiranje postrojenja za recikliranje brodova.
3. Komisija je ovlaštena donijeti provedbene akte u svrhu određivanja formata informacija potrebnih za identificiranje postrojenja za recikliranje brodova. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 25.
4. Kako bi se uvrstilo na Europski popis, neovisni procjenitelj s odgovarajućim kvalifikacijama, slijedom inspekcijskog pregleda na licu mjesta, izdaje potvrdu o ispunjavanju zahtjeva iz članka 13. postrojenjima za recikliranje brodova smještenima u trećim zemljama. Poduzeće za recikliranje brodova Komisiji podnosi svjedodžbu pri podnošenju zahtjeva za uvrštavanje na Europski popis, a nakon toga svakih pet godina prilikom obnove uvrštavanja na Europski popis. Prvo uvrštavanje na popis i njegova obnova dopunjuju se pregledom u sredini tog razdoblja kako bi se potvrdilo ispunjavanje zahtjeva iz članka 13.
Podnošenjem zahtjeva za uvrštavanje na Europski popis poduzeća za recikliranje brodova prihvaćaju mogućnost da dotično postrojenje za recikliranje brodova bude podvrgnuto inspekcijskim pregledima na licu mjesta od strane Komisije ili zastupnikâ koji djeluju u njezino ime prije ili nakon njihova uvrštavanja na Europski popis u svrhu provjere ispunjavanja zahtjeva iz članka 13. Neovisni procjenitelj, Komisija ili zastupnici koji djeluju u njezino ime surađuju s nadležnim tijelima treće zemlje u kojoj je smješteno postrojenje za recikliranje brodova s ciljem provedbe tih inspekcijskih pregleda na licu mjesta.
Komisija može izdati tehničke smjernice s ciljem lakšeg ishođenja te svjedodžbe.
5. Za potrebe članka 13., s obzirom na dotičnu oporabu odnosno zbrinjavanje otpada, može se pretpostaviti da je okolišno prihvatljivo gospodarenje na snazi samo ako poduzeće za recikliranje brodova može dokazati da će postrojenje za gospodarenje otpadom koje prima otpad raditi u skladu s normama zaštite zdravlja ljudi i okoliša koje u širem smislu odgovaraju odgovarajućim međunarodnim normama i normama Unije.
6. Poduzeće za recikliranje brodova bez odgode pruža ažurirani dokaz u slučaju bilo kakve promjene informacija koje se pružaju Komisiji te u svakom slučaju, tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja od pet godina od uvrštavanja na Europski popis, izjavljuje sljedeće:
(a)
da je pruženi dokaz potpun i ažuriran;
(b)
da postrojenje za recikliranje brodova ispunjava te će i dalje ispunjavati zahtjeve iz članka 13.
Članak 16.
Uspostava i ažuriranje Europskog popisa
1. Komisija donosi provedbene akte radi uspostave Europskog popisa postrojenja za recikliranje brodova koja:
(a)
su smještena u Uniji te su ih prijavile države članice u skladu s člankom 14. stavkom 3.;
(b)
su smještena u trećoj zemlji i čije se uvrštavanje temelji na procjeni informacija i popratnih dokaza pruženih ili skupljenih u skladu s člankom 15.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 25.
2. Europski popis objavljuje se u Službenom listu Europske unije te na internetskim stranicama Komisije najkasnije 31. prosinca 2016. Podijeljen je na dva potpopisa na kojima su naznačena postrojenja za recikliranje brodova smještena u državi članici i postrojenja za recikliranje brodova smještena u trećoj zemlji.
U Europskom popisu navode se sve sljedeće informacije o postrojenju za recikliranje brodova:
(a)
metoda recikliranja;
(b)
vrsta i veličina brodova koji se mogu reciklirati;
(c)
bilo kakvo ograničenje i uvjeti u kojima postrojenje za recikliranje brodova radi, uključujući one koji se odnose na gospodarenje opasnim otpadom;
(d)
pojedinosti o izričitom ili prešutnom postupku odobrenja, kako je navedeno u članku 7. stavku 3., na temelju kojeg nadležno tijelo odobrava plan recikliranja broda;
(e)
najveći godišnji rezultat recikliranja brodova.
3. U Europskom popisu navodi se datum do kojeg je postrojenje za recikliranje brodova uvršteno u popis. Uvrštavanje vrijedi za razdoblje od najviše pet godina i može se obnoviti.
4. Komisija donosi provedbene akte radi redovitog ažuriranja Europskog popisa s ciljem:
(a)
uvrštavanja postrojenja za recikliranje brodova na Europski popis ako je:
i.
odobreno u skladu s člankom 14.; ili
ii.
o njegovu uvrštavanju na Europski popis odlučeno u skladu sa stavkom 1. točkom (b) ovog članka;
(b)
brisanja postrojenja za recikliranje brodova s Europskog popisa ako:
i.
postrojenje za recikliranje brodova više ne ispunjava zahtjeve iz članka 13.; ili
ii.
najmanje tri mjeseca prije isteka razdoblja od pet godina navedenog u stavku 3. ovog članka nije pružen ažurirani dokaz.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 25.
5. Pri uspostavi i ažuriranju Europskog popisa, Komisija djeluje u skladu s načelima ugrađenima u Ugovorima te u skladu s međunarodnim obvezama Unije.
6. Države članice Komisiji dostavljaju sve informacije koje mogu biti važne u kontekstu ažuriranja Europskog popisa. Komisija drugim državama članicama prosljeđuje sve važne informacije.
GLAVA IV.
OPĆE ADMINISTRATIVNE ODREDBE
Članak 17.
Jezik
1. Plan recikliranja broda iz članka 7. izrađuje se na jeziku koji prihvaća država koja odobrava postrojenje za recikliranje brodova. Ako jezik koji se koristi nije engleski, francuski ili španjolski, plan recikliranja broda prevodi se na jedan od tih jezika, osim ako uprava smatra da je to nepotrebno.
2. Svjedodžba o popisu te svjedodžba o spremnosti broda za recikliranje izdane u skladu s člankom 9. sastavljaju se na službenom jeziku uprave koja ih izdaje. Ako jezik koji se koristi nije engleski, francuski ili španjolski, tekst sadržava prijevod na jedan od tih jezika.
Članak 18.
Imenovanje nadležnih tijelâ i uprava
1. Države članice imenuju nadležna tijela i uprave odgovorne za primjenu ove Uredbe i o tim imenovanjima obavješćuju Komisiju. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o bilo kakvim promjenama u takvim informacijama.
2. Komisija na svojim internetskim stranicama objavljuje popise imenovanih nadležnih tijela i uprava te po potrebi ažurira te liste.
Članak 19.
Imenovanje osoba za kontakt
1. Države članice i Komisija, svaka za sebe, imenuju jednu ili više osoba za kontakt odgovornih za obavješćivanje i savjetovanje fizičkih ili pravnih osoba koje dostavljaju upite. Osoba za kontakt Komisije prosljeđuje osobama za kontakt država članica sva primljena pitanja koja se na njih odnose, i obrnuto.
2. Države članice obavješćuju Komisiju o imenovanjima osoba za kontakt. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o bilo kakvim promjenama u tim informacijama.
3. Komisija na svojim internetskim stranicama objavljuje popise imenovanih osoba za kontakt te po potrebi ažurira te liste.
Članak 20.
Sastajanje osoba za kontakt
Na zahtjev država članica ili ako to smatra prikladnim, Komisija povremeno održava sastanke osoba za kontakt kako bi se razmotrila pitanja koja se javljaju tijekom provedbe ove Uredbe. Relevantne zainteresirane strane pozivaju se na te sastanke, ili na dijelove tih sastanaka, ako su sve države članice i Komisija suglasne da je to prikladno.
GLAVA V.
IZVJEŠĆIVANJE I IZVRŠENJE
Članak 21.
Izvješća država članica
1. Svaka država članica Komisiji šalje izvješće koje sadrži sljedeće:
(a)
popis brodova koji plove pod njezinom zastavom i za koje je izdana svjedodžba o spremnosti za recikliranje, ime poduzeća za recikliranje broda te mjesto gdje se nalazi postrojenje za recikliranje broda kako je navedeno u svjedodžbi o spremnosti broda za recikliranje;
(b)
popis brodova koji plove pod njezinom zastavom za koje je primljena potvrda o izvršenju;
(c)
informacije o nezakonitom recikliranju brodova, sankcijama i naknadnim mjerama koje je poduzela država članica.
2. Države članice svake tri godine elektroničkim putem šalju izvješće Komisiji najkasnije devet mjeseci od isteka trogodišnjeg razdoblja koje ono obuhvaća.
Prvo elektroničko izvješće obuhvaća razdoblje od dana primjene ove Uredbe do kraja prvog redovnog trogodišnjeg razdoblja izvješćivanja, navedenog u članku 5. Direktive Vijeća 91/692/EEZ (14), a koje pada nakon početnog dana prvog razdoblja izvješćivanja.
Komisija objavljuje izvješće o primjeni ove Uredbe najkasnije devet mjeseci od primitka izvješćâ od država članica.
3. Komisija te informacije unosi u elektroničku bazu podataka koja je stalno dostupna javnosti.
Članak 22.
Izvršenje u državama članicama
1. Države članice utvrđuju odredbe o sankcijama koje se primjenjuju na povrede ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu primjenu. Predviđene su sankcije učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
2. Države članice međusobno surađuju na bilateralnoj ili multilateralnoj osnovi kako bi lakše spriječile i otkrile moguće zaobilaženje odnosno kršenje ove Uredbe.
3. Države članice imenuju one članove svojeg stalnog osoblja koji su odgovorni za suradnju iz stavka 2. Te se informacije dostavljaju Komisiji koja tim članovima šalje zbirni popis.
4. Države članice dostavljaju Komisiji odredbe svojeg nacionalnog prava koje se odnosi na izvršenje ove Uredbe i na primjenjive sankcije.
Članak 23.
Zahtjev za poduzimanje mjera
1. Fizičke ili pravne osobe na koje utječe ili na koje bi moglo utjecati kršenje članka 13. u vezi s člankom 15 i člankom 16. stavkom 1. točkom (b) ove Uredbe, ili koje imaju dovoljno interesa za donošenje odluka o okolišu s obzirom na kršenje članka 13. u vezi s člankom 15. i člankom 16. stavkom 1. točkom (b) ove Uredbe imaju pravo zatražiti od Komisije da poduzme mjere u okviru ove Uredbe s obzirom na takvo kršenje ili s obzirom na izravnu prijetnju takvog kršenja.
Interes bilo koje nevladine organizacije koja promiče zaštitu okoliša i koja ispunjava zahtjeve iz članka 11. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog vijeća smatra se dovoljnim za potrebe prvog podstavka.
2. Zahtjev za poduzimanje mjera popraćen je odgovarajućim informacijama i podacima kojima se podržava taj zahtjev.
3. Ako zahtjev za poduzimanje mjera i popratne informacije i podaci na smislen način pokažu da je došlo do kršenja članka 13. u vezi s člankom 15. i člankom 16. stavkom 1. točkom (b) ili da postoji izravna prijetnja takvog kršenja, Komisija razmatra sve takve zahtjeve za poduzimanje mjera te informacije i podatke. U takvim okolnostima, Komisija dotičnom poduzeću za recikliranje brodova daje mogućnost da iskaže svoje stajalište u vezi sa zahtjevom za poduzimanje mjera i popratnim informacijama i podacima.
4. Komisija bez odlaganja i u skladu s odgovarajućim odredbama prava Unije obavješćuje osobe koje su podnijele zahtjev u skladu sa stavkom 1. o svojoj odluci da prihvati ili da odbije zahtjev za poduzimanje mjera te za to navodi razloge.
GLAVA VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 24.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 5. stavka 8. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina od 30. prosinca 2013. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 5. stavka 8. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 5. stavka 8. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 25.
Postupak odbora
1. Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako odbor ne da nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se članak 5. stavak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 26.
Prijelazna odredba
Od dana objave Europskog popisa države članice mogu, prije dana primjene ove Uredbe, odobriti recikliranje brodova u postrojenjima za recikliranje brodova koja su uvrštena na Europski popis. U takvim se okolnostima Uredba (EZ) br. 1013/2006 ne primjenjuje.
Članak 27.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 1013/2006
U članku 1. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1013/2006 dodaje se sljedeća točka:
„(i)
brodovi koji plove pod zastavom države članice i obuhvaćeni su područjem primjene Uredbe (EU) br. 1257/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (15).
Članak 28.
Izmjena Direktive 2009/16/EZ
U Prilogu IV. dodaje se sljedeća točka:
„49.
Svjedodžba o popisu opasnih materijala odnosno potvrda o sukladnosti, u skladu s Uredbom (EU) br. 1257/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (16).
Članak 29.
Financijski poticaj
Komisija do 31. prosinca 2016. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o provedivosti financijskog instrumenta koji bi olakšao sigurno i prihvatljivo recikliranje broda te mu, prema potrebi, prilaže zakonodavni prijedlog.
Članak 30.
Preispitivanje
1. Komisija procjenjuje koje bi povrede ove Uredbe trebalo staviti pod područje primjene Direktive 2008/99/EZ s ciljem postizanja jednakosti odredbi koje se odnose na povrede između ove Uredbe i Uredbe (EZ) br. 1013/2006. Komisija o svojim nalazima izvješćuje Europski parlament i Vijeće do 31. prosinca 2014. te, prema potrebi, izvješću prilaže zakonodavni prijedlog.
2. Komisija preispituje ovu Uredbu najkasnije 18 mjeseci prije dana stupanja na snagu Konvencije iz Hong Konga i, prema potrebi, istodobno u tu svrhu podnosi odgovarajuće zakonodavne prijedloge. Tim se preispitivanjem razmatra uvrštavanje na Europski popis postrojenja za recikliranje brodova odobrenih Konvencijom iz Hong Konga u svrhu izbjegavanja udvostručavanja posla i administrativnog opterećenja.
3. Komisija nastavlja s preispitivanjem ove Uredbe te, prema potrebi, pravovremeno iznosi prijedloge kao odgovor na kretanja u vezi s međunarodnim konvencijama, uključujući Baselsku konvenciju, ako se to pokaže nužnim.
4. Neovisno o stavku 2., Komisija unutar pet godina od dana primjene ove Uredbe Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Uredbe, popraćeno, prema potrebi, zakonodavnim prijedlozima kako bi se osiguralo da su njezini ciljevi ispunjeni te da je njezin učinak zajamčen i opravdan.
Članak 31.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 32.
Primjena
1. Ova se Uredba primjenjuje od ranijeg od sljedeća dva datuma, ali ne ranije od 31. prosinca 2015:
(a)
6 mjeseci od dana kada kombinirani najveći godišnji rezultat recikliranja brodova postrojenja za recikliranje brodova uvrštenih na Europski popis predstavlja ne manje od 2,5 milijuna tona lakog deplasmana (LDT). Godišnji rezultat recikliranja brodova određenog postrojenja za recikliranje brodova izračunava se kao zbroj težine brodova izražene u LDT koji su reciklirani tijekom određene godine u tom postrojenju. Najveći godišnji rezultat recikliranja brodova utvrđuje se odabirom najvećih vrijednosti koje su se odvile tijekom prethodnih deset godina za svako postrojenje za recikliranje brodova, ili, u slučaju novoodobrenog postrojenja za recikliranje brodova, najveća godišnja vrijednost postignuta u tom postrojenju; ili
(b)
31. prosinca 2018.
2. Međutim, u odnosu na sljedeće odredbe primjenjuju se sljedeći datumi primjene:
(a)
članak 2., članak 5. stavak 2. drugi podstavak te članci 13., 14., 15., 16., 25. i 26. od 31. prosinca 2014.;
(b)
članak 5. stavak 2. prvi i treći podstavak te članak 12. stavci 1. i 8. od 31. prosinca 2020.
3. Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje obavijest o datumu primjene ove Uredbe kada se ispune uvjeti iz stavka 1. točke (a).
4. Ako država članica zatvori svoj nacionalni registar za upis brodova ili, tijekom razdoblja od tri godine, nije upisala nijedan brod koji plovi pod njezinom zastavom i dokle god se ne upiše nijedan brod koji plovi pod njezinom zastavom, ta država članica može odstupiti od odredbi ove Uredbe, osim za članke 4., 5., 11., 12., 13. i 14., članak 16. stavak 6. te članke 18., 19., 20., 21. i 22. Namjerava li država članica iskoristiti ovo odstupanje, o tome obavješćuje Komisiju najkasnije na datum primjene ove Uredbe. Komisiji se također priopćuju sve naknadne promjene.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 20. studenoga 2013.