РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 836/2012 НА КОМИСИЯТА
от 18 септември 2012 година
за изменение на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) по отношение на оловото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално член 68, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1907/2006 се предвижда, че ако държава-членка счита, че производството, пускането на пазара или употребата на вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие представлява риск за здравето на човека или околната среда, който не е адекватно контролиран и по отношение на който трябва да бъдат предприети действия, тя подготвя досие, след като е уведомила за намерението си Европейската агенция по химикали (наричана по-долу „Агенцията“).
(2)
На 15 април 2010 г. в съответствие с член 69, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 Франция подаде до Агенцията досие с оглед на започване на процес на ограничаване в съответствие с членове 69-73 от посочения регламент. В посоченото досие беше доказано, че поради навика да поставят предмети в устата си децата, по-специално тези на възраст под 36 месеца, могат да бъдат многократно изложени на въздействието на оловото, изпускано от бижутерийни изделия. Многократната експозиция на олово може да доведе до тежко и необратимо въздействие върху поведението и развитието на неврологична основа, към което децата са особено чувствителни, като се има предвид, че централната им нервна система все още е в процес на развитие. В досието се доказва, че е необходимо предприемането на действие на равнището на Съюза освен мерките, които вече се прилагат, за да се избегне във възможно най-голяма степен експозицията на олово и неговите съединения, съдържащи се в бижутерийните изделия. В съответствие с това в досието се предлага забрана на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако степента на миграция на оловото е по-висока от 0,09 μg/cm2/h.
(3)
В становището си от 10 март 2011 г. Комитетът за оценка на риска (наричан по-долу „КОР“) изказва мнението, че от гледна точка на ефективността при намаляване на рисковете, най-подходящата мярка на равнището на Съюза за справяне с установените рискове е забраната на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в метални и неметални части от бижутерийни изделия и забраната за пускане на пазара на такива изделия или части от тях, ако концентрацията на олово е равна или по-висока от 0,05 тегловни % от отделната част, освен ако може да се докаже, че степента на изпускане на олово от бижутерийното изделие или всяка от неговите части не превишава границата от 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
В становището си от 15 септември 2011 г. Комитетът за социално-икономически анализи (наричан по-долу „КСИА“) подложи на оценка забраната за пускане на пазара и употреба на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако концентрацията на олово във всяка отделна част от изделието е равна или по-висока от 0,05 тегловни %. Тази мярка беше счетена за най-подходяща на равнището на Съюза за справяне с идентифицираните рискове от гледна точка на съотношението между социално-икономическите ползи от нея и социално-икономическите разходи по прилагането ѝ. Във връзка с липсата понастоящем на метод за изпитване за миграция, който да имитира условията, налични при поставянето в устата, КСИА е на мнение, че ограничаването следва да се основава върху съдържанието на олово във всяка отделна част на бижутерийните изделия, а не върху степента на миграция на оловото, изпускано от такива изделия. Освен това КСИА препоръча да се предвиди освобождаване за кристално стъкло, стъкловидни емайли, вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди, както и за несинтетични или възстановени скъпоценни и полускъпоценни камъни.
(5)
На 23 септември 2011 г. Агенцията предостави на Комисията становищата на КОР и КСИА.
(6)
Поради липсата на информация за изпускане на олово при поставяне в устата и поради липсата на подходящи други решения за всички видове употреба при кристално стъкло и стъкловидни емайли последните следва да бъдат освободени от настоящата мярка. Освен това КСИА препоръча освобождаване от мярката само за кристално стъкло от категории 1 и 2 (съответно „тежък оловен кристал“ и „оловен кристал“) съгласно определенията в приложение I към Директива 69/493/ЕИО на Съвета от 15 декември 1969 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с кристалното стъкло (2). Категориите 3 и 4 („кристално стъкло, кристалин“), определени в посочената директива, обаче също следва да бъдат освободени от ограничаване, за да се гарантира последователност по отношение на освобождаването, предвидено в приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 г. относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (3), изменена с Решение 2010/571/ЕС на Комисията (4), и тъй като те имат по-ниско съдържание на олово в сравнение с категории 1 и 2.
(7)
По силата на същите причини, налагащи кристалното стъкло и стъкловидните емайли да бъдат освободени от ограничаване, несинтетичните или възстановените скъпоценни и полускъпоценни камъни, в които оловото присъства като естествена съставка, също следва да бъдат освободени от ограничаване.
(8)
Недостъпните за потребителите вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди следва да бъдат освободени от ограничаване, тъй като експозицията на олово от посочените съставни части може да се изключи.
(9)
Ограничаването на пускането на пазара на употребявани и старинни бижутерийни изделия би имало значително социално-икономическо въздействие, тъй като подобни предмети биха загубили пазарната си стойност в Съюза, и би създало затруднения при правоприлагането. Поради това бижутерийните изделия, които са пуснати за пръв път на пазара до 12 месеца след влизането в сила на ограничаването, както и внесените старинни бижутерийни изделия следва да бъдат освободени от ограничаване.
(10)
Комисията следва да преразгледа освобождаването на кристал, стъкловидни емайли, скъпоценни и полускъпоценни камъни с оглед на новата научна информация, в това число миграцията на олово при освободените от ограничаване видове употреба, наличието на подходящи заместващи решения, както и разработването на изпитвателни методи за миграцията.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2012 година.
32012R0836
L 252/4
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
18.09.2012.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 836/2012
od 18. rujna 2012.
o izmjeni Priloga XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) u pogledu olova
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH), osnivanju Europske agencije za kemikalije, izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (1), a posebno njezin članak 68. stavak 1.,
budući da:
(1)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006, ako država članica smatra da proizvodnja, stavljanje na tržište ili uporaba tvari pojedinačno, u smjesi ili proizvodu predstavlja rizik za zdravlje ljudi ili okoliš koji se ne nadzire na odgovarajući način i da to pitanje treba rješavati, izrađuje dokumentaciju nakon što o toj namjeri obavijesti Europsku agenciju za kemikalije (dalje u tekstu „Agencija”).
(2)
15. travnja 2010. Francuska je dostavila Agenciji dokumentaciju na temelju članka 69. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 kako bi se pokrenuo postupak ograničavanja u skladu s člancima od 69. do 73. te Uredbe. U tom je dosjeu dokazano da djeca, a posebno djeca mlađa od 36 mjeseci, zbog tendencije stavljanja stvari u usta, mogu biti ponavljano izlagana olovu koje se oslobađa iz proizvoda nakita. Takvo ponavljano izlaganje olovu može rezultirati jakim i nepopravljivim posljedicama na neurološko ponašanje i neurološki razvoj, na što su djeca posebno osjetljiva s obzirom na to da je njihov središnji živčani sustav još u razvoju. U dokumentaciji se dokazuje da je potrebno djelovanje na razini cijele Unije, koje prelazi sve već uvedene mjere, kako bi se izloženost olovu i njegovim spojevima u proizvodima nakita izbjegla u najvećoj mogućoj mjeri. U skladu s tim, u dokumentaciji se predlaže zabrana stavljanja na tržište olova i njegovih spojeva u proizvodima nakita ako migracija olova prelazi 0,09 μg/cm2/h.
(3)
U svojem mišljenju od 10. ožujka 2011. Odbor za procjenu rizika (dalje u tekstu „RAC”) smatrao je da je za rješavanje utvrđenih rizika u smislu učinkovitosti smanjenja rizika najprimjerenija mjera na razini cijele Unije zabrana stavljanja na tržište i uporabe olova i njegovih spojeva u metalnim i nemetalnim dijelovima proizvoda nakita ako je koncentracija olova jednaka ili veća od 0,05 % masenog udjela pojedinačnog dijela, osim ako se može dokazati da brzina otpuštanja olova ne prelazi granicu od 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
U svojem mišljenju od 15. rujna 2011. Odbor za društveno-ekonomsku analizu (dalje u tekstu „SEAC”) razmotrio je zabranu stavljanja na tržište i uporabe olova i njegovih spojeva u proizvodima nakita ako je koncentracija olova jednaka ili veća od 0,05 % masenog udjela bilo kojeg pojedinačnog dijela tih proizvoda. Ta je mjera smatrana najprimjerenijom mjerom na razini cijele Unije za rješavanje pitanja utvrđenih rizika u smislu proporcionalnosti njezinih društveno-ekonomskih koristi i njezinih društveno-ekonomskih troškova. S obzirom da trenutačno nisu dostupne metode za testiranje migracije koje oponašaju uvjete u ustima, SEAC je smatrao da bi ograničenje trebalo temeljiti na sadržaju olova u svakom pojedinačnom dijelu proizvoda nakita, a ne na brzini migracije olova koje is otpušta iz takvih proizvoda. Osim toga SEAC je preporučio da treba predvidjeti izuzeća za kristalno staklo, staklaste emajle, unutarnje komponente satnih mehanizama u ručnim satovima kao i nesintetski ili rekonstruirani dragulji i poludragulji.
(5)
23. rujna 2011. Agencija je Komisiji dostavila mišljenja RAC-a i SEAC-a.
(6)
S obzirom da o otpuštanju olova u uvjetima koji prevladavaju u ustima nema podataka i budući da nema odgovarajućih alternativa za uporabe kristalnog stakla i staklastih emajla, oni se izuzimaju iz postojeće mjere. Štoviše, SEAC je preporučio izuzeće samo za kategorije 1. i 2. kristalnog stakla („puni olovni kristal” odnosno „olovni kristal” kako su definirani u Prilogu I. Direktivi Vijeća 69/493/EEZ od 15. prosinca 1969. o usklađivanju zakona država članica o kristalnom staklu (2). Međutim kategorije 3. i 4. kristalnog stakla („kristalno staklo, kristalin”) kako su definirane u toj Direktivi također bi trebalo izuzeti iz ograničenja, kako bi se osigurala usklađenost s izuzećem utvrđenim u Prilogu Direktivi 2002/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. siječnja 2003. o ograničavanju uporabe određenih opasnih tvari u električnoj i elektroničkoj opremi (3), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2010/571/EU (4), budući da one imaju niži sadržaj olova u odnosu na kategorije 1. i 2.
(7)
Iz istih razloga koji vrijede za kristalno staklo i staklasti emajl, trebalo bi izuzeti i nesintetske ili rekonstruirane dragulje i poludragulje u kojima je olovo prisutno kao prirodni sastojak.
(8)
Unutarnje komponente satnih mehanizama u ručnim satovima kojima potrošači nemaju pristup trebalo bi izuzeti iz ograničenja, budući da se izloženost olovu iz tih komponenata može isključiti.
(9)
Ograničenje stavljanja na tržište polovnog i antiknog nakita imalo bi znatan društveno-ekonomski učinak budući da bi ti artikli izgubili svoju tržišnu vrijednost u Uniji, a predstavljao bi poteškoće u izvršavanju. Stoga bi proizvode nakita koji se na tržište stavljaju prvi put u razdoblju do 12 mjeseci nakon stupanja na snagu ograničenja kao i uvezene proizvode antiknog nakita trebalo izuzeti iz ograničenja.
(10)
Komisija bi trebala provesti preispitivanje izuzeća kristala, staklastog emajla i dragulja i poludragulja s obzirom na nove dostupne znanstvene informacije, uključujući i migraciju olova iz tih izuzetih uporaba, dostupnost odgovarajućih alternativa kao i razvoj metoda ispitivanja migracije.
(11)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog na temelju članka 133.Uredbe (EZ) br. 1907/2006,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. rujna 2012.