РЕШЕНИЕ 2012/700/ОВППС НА СЪВЕТА
от 13 ноември 2012 година
в рамките на Европейската стратегия за сигурност в подкрепа на изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г., приет от държавите - страни по Конвенцията от 1997 г. за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми към постигане на тясно сътрудничество във всички области на международните отношения с оглед, наред с другото, опазване на мира, предотвратяване на конфликти и укрепване на международната сигурност, в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации (ООН).
(2)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се определят глобалните предизвикателства и заплахи и се призовава за основан на правила международен ред с ефективно многостранно сътрудничество и добре функциониращи международни институции.
(3)
Европейската стратегия за сигурност приема Устава на ООН за основополагаща рамка на международните отношения и пледира за укрепване на ролята на Организацията на обединените нации („ООН“) и за предоставяне на инструментите, които са ѝ необходими, за да изпълнява своите отговорности и да действа ефективно.
(4)
Резолюция 51/45 на Общото събрание на ООН от 10 декември 1996 г. призова всички държави да се стремят активно към ефективно правнообвързващо международно споразумение за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини.
(5)
Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) беше открита за подписване на 3 декември 1997 г. влезе в сила на 1 март 1999 г. Тя представлява единственият цялостен международен инструмент за разрешаване на всички въпроси, свързани с противопехотните мини, включително тяхното използване, складиране и производство, търговията с тях, операциите за разминиране и помощта за жертвите.
(6)
На 23 юни 2008 г. Съветът прие Съвместно действие 2008/487/ОВППС (1) в подкрепа на всеобщото приемане и прилагане на Конвенцията. От 1 октомври 2012 г. 160 държави са изразили съгласието си да бъдат обвързани от Конвенцията.
(7)
На 3 декември 2009 г. държавите - страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г. („План за действие от Картахена“) за всеобщото приемане и прилагане на всички аспекти на Конвенцията. По този начин те отчетоха и насърчиха по-нататък цялостното участие и приноса към прилагането на Конвенцията от страна на Международната кампания за забрана на противопехотните мини, Международния комитет на Червения кръст („МКЧК“), националните организации на Червения кръст и Червения полумесец, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН, Женевския международен център за хуманитарно разминиране, международните и регионалните организации, оцелелите жертви на мини и техните сдружения и други организации на гражданското общество, съгласно предвиденото в действие № 62 от Плана за действие от Картахена.
(8)
На 3 декември 2010 г. държавите - страни по Конвенцията, приеха „Директива на държавите - страни по Конвенцията за звеното за подпомагане на изпълнението“, в която страните по Конвенцията изразяват съгласието си звеното за подпомагане на изпълнението да предоставя консултации и техническа подкрепа на държавите - страни по Конвенцията, по въпросите на прилагането и всеобщото приемане на Конвенцията, да улесняват комуникацията между държавите - страни по Конвенцията и да насърчават комуникацията и информацията относно Конвенцията, насочени както към държавите, които не са страни по нея, така и към обществеността. На звеното за подпомагане на изпълнението беше възложено да поддържа връзка и да осъществява координация, когато е уместно, със съответните международни организации, участващи в работата на Конвенцията, в т.ч. с Международната кампания за забрана на противопехотните мини, МКЧК, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН и Женевския международен център за хуманитарно разминиране.
(9)
На 2 декември 2011 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 66/29 относно изпълнението на Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване. Общото събрание припомни, че по време на Втората конференция за преглед на Конвенцията международната общност направи преглед на прилагането на Конвенцията и че държавите - страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена, като подчертаха значението на пълното и ефективно прилагане и спазване на Конвенцията, в т.ч. чрез изпълнението на Плана за действие от Картахена. Държавите - страни по Конвенцията, приканиха всички държави, които още не са направили това, да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията и призоваха всички държави да останат ангажирани с въпроса на най-високо политическо равнище и да насърчават зачитането на Конвенцията чрез контакти на двустранно, подрегионално, регионално и многостранно равнище, както и чрез осведомяване, семинари и други средства.
(10)
През 2012 и 2013 г. ще бъдат проведени срещи на държавите - страни по Конвенцията. След това през 2014 г. международната общност ще се събере на Третата конференция за преглед на Конвенцията, за да направи оценка на напредъка в изпълнението на Плана за действие от Картахена. До това време има очаквания, че изпълнението на Плана за действие ще е допринесло значително за постигането на напредък с цел поставяне на край на страданията и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел да подкрепи изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г. („План за действие от Картахена“), приет от държавите - страни по Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) от 1997 г., в рамките на Европейската стратегия за сигурност и в съответствие с релевантните решения на международната общност, Съюзът преследва следните цели:
а)
подкрепя усилията на държавите - страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с помощта за жертвите;
б)
подкрепя усилията на държавите - страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с операциите за разминиране;
в)
насърчава всеобщото приемане на Конвенцията;
г)
демонстрира постоянната ангажираност на Съюза и неговите държави-членки с Конвенцията и решимостта им за сътрудничество и оказване на помощ на онези държави, които се нуждаят от подкрепа за изпълнение на ангажиментите си по Конвенцията, и да засилва ръководната роля на Съюза за осъществяване на виждането на Конвенцията за окончателно поставяне на край на страданието и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини.
2. Всички цели, посочени в параграф 1, се следват по такъв начин, че да засилят исторически създалата се култура на Конвенцията на партньорство и сътрудничество между държавите, неправителствените и други организации и местните партньори, особено чрез работа в тясна връзка със съответните участници за увеличаване на конкретните прояви на това сътрудничество.
3. За постигане на посочените в параграф 1 цели Съюзът осъществява следните проекти:
а)
Помощ за жертвите: предоставяне на техническа подкрепа (до осем случая), провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой).
б)
Операции за разминиране: провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой);
в)
Всеобщо приемане на Конвенцията: подкрепа за специална група на високо равнище, която да изготви проучване по въпроса за граничната сигурност без противопехотни мини, и организация на работни срещи по въпросите на всеобщото приемане (до три на брой); и
г)
Демонстриране на ангажираността на Съюза: организиране на начални и заключителни прояви, осигуряване на достъпността на уебсайта на Конвенцията, предоставяне на широки възможности за ползване на помощта за жертвите, предоставяна от държавите - страни по Конвенцията, организиране на посещение от пресата и изготвяне на комуникационни материали и публикации.
В приложението към настоящия документ е изложено подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 3, се възлага на звеното за подпомагане на изпълнението, представлявано от Женевския международен център за хуманитарно разминиране. Звеното за подпомагане на изпълнението изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености с Женевския международен център за хуманитарно разминиране.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на мерките, посочени в член 1, параграф 3, е 1 030 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Европейския съюз.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За целта тя сключва споразумение за финансиране с Женевския международен център за хуманитарно разминиране, в което се предвижда звеното за подпомагане на изпълнението да осигурява публичност на приноса на Съюза, съответстваща на неговия размер.
4. Комисията се стреми да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение на базата на редовни доклади, изготвяни от звеното за подпомагане на изпълнението. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на настоящото решение.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Срокът на действието му изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на влизането му в сила, ако през този период не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2012 година.
32012D0700
L 314/40
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.11.2012.
ODLUKA VIJEĆA 2012/700/ZVSP
od 13. studenoga 2012.
u okviru Europske sigurnosne strategije u potpori provedbi Akcijskog plana iz Cartagene za razdoblje 2010. - 2014. koji su donijele države članice Konvencije o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i njihova uništavanja iz 1997.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 26. stavak 2. i članak 31. stavak 1.,
budući da:
(1)
Unija mora težiti visokom stupnju suradnje u svim područjima međunarodnih odnosa da, inter alia, sačuva mir, spriječi sukobe i jača međunarodnu sigurnost u skladu s ciljevima i načelima Povelje Ujedinjenih naroda.
(2)
Europsko je vijeće 12. prosinca 2003. donijelo europsku sigurnosnu strategiju o utvrđivanju globalni izazovi i opasnosti i poziva na pravilima utemeljen međunarodni red koji se temelji na učinkovitom multilateralizmu i međunarodnim institucijama koje dobro funkcioniraju.
(3)
Europska sigurnosna strategija priznaje Povelju Ujedinjenih naroda kao temeljni okvir za međunarodne odnose i zagovara da se Ujedinjeni narodi (dalje u tekstu: UN) jačaju i osposobe da mogu ispunjavati svoje odgovornosti i učinkovito djelovati.
(4)
Rezolucija Glavne skupštine Ujedinjenih naroda 51/45 od 10. prosinca 1996. poziva sve države da se odlučno založe za učinkovit pravno obvezujući međunarodni sporazum o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina.
(5)
Konvencija o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i njihova uništavanja (dalje u tekstu: Konvencija) otvorena je za potpisivanje 3. prosinca 1997. i stupila je na snagu 1. ožujka 1999. To je jedini cjelovit međunarodni instrument koji se bavi svim aspektima protupješačkih mina, uključujući njihovu uporabu, stvaranja zaliha, proizvodnju, trgovinu, razminiranje i pomoć žrtvama.
(6)
Vijeće je 23. lipnja 2008. donijelo Zajedničku mjeru 2008/487/ZVSP (1) kao potporu sveopćoj primjeni i provedbi Konvencije. Do 1. listopada 2012. je 160 država prihvatilo da ih Konvencija obvezuje.
(7)
Države članice Konvencije usvojile su Akcijski plan iz Cartagene za razdoblje 2010. - 2014. (dalje u tekstu: Akcijski plan iz Cartagene) o sveopćoj primjeni i provedbi svih aspekata Konvencije. Tim su planom priznale i dodatno potaknule puno sudjelovanje i doprinos Međunarodne kampanje za zabranu kopnenih mina, Međunarodnog odbora Crvenog križa, nacionalnih društava Crvenog križa i društava Crvenog polumjeseca, Međunarodne federacije crvenog križa i crvenog polumjeseca, UN-a, Ženevskog međunarodnog centra za humanitarno razminiranje, međunarodnih i regionalnih organizacija, preživjelih žrtava mina i njihovih organizacija te drugih udruga civilnog društva, u provedbi Konvencije kako je propisano mjerom br. 62. Akcijskog plana iz Cartagene.
(8)
Države članice Konvencije usvojile su 3. prosinca 2010. „direktivu država članica za odjel za potporu provedbi Konvencije (ISU) u kojoj su se države članice dogovorile da će odjel osiguravati savjete i tehničku potporu državama članicama pri provedbi i sveopćoj primjeni Konvencije, poticati komunikaciju među državama članicama te poticati komunikaciju i informacije o Konvenciji u državama koje nisu članice Konvencije te u javnosti. ISU je ovlašten za odgovarajuće povezivanje i usklađivanje s odgovarajućim međunarodnim organizacijama koje sudjeluju u radu Konvencije, uključujući Međunarodnu kampanju za zabranu kopnenih mina, Međunarodni odbor Crvenog križa, nacionalna društva Crvenog križa i društva Crvenog polumjeseca, Međunarodnu federaciju crvenog križa i crvenog polumjeseca, UN, Ženevski međunarodni centar za humanitarno razminiranje.
(9)
Glavna skupština Ujedinjenih naroda je 2. prosinca 2011. donijela Rezoluciju 66/29 o provedbi Konvencije o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i njihova uništavanja. Glavna skupština upozorila je da je međunarodna zajednica na drugoj revizijskoj konferencije Konvencije pregledala provedbu Konvencije i da su države članice Konvencije usvojile Akcijski plan iz Cartagene, i pritom istaknula važnost pune i učinkovite provedbe i poštivanja Konvencije, među ostalim, i provedbom Akcijskog plana iz Cartagene. Države članice Konvencije pozvale su sve države, koje još nisu ratificirale Konvenciju ili joj nisu pristupile, da to učine i potaknule sve države da to pitanje i nadalje pozorno prate na najvišoj političkoj razini te da promiču poštivanje Konvencije bilateralnim, subregionalnim, regionalnim i multilateralnim kontaktima, osvješćivanjem javnosti, seminarima i drugim sredstvima.
(10)
Tijekom 2012. i 2013. održat će se sastanci država članica Konvencije. Međunarodna zajednica će se potom 2014. okupiti na Trećoj revizijskoj konferenciji Konvencije da ocijeni napredak u provedbi Akcijskog plana iz Cartagene. Očekuje se da će do tada provedba Akcijskog plana ostvariti značajan napredak u nastojanju da se okonča patnja i spriječe nove žrtve prouzročene protupješačkim minama.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. U potpori provedbi Akcijskog plana iz Cartagene za razdoblje 2010. - 2014. (dalje u tekstu: Akcijski plan iz Cartagene) koje su usvojile države članice Konvencije o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i njihova uništavanja iz 1997. (dalje u tekstu: Konvencija), u okviru europske sigurnosne strategije i u skladu s odgovarajućim odlukama međunarodne zajednice, Unija nastoji ostvariti sljedeće ciljeve:
(a)
podupirati napore država članica Konvencije za provedbu aspekata Akcijskog plana iz Cartagene povezanih s pomoći žrtvama;
(b)
podupirati napore država članica Konvencije za provedbu aspekata Akcijskog plana iz Cartagene, povezanih s razminiranjem;
(c)
poticati sveopću primjenu Konvencije;
(d)
pokazati trajnu obvezu Unije i država članica Konvencije i njihovu odlučnost da surađuju s onim državama kojima je potrebna potpora pri ispunjavanju obveza na temelju Konvencije, i prošire pomoć na te države, te jačati vodeću ulogu Unije u ostvarenju vizije Konvencije da se zauvijek okonča patnja i spriječe nove žrtve prouzročene protupješačkim minama.
2. Svi ciljevi iz stavka 1. ostvaruju se tako da dodatno pridonose potvrđivanju temelja Konvencije koji su partnerstvo i suradnja među državama, nevladinim i drugim organizacijama te lokalnim partnerima, posebno tijesnom suradnjom s odgovarajućim akterima da se ojačaju neko elementi takve suradnje.
3. Kako bi se postigli ciljevi iz stavka 1., Unija provodi sljedeće projekte:
(a)
pomoć žrtvama: osiguranje tehničke pomoći u najviše osam slučajeva, provedba najviše pet srednjoročnih ocjena i najviše pet daljnjih mjera;
(b)
razminiranje: provedba najviše pet srednjoročnih ocjena i najviše pet daljnjih mjera;
(c)
sveopća primjena Konvencije: potpora radnoj skupini na visokoj razini, izrada studije o sigurnosti granice bez protupješačkih mina i organizacija najviše tri radionice na temu sveopće primjene te
(d)
pokazivanje obveze Unije: priprema priredaba na otvorenju i zatvaranju, osiguranje pristupa mrežnoj stranici Konvencije, obavješćivanje javnosti o obvezama država članica u pogledu pomoći žrtvama, organizacija posjeta medija te priprema materijala i publikacija za javnost.
Detaljan opis projekata naveden je u Prilogu.
Članak 2.
1. Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (dalje u tekstu: Visoki predstavnik) odgovoran je za provedbu ove Odluke.
2. Tehničku provedbu projekata iz članka 1. stavka 3. provodi odjel za potporu provedbi (daje u tekstu: ISU), koji zastupa Ženevski međunarodni centar za humanitarno razminiranje. Odjel za potporu provedbi te zadaće obavlja pod nadzorom Visokog predstavnika. U tu svrhu Visoki predstavnik sklapa potrebne dogovore sa Ženevskim međunarodnim centrom za humanitarno razminiranje.
Članak 3.
1. Financijski referentni iznos za provedbu projekata iz članka 1. stavka 3. iznosi 1 030 000 EUR.
2. Izdacima, koji se financiraju iz iznosa propisanog stavkom 1., upravlja se u skladu s postupcima i pravilima koji se primjenjuju na opći proračun Unije.
3. Komisija nadzire ispravnost upravljanja izdacima iz stavka 1. U tu svrhu sa Ženevskim međunarodnim centrom za humanitarno razminiranje sklapa sporazum o financiranju kojim se propisuje da Odjel za potporu provedbi Konvencije osigurava javnost doprinosa Unije, koji odgovara njegovu veličini.
4. Komisija nastoji sklopiti sporazum o financiranju iz stavka 3. u najkraćem mogućem roku nakon stupanja na snagu ove Odluke. Ona obavješćuje Vijeće o svim poteškoćama u tom postupku i o datumu sklapanja sporazuma o financiranju.
Članak 4.
Visoki predstavnik izvješćuje Vijeće o provedbi ove Odluke na temelju redovitih izvješća koje priprema Odjel za potporu provedbi Konvencije. Ta izvješća predstavljaju temelj za ocjenu koju donosi Vijeće. Komisija obavješćuje Vijeće o financijskim aspektima provedbe ove Odluke.
Članak 5.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Ona prestaje važiti 24 mjeseca nakon datuma sklapanja sporazuma o financiranju iz članka 3. stavka 3. ili šest mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Odluke, ako se u tom razdoblju ne sklopi koji drugi sporazum o financiranju.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. studenoga 2012.