РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 652/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за установяване на разпоредби за управлението на разходите, свързани с хранителната верига, здравеопазването на животните и хуманното отношение към тях, здравето на растенията и растителния репродуктивен материал, за изменение на директиви 98/56/ЕО, 2000/29/ЕО и 2008/90/ЕО на Съвета, на регламенти (ЕО) № 178/2002, (ЕО) № 882/2004 и (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета, на Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на решения 66/399/ЕИО, 76/894/ЕИО и 2009/470/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В правото на Съюза се предвиждат изисквания по отношение на храните и безопасността на храните, както и на фуражите и безопасността на фуражите, на всички етапи на производството, като тези изисквания включват и правила, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и предоставяне на информация на потребителите. В това право също така се предвиждат изисквания по отношение на: предотвратяването и контрола на заразните болести по животните и на зоонозите, както и по отношение на хуманното отношение към животните; страничните животински продукти; здравето на растенията и растителния репродуктивен материал; защита на растителните сортове; генетично модифицираните организми, пускането на пазара и използването на продукти за растителна защита и устойчивата употреба на пестициди. В правото на Съюза също така се предвижда извършването на официален контрол и на други официални дейности, с които се цели да се осигури ефективното прилагане и спазването на тези изисквания.
(2)
Общата цел на правото на Съюза в тези области е да се допринесе за доброто здраве на хората, животните и растенията по цялата хранителна верига, за постигането на висока степен на защита и информираност на потребителите и за осигуряването на висока степен на опазване на околната среда, като същевременно се създават благоприятни условия за постигане на конкурентоспособност и създаване на работни места.
(3)
За постигането на тази обща цел са нужни подходящи финансови средства. Поради това е необходимо Съюзът да участва във финансирането на предприеманите мерки в различните области, свързани с тази обща цел. Освен това, с оглед на ефикасното и целево използване на средствата следва да бъдат определени конкретни цели и показатели, чрез които да се оценява тяхното постигане.
(4)
Досега Съюзът финансираше разходите в областта на храните и фуражите чрез предоставяне на безвъзмездни средства, възлагане на обществени поръчки и извършване на плащания за международни организации, работещи в тази област. Целесъобразно е тези начини на финансиране да се запазят.
(5)
Финансиране от Съюза може също така да се използва от държавите членки, за да им бъде оказана подкрепа на действия в областта на здравето на растенията или на животните с цел контрол, предотвратяване или ликвидиране на вредители или на болести по животните, които да се извършват от организации, които работят в тези области.
(6)
С оглед спазването на бюджетната дисциплина е необходимо с настоящия регламент да се установи списъкът на допустимите мерки, за които може да бъде предоставяно финансово участие от Съюза, както и допустимите разходи и приложимите проценти на финансиране.
(7)
Като се вземе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (3), максималният размер на разходите в областта на храните и фуражите за целия период 2014 - 2020 г. ще бъде 1 891 936 000 EUR.
(8)
Освен това следва да се отпусне финансиране на равнище на Съюза с цел справяне с извънредни обстоятелства като ситуации, изискващи спешни действия във връзка със здравето на животните и растенията, когато бюджетните кредити по бюджетна функция 3 са недостатъчни, а спешните мерки са необходими. Финансиране с цел справяне с такива кризи следва да се предоставя като например се прибягва до инструмента за гъвкавост в съответствие с Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, относно сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (4).
(9)
Към настоящия момент в правото се предвижда, че някои от допустимите разходи трябва да се възстановяват до определени фиксирани проценти. Във връзка с други разходи в правото не се предвижда ограничение за възстановяването. С цел рационализиране и опростяване на системата следва да се определи фиксиран максимален процент за възстановяване на разходите. Целесъобразно е този процент да се определи на равнището на процента, прилаган обичайно във връзка с безвъзмездните средства. Необходимо е също така да се предвиди възможност този максимален процент да се увеличава при определени обстоятелства.
(10)
Поради важното значение, което постигането на поставените в настоящия регламент цели има, целесъобразно е допустимите разходи за някои дейности да се финансират на 100 %, при условие че при изпълнението на тези дейности възникват и разходи, които не са допустими за финансиране.
(11)
Съюзът носи отговорност да осигури правилното изразходване на финансовите средства и да предприема мерки в отговор на необходимостта от опростяване на неговите разходни програми, така че да се намалят административната тежест и разходите за бенефициентите на финансовите средства и за всички участващи лица, както това е заложено в Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 8 октомври 2010 г., озаглавено „Разумно регулиране в Европейския съюз“.
(12)
Съгласно правото на Съюза от държавите-членки се изисква да прилагат определени мерки в случай на поява или разпространение на определени болести по животните или зоонози. Поради това Съюзът следва да участва във финансирането на такива спешни мерки.
(13)
Необходимо е също така чрез подходящи мерки за ликвидиране, контрол и мониторинг да се намали броят на огнищата на болести по животните и зоонози, които представляват риск за здравето на хората и животните, както и да се предотврати появата на такива огнища. Поради това следва да се предоставя финансиране от Съюза за националните програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на тези болести и зоонози.
(14)
По организационни причини и от съображения за ефективност при боравенето с финансови средства в областта на здравето на животните и на растенията е целесъобразно да се установят правила относно съдържанието, начина на представяне, на оценяване и на одобряване на националните програми, включително програмите, изпълнявани в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). По същите причини също така следва да бъдат определени срокове за представяне на доклади и подаване на заявки за плащане.
(15)
Съгласно Директива 2000/29/ЕО на Съвета (5) от държавите-членки се изисква да предприемат определени спешни мерки за ликвидирането на вредители по растенията или растителните продукти („вредители“). Съюзът следва да предоставя финансово участие в действията по ликвидирането на тези вредители. Финансово участие от страна на Съюза следва да се предоставя при спазване на определени условия и за спешните мерки за ограничаване на разпространението на вредителите, които водят до най-сериозни щети за Съюза и които не могат да бъдат унищожени в определени зони, както и за мерките за предотвратяване появата на тези вредители.
(16)
Спешните мерки за борба с вредителите следва да са допустими за съфинансиране от Съюза, при условие че имат добавена стойност за целия Съюз. Поради това Съюзът следва да има финансово участие за борба с вредителите, изброени в приложение I, част А, раздел I и в приложение II, част А, раздел I към Директива 2000/29/ЕО под заглавието „Вредители, за които няма данни, че се срещат в Съюза и които са от значения за целия Съюз“. Когато за дадени вредители има данни, че се срещат в Съюза, допустими за финансиране от Съюза следва да са само мерките във връзка с вредителите, които водят до най-сериозни щети за Съюза. Такива вредители включват, в частност тези, които подлежат на мерките на Директива 69/464/ЕИО (6), 93/85/ЕИО (7), 98/57/ЕО (8) или 2007/33/ЕО (9) на Съвета. Финансово участие на Съюза следва също да се предвиди и за тези вредители, които не са изброени в приложение I или приложение II към Директива 2000/29/ЕО, които подлежат на национални мерки и които временно подлежат на вписване в раздел I, част А, приложение I към Директива 2000/29/ЕО или раздел I, част А, приложение II към същата директива. Допустими за финансиране от Съюза следва да бъдат и мерки срещу вредители, за чието ликвидиране Съюзът предприема спешни мерки.
(17)
Необходимо е наличието на определени вредители да се открива своевременно. Провеждането на наблюдения за такова наличие от държавите-членки, е от съществено значение, за да се осигури незабавното ликвидиране на огнищата от тези вредители. Наблюденията, провеждани от отделните държави-членки, са от съществено значение за опазването на територията на всички държави-членки. Съюзът може да участва във финансирането на тези наблюдения като цяло, при условие че обхватът им включва поне една от двете критични категории вредители, а именно вредителите, за които няма данни, че се срещат на територията на Съюза, и вредителите, които подлежат на спешни мерки на Съюза.
(18)
Финансирането от страна на Съюза на мерки в областта на здравето на животните и растенията следва да обхваща определени допустими разходи.В изключителни и надлежно обосновани случаи то следва да обхваща и разходите, направени от държавите-членки при осъществяването на необходимите мерки. Тези мерки могат да включват прилагането на засилени мерки за биологична сигурност в случай на поява на огнище на болести или на наличие на вредители, унищожаването и транспортирането на кланични трупове в рамките на програми за ликвидиране, както и разходите по обезщетяването на собствениците в резултат на кампании по спешно ваксиниране.
(19)
Най-отдалечените региони на държавите-членки изпитват трудности поради своята отдалеченост и своята зависимост от ограничен брой продукти. Целесъобразно е Съюзът да предоставя финансово участие за програмите, изпълнявани от държавите-членки с оглед на борбата с вредителите в тези най-отдалечени региони в съответствие с целите на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10). Тъй като някои най-отдалечени райони се подчиняват на национални правила, специфични за съответните райони, вместо на правилата на Съюза, предвидени в Директива 2000/29/ЕО, това финансово участие на Съюза следва да се прилага към действащите в тези райони правила, независимо дали те са правила на Съюза или национални правила.
(20)
Официалният контрол, извършван от държавите-членки, е основен инструмент за верификация и мониторинг на въвеждането, спазването и прилагането на съответните изисквания на Съюза. Ефективността и ефикасността на системите за официален контрол са от жизненоважно значение за поддържане на висока степен на безопасност за хората, животните и растенията по цялата хранителна верига, като същевременно се гарантира висока степен на опазване на околната среда. За такива мерки по контрол следва да се осигурява финансова подкрепа от Съюза. По-специално следва да се осигурява участие във финансирането на референтните лаборатории на Съюза, за да им се оказва помощ във връзка с разходите, произтичащи от изпълнението на одобрените от Комисията работни програми. Освен това, тъй като ефективността на официалния контрол зависи и от това органите, осъществяващи контрола, да разполагат с добре обучени служители, добре запознати с правото на Съюза, Съюзът следва да може да участва във финансирането на тяхното обучение и на съответните програми за обмен, организирани от компетентните органи.
(21)
Ефикасното управление на дейностите по осъществяване на официалния контрол зависи от бързия обмен на свързаните с този контрол данни и информация. Освен това правилното и хармонизирано изпълнение на съответните правила зависи от изграждането на ефикасни системи с участието на компетентните органи на държавите-членки. Поради това следва дейностите по създаването и оперативното функциониране на бази данни и на компютризирани информационни системи за управление, свързани с посочените цели, да са допустими с оглед предоставяне на финансово участие.
(22)
Съюзът следва да осигурява финансови средства за техническите, научните, координационните и комуникационните дейности, необходими с цел да се гарантира правилното прилагане на правото на Съюза и за своевременното адаптиране на правото към промените в науката, технологиите и обществото. Следва да се осигурява финансиране и за проекти, насочени към подобряване на ефективността и ефикасността на официалния контрол.
(23)
Съгласно член 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) във всяко предложение, представено на законодателния орган, което съдържа дерогации от разпоредбите на посочения регламент, се изисква ясно да се посочват тези дерогации и конкретните причини, които ги обосновават. Поради това, с оглед на специфичното естество на някои от целите, попадащи в обхвата на настоящия регламент, и тъй като съответните компетентни органи на държавите-членки могат най-добре да осъществят дейностите във връзка с тези цели, тези органи следва да се считат за бенефициенти, посочени за целите на член 128, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Поради това следва да бъде възможно на тези органи да бъдат отпускани безвъзмездни средства без предварително публикуване на покани за представяне на предложения.
(24)
Чрез дерогация от член 86 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и като изключение от принципа за забрана на обратното действие съгласно предвиденото в член 130 от него разходите за спешни мерки, попадащи в обхвата на членове 7 и 17 от настоящия регламент, следва да бъдат допустими от датата, на която държавата-членка е уведомила Комисията за появата на дадена болест или наличието на вредител, поради спешността и непредвидимостта на тези мерки. Поемането на съответните бюджетни задължения и плащането на допустимите разходи следва да се правят от Комисията след оценяване на заявленията за плащане, представени от държавите-членки.
(25)
От изключително голямо значение е такива спешни мерки да бъдат изпълнявани незабавно. Поради това евентуално изключване от финансиране на разходи, които са направени преди подаването на заявление за безвъзмездни средства, би противоречало на общия интерес, тъй като би подтикнало държавите-членки да насочат непосредствените си усилия към подготовката на заявлението за безвъзмездни средства, а не към прилагането на спешни мерки.
(26)
С оглед на обхвата на действащото право на Съюза, отнасящо се до прилагането на мерки за ликвидиране и за надзор, и на техническите ограничения по отношение на друг наличен експертен опит, е необходимо прилагането на мерките, попадащи в обхвата на настоящия регламент, да бъде осъществявано основно от компетентните органи на държавите-членки. Поради това е необходимо в определени случаи да се съфинансират разходите за възнаграждения на персонала на националните администрации.
(27)
Чрез изготвянето на програми се постига координиране и приоритизиране и по този начин се допринася за ефективното използване на финансовите средства на Съюза. С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия във връзка с приемането на работни програми за прилагането на определени мерки, предвидени в настоящия регламент.
(28)
За да се гарантира отговорно и ефективно използване на финансовите средства на Съюза, на Комисията следва да се даде възможността да проверява дали финансирането от Съюза е използвано по ефективен начин за прилагането на допустими мерки, като извършва проверки на място или проверки на документацията.
(29)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени през целия цикъл на разходите, включително посредством предотвратяване, установяване и разследване на нередности и чрез възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправомерно използвани средства.
(30)
Списъкът с болестите по животните, които могат да бъдат финансирани по линия на спешните мерки, е приложен към настоящия регламент и включва болестите по животни, посочени в член 3, параграф 1, член 4, параграф 1, член 6, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Решение 2009/470/ЕО на Съвета (12). За да бъдат взети под внимание болестите по животните, които се изисква да бъдат съобщени в съответствие с Директива 82/894/ЕИО на Съвета (13), и болестите, които е вероятно да се превърнат в нова заплаха за Съюза, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел допълване на списъка.
(31)
Списъците на болестите по животните и зоонозите, които могат да бъдат финансирани по линия на програмите за ликвидиране, контрол и надзор, са приложени към настоящия регламент и включват болестите по животните и зоонозите, посочени в приложение I към Решение 2009/470/ЕО. С цел да се вземат предвид ситуациите, които са предизвикани от тези болести по животните, които оказват значително влияние върху животновъдството или търговията с животни, развитието на зоонози, които представляват заплаха за хората, или новите научни или епидемиологични развития, на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел допълване на тези списъци.
(32)
При приемането на делегирани актове съгласно настоящия регламент от особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(33)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на изготвянето на годишни и многогодишни работни програми; определянето на финансовото участие за спешни мерки или в случаите, когато е необходимо да се реагира по отношение на непредвидими развития; установяването на процедури за представянето от страна на държавите-членки на заявления, доклади и искания за плащане на безвъзмездни средства. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(34)
Правото на Съюза следва да се прилага по начин, с който се гарантира постигане на очакваните ползи, с оглед на натрупания опит. Поради това е целесъобразно Комисията да направи оценка на прилагането и ефективността на настоящия регламент и да съобщи резултатите от нея на другите институции.
(35)
При прилагането на действащите правила на Съюза, попадащи в обхвата на настоящия регламент, Комисията се подпомага понастоящем от различни комитети и по-специално комитетите, създадени с решения 66/399/ЕИО (15) и 76/894/ЕИО на Съвета (16), директиви 98/56/ЕО (17) и 2008/90/ЕО на Съвета (18) и с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (19). Целесъобразно е да се рационализира процедурата на комитета в тази област. На комитета, създаден с член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002, следва да се възложи задачата да подпомага Комисията при упражняването на нейните изпълнителни правомощия по отношение на направените разходи в съответните области и наименованието на този комитет следва да се промени, за да се отразят неговите увеличени отговорности. Поради това решения 66/399/ЕИО и 76/894/ЕИО следва да бъдат отменени, а директиви 98/56/ЕО и 2008/90/ЕО, както и Регламент (ЕО) № 178/2002 следва да бъдат съответно изменени.
(36)
Настоящият регламент заменя разпоредбите на Решение 2009/470/ЕО. Освен това с настоящия регламент се заменят член 13в, параграф 5 и членове 22 - 26 от Директива 2000/29/ЕО, член 66 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (20), глава VII от Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета (21), член 22 от Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22) и член 76 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета (23). Поради това Директива 2000/29/ЕО, регламенти (ЕО) № 882/2004 и (ЕО) № 396/2005, Директива 2009/128/ЕО и Регламент (ЕО) № 1107/2009 следва да бъдат съответно изменени,
(37)
Въвеждането на съфинансиране от Съюза за разходи, възникнали за държавите-членки за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени растения, растителни продукти или други обекти, в съответствие с мерките, посочени в член 16 от Директива 2000/29/ЕО, налага изготвянето на насоки относно условията, приложими по отношение на ограниченията на пазарната стойност на съответните култури и дървета. Поради това въвеждането следва да се осъществи само считано от 1 януари 2017 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Предмет, приложно поле и цели
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се установяват разпоредбите за управлението на разходите от общия бюджет на Европейския съюз в областите, попадащи в обхвата на правилата на Съюза:
а)
уреждащи въпросите, свързани с храните и безопасността на храните на всички етапи на производството, преработката, разпространението и унищожаването на храните, включително правилата, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и да се защитят интересите на потребителите и правото им на информация, както и уреждащи производството и използването на материали и предмети, предназначени за контакт с храни;
б)
уреждащи въпросите, свързани с фуражите и безопасността на фуражите на всички етапи на производството, преработката, разпространението, унищожаването и използването на фуражите, включително правилата, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и да се защитят интересите на потребителите и правото им на информация;
в)
установяващи изискванията по отношение на здравеопазване на животните;
г)
установяващи изискванията по отношение на хуманното отношение към животните;
д)
относно защитните мерки срещу вредители по растенията или растителните продукти съгласно определението в член 2, параграф 1, буква д) от Директива 2000/29/ЕО („вредители“);
е)
относно производството с цел пускане на пазара и пускането на пазара на растителен репродуктивен материал;
ж)
установяващи изискванията за пускането на пазара на продукти за растителна защита и за устойчива употреба на пестициди;
з)
насочени към предотвратяване и минимизиране на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от страничните животински продукти и производни продукти;
и)
уреждащи съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда;
й)
относно защитата на правата върху интелектуална собственост във връзка със сортовете растения и опазването и обмена на растителни генетични ресурси.
Член 2
Цели
1. С разходите, посочени в член 1, се цели постигането на:
а)
общата цел да се допринесе за висока степен на защита на здравето на хората, животните и растенията по цялата хранителна верига и в свързаните области, посредством предотвратяване и ликвидиране на болести и вредители и посредством гарантиране на висока степен на защита на потребителите и на опазване на околната среда, като същевременно се засилва конкурентоспособността на хранителната и фуражната промишленост на Съюза и се благоприятства създаването на работни места;
б)
следните конкретни цели:
i)
да се допринесе за висока степен на безопасност на храните и системите за производство на храни, както и на други продукти, които могат да повлияят на безопасността на храните, като същевременно се подобрява устойчивостта на производството на храни;
ii)
да се допринесе за постигане на по-висок здравен статус на животните в Съюза и да се окаже подкрепа за по-хуманното отношение към животните;
iii)
да се допринесе за своевременното откриване на вредители и за тяхното ликвидиране в случаите, в които вредителите са били въведени в Съюза;
iv)
да се допринесе за подобряване на ефективността, ефикасността и надеждността на официалния контрол и на другите дейности, провеждани с оглед на ефективното прилагане и спазването на правилата на Съюза, посочени в член 1.
2. За измерване на степента на постигане на конкретните цели, посочени в параграф 1, буква б), се използват следните показатели:
а)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка i): намаление на броя на случаите на заболявания при хората на територията на Съюза, които са свързани с безопасността на храните или със зоонозите;
б)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка ii):
i)
увеличение на броя на държавите-членки или на техните региони, които са свободни от болести по животните, за които се предоставя финансово участие;
ii)
цялостно намаление на свързаните с болестите параметри, като разпространение, болестност и брой на огнищата;
в)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка iii):
i)
площта на територията на Съюза, попадаща в обхвата на наблюдения за наличие на вредители, по-конкретно на вредители, за които няма данни, че се срещат на територията на Съюза, и на вредители, считани за най-опасни на територията на Съюза;
ii)
времето, необходимо за ликвидирането на тези вредители, и степента на постигане на успех по отношение на ликвидирането;
г)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка iv): благоприятна тенденция в резултатите от извършване на контрола в конкретни проблемни области, отчетени и докладвани от експертите на Комисията вдържавите-членки.
ГЛАВА II
Форми на финансиране и общи финансови разпоредби
Член 3
Форми на финансиране
1. Финансирането от Съюза на разходите, посочени в член 1, се извършва в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Когато безвъзмездни средства се отпускат на компетентните органи на държавите-членки, тези органи се считат за бенефициенти по смисъла на член 128, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Тези безвъзмездни средства може да бъдат отпускани без публикуване на покани за представяне на предложения.
3. Финансовото участие на Съюза, предоставяно за посочените в настоящия регламент мерки, може също така да бъде под формата на доброволни плащания в полза на международни организации, в които Съюзът членува или в чиято работа участва, работещи в областите, които попадат в обхвата на посочените в член 1 правила.
Член 4
Бюджет
1. Максималният размер на разходите, посочени в член 1, за периода от 2014 г. до 2020 г. е в размер на 1 891 936 000 EUR по текущи цени.
2. Максималният размер, посочен в параграф 1, може също да покрива разходи, свързани с дейности по подготовка, мониторинг, контрол, одит и оценка, които се изискват за управлението и за постигането на целите, разходи, посочени в член 1, по-специално във връзка с проучвания и срещи на експерти, разходите, свързани с ИТ мрежи, предназначени за обработка и обмен на информация, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията във връзка с управлението на тези разходи.
3. В рамките на максималния размер може също да покрива разходите за техническа и административна помощ, необходими за осигуряването на прехода от дейностите, приети преди, към тези, приети след влизането в сила на настоящия регламент. Ако е необходимо, за покриване на подобни разходи може да бъдат предвидени бюджетни кредити в бюджета след 2020 г. с цел да се даде възможност да се управляват дейностите, които не са приключили до 31 декември 2020 г.
Член 5
Максимални проценти на безвъзмездните средства
1. Когато финансовото участие от страна на Съюза е под формата на безвъзмездни средства, то не надвишава 50 % от допустимите разходи.
2. Максималният процент, посочен в параграф 1, може да се увеличи на 75 % от допустимите разходи по отношение на:
а)
трансгранични действия, осъществявани съвместно от две или повече държави-членки с цел контрол, предотвратяване или ликвидиране на вредители или на болести по животните;
б)
държави-членки, чийто брутен национален доход на глава от населението по последни данни от Евростат е под 90 % от средния за Съюза.
3. Максималният процент, посочен в параграф 1, може да се увеличи на 100 % от допустимите разходи, когато действията, за които се предоставя участие от Съюза, се отнасят до предотвратяването и контрола на сериозни рискове за човешкото здраве и за здравето на растенията и на животните в Съюза, и:
а)
имат за цел да се предотвратят човешки жертви или сериозни икономически нарушения в Съюза като цяло;
б)
представляват конкретни задачи, които са крайно необходими за Съюза като цяло, съобразно посоченото от Комисията в работната програма, приета в съответствие с член 36, параграф 1; или
в)
се осъществяват в трети държави.
ДЯЛ II
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Здравеопазване на животните
Раздел 1
Спешни мерки
Член 6
Допустими мерки
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, като се спазват определените в член 5, параграфи 1 - 3 максимални проценти по отношение на мерките, предприети в резултат на потвърждаване на появата на една от болестите по животните, включени в списъка по член 7, при условие че тези мерки са били приложени незабавно и че приложимите разпоредби, установени в съответното право на Съюза, са били спазени. Такива безвъзмездни средства могат също да включват разходи, направени в резултат на съмнение за поява на такава болест, при условие че появата е потвърдена след това.
2. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства когато, след потвърждаване на появата на една от болестите по животните, включени в списъка по член 7, две или повече държави-членки работят в тясно сътрудничество за ограничаване на епидемията.
3. На държавите-членки, на трети държави и на международни организации може да бъдат отпускани безвъзмездни средства по отношение на защитни мерки, предприети в случай на директна заплаха за здравния статус на Съюза вследствие на появата или разпространението на една от болестите по животните или зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10, на територията на трета държава или на държава-членка.
4. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, когато по искане на държава-членка Комисията реши, че те трябва да създадат запаси от биологични продукти, предназначени за борба с болестите по животните и зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10.
5. Финансово участие от страна на Съюза може да се предоставя за създаването на запаси от биологични продукти или за закупуването на дози ваксини, ако появата или разпространението на една от болестите по животните и зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10, в трета държава или в държава-членка може да представлява заплаха за Съюза.
Член 7
Списък на болести по животните
1. Списъкът на болестите по животните, във връзка с които е допустимо финансиране съгласно член 6, е установен в приложение I.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 40 във връзка с допълване на списъка на болестите по животните, посочен в параграф 1, като се вземат предвид болестите по животните, които се изисква да бъдат нотифицирани в съответствие с Директива 82/894/ЕИО, и болестите, които е вероятно да представляват нова заплаха за Съюза поради своето сериозно въздействие върху:
а)
човешкото здраве;
б)
здравето на животните или хуманното отношение към тях; или
в)
производството на селскостопански продукти или аквакултури или свързани с това производство сектори на икономиката.
Член 8
Допустими разходи
1. Следните разходи, направени от държавите-членки при прилагането на мерките, посочени в член 6, параграф 1, може да бъдат допустими с оглед на финансирането по същия параграф:
а)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните заклани или умъртвени животни, в границите на пазарната стойност на тези животни, ако не са били засегнати от болестта;
б)
разходи по клането или умъртвяването на животните и свързани с това транспортни разходи;
в)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени продукти от животински произход, в границите на пазарната стойност на тези продукти непосредствено преди да възникне или да бъде потвърдено каквото и да е било съмнение за болестта;
г)
разходи за почистване, дезинсектизация и дезинфекция на стопанствата и оборудването въз основа на епидемиологията и характеристиките на патогена;
д)
разходи за транспортирането и унищожаването на заразените фуражи и на заразеното оборудване, когато последното не може да бъде дезинфекцирано;
е)
разходи за закупуване, съхраняване, поставяне или разпространяване на ваксини и примамки, както и разходите за самото инокулиране, когато такива действия са били решени или разрешени от Комисията;
ж)
разходи за транспорт и обезвреждане на кланичните трупове;
з)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - всички други разходи, които са от съществено значение за ликвидирането на болестта в съответствие с предвиденото в решението за финансиране, посочено в член 36, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съгласно посоченото в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите са допустими от датата, на която държавите-членки са уведомили Комисията за появата на болестта. Такива разходи могат да включват също така разходите, направени в резултат на съмнение за поява на такава болест, при условие че тази поява е потвърдена след това.
3. След като направи оценка на подадените от държавите-членки заявления за плащане, Комисията поема съответните бюджетни задължения и извършва плащане на допустимите разходи.
Раздел 2
Програми за ликвидиране, контрол и надзор на болести по животните и зоонози
Член 9
Допустими програми
На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за техните годишни или многогодишни национални програми за ликвидиране, контрол и надзор на болести по животните и зоонози, включени в списък по член 10 („националните програми“).
Член 10
Списък на болести по животните и зоонози
1. Списъкът на болестите по животните и на зоонозите, във връзка с които е допустимо финансиране съгласно член 9, е установен в приложение II.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 40 във връзка с допълване на списъка на болестите по животните и на зоонозите, посочен в параграф 1 от настоящия член, като взема предвид:
а)
ситуацията във връзка с болестите по животните, които оказват сериозно въздействие върху животновъдството или търговията с животни;
б)
разпространението на зоонози, които представляват заплаха за човека; или
в)
новите научни или епидемиологични тенденции.
Член 11
Допустими разходи
Следните разходи, направени от държавите-членки за изпълнението на националните програми, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по член 9:
а)
разходи за вземане на проби от животните;
б)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходи за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на тези изследвания;
ii)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица;
в)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните заклани или умъртвени животни, в границите на пазарната стойност на тези животни, ако те не са били засегнати от болестта;
г)
разходи по клането или умъртвяването на животните;
д)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени продукти от животински произход, в границите на пазарната стойност на тези продукти непосредствено преди да възникне или да бъде потвърдено каквото и да е било съмнение за болестта;
е)
разходи за закупуване, съхраняване, инокулиране, поставяне или разпространяване на използвани по програмите дози ваксини или на ваксини и примамки за животни;
ж)
разходи за почистване, дезинфекция и дезинсектизация на стопанствата и оборудването въз основа на епидемиологията и характеристиките на патогена; както и
з)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходите, направени при прилагането на необходими мерки, различни от посочените в букви а) до ж), при условие че тези мерки са посочени в решението за отпускане на безвъзмездни средства, посочено в член 13, параграфи 3 и 4.
За целите на първа алинея, буква в) остатъчната стойност на животните, при наличието на такава, се приспада от обезщетението.
За целите на първа алинея, буква г) остатъчната стойност на топлинно третираните неизлюпени яйца се приспада от обезщетението.
Член 12
Съдържание и представяне на националните програми
1. До 31 май държавите-членки представят на Комисията националните програми, чието изпълнение трябва да започне през следващата година, по отношение на които те искат да кандидатстват за предоставяне на безвъзмездни средства.
Национални програми, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В националните програми се посочва най-малко следното:
а)
описание на епидемиологичната обстановка във връзка с болестта по животните или зоонозата преди датата, на която започва изпълнението на програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата;
в)
продължителността на програмата;
г)
мерките, които трябва да бъдат предприети;
д)
прогнозен бюджет;
е)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от нея; както и
ж)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна национална програма информацията, посочена в букви б), г) и е) от първата алинея, се дава за всяка година от програмния период в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, която е посочена в буква д) от посочената алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
3. Ако има вероятност появата или разпространението на една от болестите по животните или зоонозите, включени в списъка по член 10, да представлява заплаха за здравния статус на Съюза и с цел да се защити Съюза от въвеждането на някоя от тези болести или зоонози, държавите-членки може да включват в националните си програми мерки, които да бъдат прилагани на териториите на съседните им трети държави в сътрудничество с органите на тези държави.
Член 13
Оценяване и одобряване на националните програми
1. При оценяването на националните програми Комисията взема предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на националните програми, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза;
3. Годишните национални програми и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 14, и ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения във връзка с целия период на допустимост.
4. Многогодишните национални програми и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните национални програми в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят по такъв начин, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 14
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април и за всяка одобрена годишна или многогодишна национална програма държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, който обхваща предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 12, параграф 2, буква ж) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи.
Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна национална програма държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 15
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена национална програма се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза в допустимите разходи, след като направи съответната верификация на посочените в член 14 доклади.
ГЛАВА II
Здраве на растенията
Раздел 1
Спешни мерки
Член 16
Допустими мерки
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства в размер до максималните проценти, посочени в член 5, параграфи 1 - 3, за следните мерки срещу вредители, при спазване на условията, определени в член 17:
а)
мерки за ликвидирането на вредител в заразената област, предприети от компетентните органи съгласно член 16, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/29/ЕО или съгласно с мерките на Съюза, приети в съответствие с член 16, параграф 3 от същата директива;
б)
мерки за ограничаването на вредител, срещу който има приети мерки на равнището на Съюза съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, в заразената област, в която вредителят не може да бъде ликвидиран, когато тези мерки са от съществено значение за защитата на Съюза срещу по-нататъшно разпространение на вредителя. Тези мерки се отнасят изключително за ликвидирането на вредителя в буферната зона, ако в нея бъде установено наличието му;
в)
допълнителни защитни мерки, предприети срещу разпространението на вредител, срещу който има приети мерки на равнището на Съюза съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, различни от мерките за ликвидиране, посочени в буква а), и мерките за ограничаване, посочени в буква б), когато тези мерки са от съществено значение за защитата на Съюза срещу по-нататъшно разпространение на вредителя.
Безвъзмездни средства за мерки, посочени в първа алинея, букви а) и б), може да бъдат отпускани също така за мерки, предприети в резултат на съмнение за поява на такъв вредител, при условие че появата на вредителя е потвърдена след това.
2. Безвъзмездни средства по параграф 1 може да бъдат отпускани също така на държава-членка, на чиято територия няма наличие на вредителите, посочени в параграф 1, когато държавата-членка е взела мерки срещу въвеждането на тези вредители на своя територия поради наличието им в съседна държава-членка или в трета държава, разположена непосредствено до нейната граница.
3. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, когато след потвърждаване на появата на един от вредителите, посочени в член 17, две или повече държави-членки работят в тясно сътрудничество за предприемане на мерките, посочени в параграф 1.
4. Безвъзмездни средства може да бъдат отпускани също така на международни организации във връзка с мерките, посочени в параграф 1, първа алинея, букви а) - в).
Член 17
Условия
Мерките, посочени в член 16, могат да отговарят на критериите за отпускане на безвъзмездни средства, при условие че са били приложени незабавно и че са спазени приложимите разпоредби, установени в приложимото право на Съюза, и при условие че е изпълнено едно или повече от следните условия:
а)
насочени са срещу вредители, включени в списъка в част А, раздел I на приложение I към Директива 2000/29/ЕО и част А, раздел I на приложение II към същата директива;
б)
насочени са срещу вредители, обхванати от мярка, приета от Комисията в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО;
в)
насочени са срещу вредители, по отношение на които са приети мерки в съответствие с директиви 69/464/ЕИО, 93/85/ЕИО, 98/57/ЕО или 2007/33/ЕО; или
г)
насочени са срещу вредители, които не са включени в списъка в приложение I или приложение II към Директива 2000/29/ЕО и които подлежат на мярка, приета от компетентния орган на държава-членка съгласно член 16, параграф 2 от Директива 2000/29/ЕО и които временно отговарят на условията за включване в списъка в част A, раздел I от приложение I към Директива 2000/29/ЕО или част А, раздел I на приложение II към същата директива.
При мерки, които отговарят на условието, посочено в първа алинея, буква б), безвъзмездните средства не покриват разходите, направени след изтичането на срока на действие на мярката, приета от Комисията съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
По отношение на мерки, които отговарят на условието, посочено в буква г) от първия параграф, безвъзмездните средства не покриват разходи, направени по-късно от две години след влизането в сила на мярката, приета от компетентния орган на съответната държава-членка, или направени след изтичането на срока на действие на тази мярка.
Член 18
Допустими разходи
1. Следните разходи, направени от държавите-членки при прилагането на мерките, посочени в член 16, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по посочения член:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с прилагането на мерките, независимо от статута на наетите лица, както и разходи за наемане на оборудване, за консумативи и всякакви други необходими материали, за продукти за обработка, вземане на проби и лабораторни изследвания;
б)
разходи по договори за услуги, сключени с трети страни за изпълнение на част от мерките;
в)
разходи за обезщетяване на засегнатите оператори или собственици за третиране, унищожаване и последващо отстраняване на растения, растителни продукти и други обекти и за почистване и обеззаразяване на помещенията, земята, водата, почвата, растителната среда, съоръженията, машините и оборудването;
г)
разходи за обезщетяване на засегнатите собственици за стойността на унищожените растения, растителни продукти или други обекти, подложени на мерките, посочени в член 16 от Директива 2000/29/ЕО, в границите на пазарната стойност на такива растения, растителни продукти и други обекти, която би била налице, ако те не бяха засегнати от тези мерки; остатъчната стойност, при наличието на такава, се приспада от обезщетението; както и
д)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходите за прилагането на други необходими мерки освен посочените в букви от а) до г), при условие че тези мерки са посочени в решението за финансиране съгласно член 36, параграф 4.
Обезщетяването на собствениците, посочено в буква в), е допустимо само ако мерките са били предприети под надзора на компетентния орган.
2. Съгласно посоченото в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите са допустими от датата, на която държавите-членки са уведомили Комисията за появата на вредителя. Тези разходи могат да включват също така разходите в резултат на съмнение за поява на този вредител, при условие че тази поява е потвърдена след това.
3. След като направи оценка на подадените от държавите-членки заявления за плащане, Комисията поема съответните бюджетни задължения и извършва плащане на допустимите разходи.
Раздел 2
Програми за наблюдение относно наличието на вредители
Член 19
Допустими програми за наблюдение
На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за годишните и многогодишните програми за наблюдение, които те изпълняват относно наличието на вредители („програми за наблюдение“), при условие че програмите за наблюдение отговарят най-малко на едно от следните условия:
а)
насочени са срещу вредителите, включени в списъка в част А, раздел I на приложение I към Директива 2000/29/ЕО и част А, раздел I на приложение II към същата директива;
б)
насочени са срещу вредители, обхванати от мярка, приета от Комисията в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
По отношение на вредителите, посочени в първа алинея, буква а) от настоящия член, програмите за наблюдение се основават на оценка на риска от тяхното въвеждане, установяване и разпространение на територията на съответната държава-членка, като минималното изискване е програмите да са насочени срещу вредителите, които пораждат основните рискове, и към основните растителни видове, които са изложени на тези рискове.
При мерки, които отговарят на условието, посочено в първа алинея, буква б) от настоящия член, безвъзмездните средства не покриват разходите, направени след изтичането на срока на действие на мярката, приета от Комисията съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
Член 20
Допустими разходи
Следните разходи, направени от държавите-членки за изпълнението на програмите за наблюдение, посочени в член 19, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по посочения член:
а)
разходи за вземане на проби;
б)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходите за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на изследванията;
ii)
разходите за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица;
в)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходи за прилагането на необходими мерки, различни от посочените в букви а) и б), при условие че тези мерки са посочени в решението за отпускане на безвъзмездни средства съгласно член 22, параграфи 3 и 4.
Член 21
Съдържание и представяне на програмите за наблюдение
1. До 31 май държавите-членки представят на Комисията програмите за наблюдение, които трябва да започнат да се изпълняват през следващата година, за които искат да кандидатстват за отпускане на безвъзмездни средства.
Програми за наблюдение, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В програмите за наблюдение се посочва най-малко следното:
а)
вредителите, включени в програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата, и описание на техния статус с оглед наличието на съответните вредители;
в)
продължителността на програмата;
г)
броя на планираните визуални инспекции, проби и изследвания за вредители и растения, растителни и други засегнати продукти;
д)
прогнозния бюджет;
е)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от програмата; както и
ж)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна програма за наблюдение информацията, посочена в букви б), г) и е) от първата алинея, се дава за всяка година, обхваната от програмата в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, която е посочена в буква д) от посочената алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
Член 22
Оценяване и одобряване на програмите за наблюдение
1. При оценяването на програмите за наблюдение Комисията взема предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на програмите за наблюдение, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза.
3. Годишните програми за наблюдение и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства във връзка с приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 23, ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения за целия период на допустимост.
4. Многогодишните програми за наблюдение и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства във връзка с приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните програми за наблюдение в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят на годишни вноски, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 23
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април за всяка одобрена годишна или многогодишна програма за наблюдение държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, обхващащ предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 21, параграф 2, буква ж) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи. Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна програма за наблюдение държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 24
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена програма за наблюдение се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза за допустимите разходи, след като направи съответното верифициране на посочените в член 23 доклади.
Раздел 3
Програми за борба с вредителите в най-отдалечените региони на Съюза
Член 25
Допустими мерки и допустими разходи
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за програмите, които те изпълняват за контрол на вредителите в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от ДФЕС, в съответствие с целите, посочени в член 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 („програми за най-отдалечените региони“). Тези безвъзмездни средства се отнасят за действия, необходими с цел да се гарантира правилното прилагане в тези региони на действащите правила за контрол на вредителите, независимо дали са правила на Съюза или национални правила.
2. Следните разходи, направени от държавите-членки по програми за най-отдалечените региони, може да бъдат допустими за финансово участие на Съюза:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с прилагането на мерките, независимо от статута на наетите лица, както и разходи за наемане на оборудване, за консумативи и за продукти за обработка;
б)
разходи по договори за услуги, сключени с трети страни за изпълнение на част от мерките;
в)
разходи за вземане на проби;
г)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходите за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на тези изследвания;
ii)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица.
Член 26
Съдържание и представяне на програмите за най-отдалечените региони
1. Всяка година до 31 май държавите-членки представят на Комисията програмите за най-отдалечените региони, които трябва да започнат да се изпълняват през следващата година и за които те кандидатстват за отпускане на безвъзмездни средства.
Програми за най-отдалечените региони, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В програмите за най-отдалечените региони се посочва най-малко следното:
а)
вредителите, включени в програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата, и описание на техния статус с оглед наличието на съответните вредители;
в)
технически анализ на фитосанитарната обстановка в региона;
г)
продължителността на програмата;
д)
включените в програмата дейности и когато е целесъобразно - броя на планираните визуални инспекции, проби и изследвания за вредители, както и растения, растителни и други засегнати продукти;
е)
прогнозния бюджет;
ж)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от нея; както и
з)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна програма за най-отдалечените региони информацията, посочена в букви б), д) и ж) от първата алинея, се дава за всяка година, обхваната от програмата в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, посочена в буква е) от същата алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
Член 27
Оценяване и одобряване на програмите за най-отдалечените региони
1. При оценяването на програмите за най-отдалечените региони се вземат предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на програмите за най-отдалечените региони, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза.
3. Годишните програми за най-отдалечените региони и свързаното с тях финансиране се одобряват до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 28, ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения за целия период на допустимост.
4. Многогодишните програми за най-отдалечените региони и свързаното с тях финансиране се одобряват до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства за приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните програми за най-отдалечените региони в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят по този начин, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 28
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април за всяка одобрена годишна или многогодишна програма за най-отдалечените региони държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, който обхваща предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 26, параграф 2, буква з) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи.
Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна програма за най-отдалечените региони държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 29
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена програма за най-отдалечените региони се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза в допустимите разходи, след като направи съответното верифициране на посочените в член 28 доклади.
ГЛАВА III
Финансова подкрепа за извършване на официален контрол и други дейности
Член 30
Референтни лаборатории на Европейския съюз
1. На референтните лаборатории на Европейския съюз, посочени в член 32 от Регламент (ЕО) № 882/2004, може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за направените от тях разходи, свързани с изпълнението на одобрените от Комисията работни програми.
2. Следните разходи може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по параграф 1:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършваните от лабораторията дейности в качеството ѝ на референтна лаборатория на Съюза, независимо от статута на наетите лица;
б)
разходи за краткотрайни активи;
в)
разходи за консумативи;
г)
разходи за изпращане на проби, за провеждане на мисии, провеждане на срещи и на дейности по обучение.
Член 31
Обучение
1. Съюзът може да финансира обучението на персонала на компетентните органи, които отговарят за извършването на официален контрол съгласно предвиденото в член 51 от Регламент (ЕО) № 882/2004 с цел да се разработи хармонизиран подход към официалния контрол и други официални дейности, за да се гарантира висока степен на защита на здравето на хората, животните и растенията.
2. Комисията разработва програми за обучение, в които се набелязват приоритетните области за намеса въз основа на установените рискове за общественото здраве, здравеопазването на животните и хуманното отношение към тях, и здравето на растенията.
3. За да бъдат дейностите по обучение допустими за финансиране от Съюза съгласно посоченото в параграф 1, компетентните органи следва да гарантират, че придобитите знания по време на обученията, посочени в същия параграф, се разпространяват в съответствие с нуждите и че се използват по целесъобразен начин в националните програми за обучение.
4. Следните разходи може да бъдат допустими с оглед на предоставянето на финансово участие, посочено в параграф 1:
а)
разходи за организиране на дейности по обучение, включително обучение, което е отворено за участници от трети държави, или дейности по обмен;
б)
пътни разходи, разходи за настаняване и дневни разходи на служители на компетентните органи, участващи в обучението.
Член 32
Експерти от държавите-членки
Финансово участие на Съюза може да бъде предоставено за пътни разходи, разходи за настаняване и дневни разходи, направени от експерти от държавите-членки във връзка с назначаването им от Комисията да подпомогнат нейните експерти съгласно предвиденото в член 45, параграф 1 и член 46, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 882/2004.
Член 33
Координирани планове за контрол и събиране на данни
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за направените от тях разходи за изпълнение на координираните планове за контрол, посочени в член 53 от Регламент (ЕО) № 882/2004, и за събиране на данни.
2. Следните разходи могат да бъдат допустими за предоставянето на такива безвъзмездни средства:
а)
разходи за вземане на проби и лабораторни изследвания,
б)
разходи за необходимото оборудване за извършване на официален контрол и дейности по събиране на данни.
ГЛАВА IV
Други мерки
Член 34
Информационни системи
1. Съюзът финансира създаването и оперативното управление на базите данни и компютърните информационни системи за управление, управлявани от Комисията, които са необходими за ефективното и ефикасно прилагане на правилата, посочени в член 1.
2. Финансово участие на Съюза може да бъде предоставено за създаването и управлението на бази данни и компютърни информационни системи за управление на трети страни, включително международни организации, при условие че тези бази данни и компютърни информационни системи за управление:
а)
притежават доказана добавена стойност за Съюза като цяло и са на разположение на цялата територия на Съюза за всички заинтересовани ползватели; и
б)
са необходими за ефективното и ефикасно прилагане на правилата, посочени в член 1.
Член 35
Прилагане и адаптиране на правилата
1. Съюзът може да финансира необходимата техническа и научна работа, включително проучвания и координационни дейности с цел да се осигури правилното прилагане на правилата във връзка с областите, посочени в член 1, и за адаптирането им спрямо развитието на науката, технологиите и обществото.
Финансово участие на Съюза може също така да бъде предоставено на държавите-членки или на международни организации, работещи в областите, посочени в член 1, с цел предприемането на дейности, с които се подпомагат разработването и прилагането на правилата във връзка с тези области.
2. Безвъзмездни средства може да бъдат отпускани за проекти, организирани от една или повече държави членки с цел да се подобри ефикасността на извършвания официален контрол чрез използване на иновативни техники и протоколи.
3. Финансово участие на Съюза може също така да бъде предоставено за подпомагане на инициативи на институциите на Съюза и на държавите-членки за повишаване на информираността и осведомеността, с цел да се гарантира по-добро и трайно поведение за спазването и прилагането на правилата във връзка с областите, посочени в член 1.
ДЯЛ III
ИЗГОТВЯНЕ НА ПРОГРАМИ, ИЗПЪЛНЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 36
Работни програми и финансово участие
1. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на общи или отделни годишни или многогодишни работни програми за изпълнението на мерките, посочени в дял II, с изключение на мерките, посочени в глава I, раздел 1 и глава II, раздел 1 от него. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
2. В работните програми, посочени в параграф 1, се определят оперативните цели, които трябва да бъдат постигнати и които са в съответствие с общите и конкретните цели, предвидени в член 2, очакваните резултати, методът на изпълнение и общият размер на заделените за тях средства. Те също така съдържат описание на мерките, които ще бъдат финансирани, информация за разпределената сума за всяка мярка и приблизителен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства те посочват приоритетните действия, критериите за оценка, процентът на финансиране и примерен списък на допустимите мерки и разходи в съответствие с член 3 от настоящия регламент.
3. Работните програми за изпълнение на мерките, посочени в дял II, глава I, раздел 2 и в дял II, глава II, раздели 2 и 3, се приемат до 30 април на годината, предшестваща тяхното изпълнение, при условие че е приет проектобюджетът. Тези работни програми отразяват приоритетите, предвидени в приложение III към настоящия регламент.
4. Във връзка с изпълнението на спешните мерки, посочени в дял II, глава I, раздел 1 и дял II, глава II, раздел 1, както и в случаите, когато това е необходимо, за да се реагира на непредвидени обстоятелства, Комисията приема актове за изпълнение, съдържащи нейното решение относно финансовото участие. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
5. Комисията приема актове за изпълнение, определящи процедури за представянето от страна на държавите-членки на заявления, доклади и искания за плащане на безвъзмездните средства, посочени в дял II, глава I, раздели 1 и 2 и дял II, глава II, раздели 1, 2 и 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 37
Проверки на място от Комисията
Комисията може да организира проверки на място в държавите-членки и в помещенията на бенефициерите с оглед да се провери по-специално:
а)
ефективното изпълнение на мерките, за които е предоставено финансовото участие на Съюза;
б)
съответствието на административните практики с правилата на Съюза;
в)
наличието на изискуемите оправдателни документи и тяхното съответствие с мерките, за които е предоставено участие на Съюза.
Член 38
Достъп до информация
Държавите-членки и бенефициентите предоставят на разположение на Комисията цялата информация, необходима за верификация на изпълнението на мерките и предприемат всички необходими мерки, за да улеснят извършването на проверките, които Комисията сметне за целесъобразни във връзка с управлението на финансовите средства на Съюза, включително проверки на място.
Член 39
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициерите на безвъзмездни средства, изпълняващи органи, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящия регламент.
Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се оправомощава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, засегнати пряко или непряко от такова финансиране в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (24) с оглед установяване на измама, корупция или всякаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране от страна на Съюза.
Без да се засягат първа и втора алинея, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвижда изрично упълномощаване на Комисията, Сметната палата и OLAF за провеждане на такива одити, проверки и инспекции на място.
ДЯЛ IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 30 юни 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява делегирането на посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в двумесечен срок от два месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 41
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено по писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на срока за даване на становище председателят на комитета вземе такова решение или членовете на комитета отправят такива искания с обикновено мнозинство.
Член 42
Оценка
1. До 30 юни 2017 г. Комисията изготвя и представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад за оценка за това дали от гледна точка на резултатите и въздействията мерките, посочени в дял II, глави I и II и в дял II, глава III, членове 30 и 31, постигат целите, посочени в член 2, параграф 1 относно ефикасността при използването на ресурсите и добавената стойност на равнището на Съюза. Освен това в доклада за оценка се разглеждат възможностите за опростяване, актуалността на всички цели и приносът на мерките с оглед на приоритетите на Съюза от гледна точка на интелигентния, устойчив и приобщаващ растеж. В него се вземат предвид резултатите от оценката на дългосрочното въздействие на предишните мерки. Докладът се придружава по целесъобразност от законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
2. До 30 юни 2022 г. Комисията извършва последваща оценка на мерките, посочени в параграф 1 от настоящия член, в тясно сътрудничество с държавите-членки. При последващата оценка се разглеждат ефективността и ефикасността и въздействието на разходите, посочени в член 1.
3. При оценките, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отчита постигнатият напредък чрез използване на показателите, посочени в член 2, параграф 2.
4. Комисията съобщава заключенията от оценките, посочени в параграфи 1 и 2, на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.
Член 43
Информация, комуникация и публичност
1. Когато е целесъобразно, бенефициентите и съответните държави-членки предприемат подходящи мерки за популяризиране на предоставеното съгласно настоящия регламент финансово участие, за да информират обществеността за ролята на Съюза при финансирането на мерките.
2. Комисията осъществява информационни и комуникационни дейности относно финансираните мерки и резултатите от тях. Освен това, определеният съгласно настоящия регламент бюджет за комуникация обхваща и институционалните комуникационни дейности относно политическите приоритети на Съюза.
Член 44
Отмяна
1. Решения 66/399/ЕИО, 76/894/ЕИО и 2009/470/ЕО се отменят.
2. Позоваванията на решения 66/399/ЕИО и 76/894/ЕИО се считат за позовавания на член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002.
3. Позоваванията на Решение 2009/470/ЕО се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 45
Преходни разпоредби
1. Националните програми на държавите-членки, посочени в член 12, параграф 1 от настоящия регламент, представен на Комисията през 2012 г. за изпълнение през 2013 г., тези, представени през 2013 г. за изпълнение съответно през 2014 г., както и тези, представени до 30 април 2014 г. за изпълнение през 2015 г., ако са одобрени, са допустими за финансиране от страна на Съюза въз основа на член 27 от Решение 2009/470/ЕО.
По отношение на националните програми, изпълнени през 2013 г. и 2014 г. продължават да се прилагат параграфи 7 и 8 от този член.
По отношение на националните програми, изпълнени през 2015 г. продължава да се прилага член 27, параграф 2 от посоченото решение.
2. Програмите за наблюдение на държавите-членки, посочени в член 21, параграф 1 от настоящия регламент, представени на Комисията до 30 Април 2014 г. за изпълнение през 2015 г., са допустими за финансиране от страна на Съюза въз основа на член 23, параграф 6 от Директива 2000/29/ЕО. По отношение на тези програми за наблюдение продължава да се прилага член 23, параграф 6 от посочената директива.
3. По отношение на заявления на държавите-членки за финансиране от Съюза на посочените в член 16 от настоящия регламент спешни мерки, представени на Комисията до 30 април 2014 г., продължават да се прилагат членове 22 - 24 от Директива 2000/29/ЕО.
Член 46
Изменение на Директива 98/56/ЕО
Директива 98/56/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 17 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (25). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (26).
(25) Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1)." 						
(26) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
2)
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.“
Член 47
Изменение на Директива 2000/29/ЕО
Директива 2000/29/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 13в параграф 5 се заличава.
2)
Следният член се вмъква:
„Член 15а
Държавите-членки предвиждат, че всеки, който узнае за появата на вредител, включен в списъка в приложение I или приложение II, или вредител, обхванат от мярка съгласно член 16, параграф 2 или член 16, параграф 3, или има основание да подозира такава поява, уведомява писмено компетентния орган в срок от десет календарни дни и по искане на компетентния орган предоставя информацията, с която разполага, по отношение на тази поява.“
3)
Членове 22 - 26 се заличават.
Член 48
Изменение на Регламент (ЕО) № 178/2002
В член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянен комитет по растенията, животните, храните и фуражите, наричан по-долу „комитетът“. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (27). Комитетът е организиран по секции, които се занимават с въпроси от съответната сфера на компетентност.
Всички позовавания в правото на Съюза на Постоянния комитет по хранителната верига и здравеопазване на животните се тълкуват като позовавания на комитета, посочен в първа алинея.
Член 49
Изменение на Регламент (ЕО) № 882/2004
Член 66 от Регламент (ЕО) № 882/2004 се заличава.
Член 50
Изменение на Регламент (ЕО) № 396/2005
Глава VII от Регламент (ЕО) № 396/2005 се заличава.
Член 51
Изменение на Директива 2008/90/ЕО
В член 19 от Директива 2008/90/ЕО параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (28). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (29).
Член 52
Изменение на Директива 2009/128/ЕО
Член 22 от Директива 2009/128/ЕО се заличава.
Член 53
Изменение на Регламент (ЕО) № 1107/2009
Член 76 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 се заличава.
Член 54
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага, считано от 30 юни 2014 г.
При все това член 18, параграф 1, буква г) и член 47, точка 2 се прилагат от 1 януари 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
UREDBA (EU) br. 652/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 15. svibnja 2014.
o utvrđivanju odredaba za upravljanje rashodima koji se odnose na prehrambeni lanac, zdravlje i dobrobit životinja te na biljno zdravstvo i biljni reprodukcijski materijal, o izmjeni direktiva Vijeća 98/56/EZ, 2000/29/EZ i 2008/90/EZ, uredbi (EZ) br. 178/2002, (EZ) br. 882/2004 i (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća, Direktive 2009/128/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage odluka Vijeća 66/399/EEZ, 76/894/EEZ i 2009/470/EZ
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. i članak 168. stavak 4. točku (b),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Pravom Unije utvrđuju se uvjeti u vezi s hranom i sigurnošću hrane te hranom za životinje i sigurnošću hrane za životinje u svim fazama proizvodnje, uključujući pravila kojima je cilj jamčiti poštene prakse u trgovini i informiranje potrošača. Njime se također utvrđuju uvjeti u vezi sa sprečavanjem i kontrolom prenosivih bolesti životinja i zoonoza te zahtjevi u vezi s dobrobiti životinja, nusproizvodima životinjskog podrijetla, biljnim zdravstvom i biljnim reprodukcijskim materijalom, zaštitom biljne raznolikosti, genetski modificiranim organizmima, stavljanjem na tržište i uporabom sredstava za zaštitu bilja te održivom uporabom pesticida. Pravom Unije također se utvrđuju službene kontrole i ostale službene aktivnosti nadzora čiji je cilj osiguravanje djelotvorne provedbe i ispunjavanja tih uvjeta.
(2)
Opći je cilj prava Unije na tim područjima doprinos visokoj razini zdravlja ljudi, životinja i bilja u cijelom prehrambenom lancu, visokoj razini zaštite i informiranosti potrošača te visokoj razini zaštite okoliša, istodobno podržavajući konkurentnost i stvarajući radna mjesta.
(3)
Ostvarivanje tog općeg cilja zahtijeva odgovarajuća financijska sredstva. Stoga je potrebno da Unija doprinese financiranju poduzetih mjera na raznim područjima povezanima s općim ciljem. Osim toga, za učinkovito usmjeravanje rashoda trebalo bi odrediti posebne ciljeve i utvrditi pokazatelje kako bi se procijenilo ostvarivanje tih ciljeva.
(4)
U prošlosti je financiranje Unije za rashode koji se odnose na hranu i hranu za životinje bilo u obliku bespovratnih sredstava, javne nabave i plaćanja međunarodnim organizacijama aktivnima u tom području. Primjereno je nastaviti s financiranjem na isti način.
(5)
Financiranje Unije države članice također mogu koristiti kao potpora mjerama u području biljnog zdravstva ili životinja s ciljem kontroliranja, sprečavanja ili iskorjenjivanja štetnih organizama ili bolesti životinja, a koje poduzimaju organizacije aktivne na tim područjima.
(6)
Zbog proračunske discipline potrebno je u ovoj Uredbi utvrditi popis prihvatljivih mjera koje mogu imati koristi od doprinosa Unije, kao i prihvatljivih troškova i primjenjivih stopa.
(7)
Uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (3), najveći iznos rashoda vezano za hranu i hranu za životinje tijekom cijelog razdoblja od 2014. do 2020. iznosi 1 891 936 000 EUR.
(8)
Nadalje, financiranje na razini Unije trebalo bi se osigurati kako bi se moglo reagirati u iznimnim okolnostima kao što su hitne situacije povezane sa zdravljem životinja i biljnim zdravstvom, kad su odobrena sredstva pod proračunskom stavkom 3. nedostatna, a nužne su hitne mjere. Financijska sredstva za rješavanje takvih kriza trebala bi se osigurati na primjer primjenom instrumenta fleksibilnosti, u skladu s Međuinstitucionalnim sporazumom od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (4).
(9)
Zakonodavstvo koje je trenutno na snazi omogućuje nadoknadu nekih prihvatljivih troškova prema fiksnim stopama. U odnosu na druge troškove, zakonodavstvo ne predviđa ograničenje nadoknade. Kako bi se racionalizirao i pojednostavio sustav, potrebno je odrediti fiksnu maksimalnu stopu za nadoknadu troškova. Primjereno je postaviti tu stopu na razinu koja se uobičajeno primjenjuje na bespovratna sredstva. Također je nužno osigurati mogućnost podizanja maksimalne stope u određenim okolnostima.
(10)
Zbog važnosti ostvarivanja ciljeva ove Uredbe, primjereno je financirati 100 % prihvatljivih troškova za određene mjere pod uvjetom da njihova provedba također podrazumijeva nastanak troškova koji nisu prihvatljivi.
(11)
Unija je odgovorna za osiguravanje pravilnog korištenja sredstava, ali i za poduzimanje mjera koje reagiraju na potrebu pojednostavljivanja njezinih programa potrošnje radi smanjenja administrativnog opterećenja te troškova korisnika sredstava i svih uključenih subjekata, u skladu s Komunikacijom Komisije upućenom Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija od 8. listopada 2010. pod naslovom „Pametni propisi u Europskoj uniji”.
(12)
Pravom Unije zahtijeva se od država članica provedba određenih mjera u slučaju pojave ili razvoja određenih bolesti životinja ili zoonoza. Stoga bi Unija trebala osigurati financijski doprinos za takve hitne mjere.
(13)
Također je odgovarajućim mjerama iskorjenjivanja, kontrole i praćenja potrebno smanjiti učestalost izbijanja bolesti životinja i zoonoza, koje predstavljaju prijetnju zdravlju ljudi i životinja, te je potrebno spriječiti njihovo izbijanje. Nacionalni programi za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje takvih bolesti i zoonoza stoga trebaju imati koristi od financijske pomoći Unije.
(14)
Radi bolje organizacije i učinkovitosti upravljanja financijskom pomoći u području zdravlja životinja i bilja primjereno je utvrditi pravila o sadržaju, podnošenju, ocjenjivanju i odobravanju nacionalnih programa, uključujući one koji su provedeni u najudaljenijim regijama Unije iz članka 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”). Iz istih je razloga potrebno utvrditi rokove za izvješćivanje i podnošenje zahtjeva za plaćanje.
(15)
Direktivom Vijeća 2000/29/EZ (5) od država članica zahtijeva se poduzimanje određenih hitnih mjera za iskorjenjivanje štetnih organizama na bilju ili biljnim proizvodima („štetni organizmi”). Unija bi trebala osigurati financijski doprinos za iskorjenjivanje tih štetnih organizama. Financijski doprinos Unije trebao bi također biti dostupan pod određenim uvjetima za hitne mjere čiji je cilj sprečavanje širenja štetnih organizama koji su najštetniji za Uniju i koji se ne mogu iskorijeniti u određenim područjima te za mjere sprečavanja koje se odnose na te štetne organizme.
(16)
Hitne mjere poduzete protiv štetnih organizama trebale bi biti prihvatljive za sufinanciranje Unije ako stvaraju dodanu vrijednost za Uniju kao cjelinu. Zbog toga bi trebalo omogućiti financijski doprinos Unije za štetne organizme navedene u Prilogu I. dijelu A odjeljku I. i Prilogu II. dijelu A odjeljku I. Direktive 2000/29/EZ pod naslovom „Štetni organizmi čija prisutnost nije ustanovljena u niti jednom dijelu Unije i relevantni za cijelu Uniju”. Kad je u Uniji ustanovljena prisutnost štetnih organizama, samo mjere koje se odnose one među njima koji su najštetniji za Uniju trebaju biti prihvatljive za financijski doprinos Unije. Takvi štetni organizmi, posebno uključuju one koji podliježu mjerama na temelju direktiva Vijeća 69/464/EEZ (6), 93/85/EEZ (7), 98/57/EZ (8) ili 2007/33/EZ (9). Financijski doprinos Unije također bi se trebao osigurati za one štetne organizme koji nisu na popisu iz Priloga I. ili Priloga II. Direktivi 2000/29/EZ, koji podliježu nacionalnim mjerama i koji privremeno ispunjavaju uvjete za uvrštavanje u Prilog I. dio A odjeljak I. Direktive 2000/29/EZ i Prilog II. dio A odjeljak I. iste Direktive. Mjere koje se odnose na štetne organizme čije iskorjenjivanje podliježe hitnim mjerama Unije trebale bi biti prihvatljive i za financijski doprinos Unije.
(17)
Potrebno je pravovremeno otkriti prisutnost određenih štetnih organizama. Takvi nadzori na prisutnosti koje provode države članice ključni su za osiguranje trenutačnog iskorjenjivanja izbijanja tih štetnih organizama. Nadzori koje provode pojedine države članice ključni su za zaštitu područja svih ostalih država članica. Unija može općenito doprinijeti financiranju tih nadzora pod uvjetom da njihovo područje primjene obuhvaća najmanje jednu od važnih kategorija štetnih organizama, naime onih štetnih organizama za koje nije poznato da se pojavljuju u Uniji i onih koji podliježu hitnim mjerama Unije.
(18)
Financiranjem Unije mjera u području zdravlja životinja i bilja trebali bi biti obuhvaćeni određeni prihvatljivi troškovi, ali u iznimnim i opravdanim slučajevima i troškovi država članica nastali provedbom drugih potrebnih mjera. Takve mjere mogu obuhvaćati provedbu pojačanih biosigurnosnih mjera u slučaju izbijanja bolesti ili prisutnosti štetnih organizama, uništavanje i prijevoz trupova tijekom programa iskorjenjivanja te troškove naknada posjednicima nastale zbog hitnog cijepljenja.
(19)
Najudaljenije regije država članica nailaze na teškoće zbog njihove udaljenosti i ovisnosti o ograničenom broju proizvoda. Primjereno je da Unija dodijeli financijski doprinos državama članicama za programe koji se provode za kontrolu štetnih organizama u tim najudaljenijim regijama u skladu s ciljevima Uredbe (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (10). Budući da određene najudaljenije regije podliježu nacionalnim pravilima karakterističnima za te regije umjesto pravilima Unije utvrđenim u Direktivi 2000/29/EZ, taj financijski doprinos Unije trebao bi se odnositi na pravila koja su na snazi u tim regijama, bez obzira na to jesu li to pravila Unije ili nacionalna pravila.
(20)
Službene kontrole koje provode države članice ključan su instrument za provjeru i praćenje toga provode li se i izvršavaju odgovarajući zahtjevi Unije te postoji li usklađenost s njima. Učinkovitost i djelotvornost sustava službenih kontrola ključna je za održavanje visoke razine sigurnosti za ljude, životinje i bilje u cijelom prehrambenom lancu istodobno osiguravajući visoku razinu zaštite okoliša. Potrebno je omogućiti financijsku potporu Unije za takve mjere kontrole. Osobito bi trebalo omogućiti financijski doprinos za referentne laboratorije Unije kako bi mogli snositi troškove koji proizlaze iz provedbe programa rada koje je odobrila Komisija. Povrh toga, s obzirom na to da učinkovitost službenih kontrola ovisi o tome je li nadzornim tijelima dostupno dobro osposobljeno osoblje s odgovarajućim poznavanjem prava Unije, Unija bi trebala doprinijeti njihovu osposobljavanju i relevantnim programima razmjene koje su organizirala nadležna tijela.
(21)
Učinkovito upravljanje službenim kontrolama ovisi o brzoj razmjeni podataka i informacija povezanih s tim kontrolama. Uz to, pravilna i usklađena provedba relevantnih pravila ovisi o uspostavljanju učinkovitih sustava koji uključuju nadležna tijela država članica. Stoga bi uspostava i rad baza podataka i računalnih sustava za upravljanje informacijama u te svrhe trebali biti prihvatljivi za dodjelu financijskih doprinosa.
(22)
Unija bi trebala omogućiti financiranje tehničkih, znanstvenih, koordinacijskih i komunikacijskih aktivnosti nužnih za ispravnu provedbu prava Unije i prilagodbu prava znanstvenim, tehnološkim i društvenim trendovima. Financiranje bi trebalo omogućiti i za projekte čiji je cilj poboljšanje učinkovitosti i djelotvornosti službenih kontrola.
(23)
U skladu člankom 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (11) u svakom prijedlogu podnesenom zakonodavnom tijelu koji sadrži odstupanja od odredaba te Uredbe mora se jasno uputiti na ta odstupanja i navesti točne razloge kojima se ta odstupanja opravdavaju. Stoga, s obzirom na posebnu prirodu nekih ciljeva obuhvaćenih ovom Uredbom i na to da nadležna tijela država članica mogu najbolje provesti aktivnosti u vezi s tim ciljevima, ta nadležna tijela trebala bi se smatrati korisnicima u svrhu članka 128. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Stoga bi trebalo moći dodijeliti bespovratna sredstva tim tijelima bez prethodnog objavljivanja poziva na podnošenje prijedloga.
(24)
Odstupajući od članka 86. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, te kao iznimka od načela neretroaktivnosti, kako je navedeno njezinom članku 130. troškovi hitnih mjera navedenih u člancima 7. i 17. ove Uredbe trebali bi biti prihvatljivi od datuma obavijesti o pojavi bolesti ili prisutnosti štetnog organizma koju je država članica proslijedila Komisiji zbog hitne i nepredvidljive prirode tih mjera. Komisija bi trebala preuzeti odgovarajuće proračunske obveze i plaćanje prihvatljivih rashoda nakon procjene zahtjeva za plaćanje država članica.
(25)
Od najveće je važnosti da se takve hitne mjere provedu odmah. Stoga bi bilo kontraproduktivno isključiti iz financiranja troškove nastale prije podnošenja zahtjeva za bespovratna sredstva jer bi to potaknulo države članice da usmjere svoje napore na pripremu zahtjeva za bespovratna sredstva umjesto na provođenje hitnih mjera.
(26)
S obzirom na opseg prava Unije koje je na snazi i koje se odnosi na provedbu mjera iskorjenjivanja i nadzora te s obzirom na tehnička ograničenja u vezi s ostalim dostupnim stručnim znanjem, mjere obuhvaćene ovom Uredbom trebala bi velikim dijelom provoditi prije svega nadležna tijela država članica. Stoga je u određenim slučajevima nužno sufinancirati troškove plaća osoblja nacionalnih administracija.
(27)
Programiranje omogućuje koordinaciju i određivanje prioriteta te stoga pridonosi učinkovitoj uporabi financijskih sredstava Unije. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, Komisiji bi trebale biti dodijeljene provedbene ovlasti u vezi s donošenjem programa rada za provedbu određenih mjera utvrđenih u ovoj Uredbi.
(28)
Kako bi se osigurala odgovorna i učinkovita uporaba financijskih sredstava Unije, Komisiji bi trebalo omogućiti da provjerama na licu mjesta ili dokumentacijskim provjerama provjerava upotrebljavaju li se financijska sredstva Unije učinkovito za provedbu prihvatljivih mjera.
(29)
Financijske interese Unije trebalo bi zaštititi tijekom cjelokupnog ciklusa rashoda, uključujući sprečavanjem i otkrivanjem nepravilnosti i provođenjem istrage o njima te osiguravanjem povrata izgubljenih, pogrešno plaćenih ili nepravilno iskorištenih financijskih sredstava.
(30)
Popis bolesti životinja koje ispunjavaju uvjete za financiranje u okviru hitnih mjera priložen je ovoj Uredbi i sadrži bolesti životinja iz članka 3. stavka 1., članka 4. stavka 1., članka 6. stavka 2. i članka 14. stavka 1. Odluke Vijeća 2009/470/EZ (12). Kako bi se u obzir uzele bolesti životinja koje se u skladu s Direktivom Vijeća 82/894/EEZ (13) moraju prijaviti te bolesti koje mogu predstavljati novu prijetnju Uniji, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebalo bi delegirati Komisiji u pogledu dopunjavanja tog popisa.
(31)
Popisi bolesti životinja i zoonoza koje ispunjavaju uvjete za financiranje u okviru programa iskorjenjivanja, kontrole i nadzora priloženi su ovoj Uredbi i sadrže bolesti životinja i zoonoze iz Priloga I. Odluci 2009/470/EZ. Kako bi se u obzir uzelo stanje izazvano tim bolestima životinja sa znatnim utjecajem na uzgoj stoke ili trgovinu stokom, razvoj zoonoza koje predstavljaju prijetnju ljudima ili novi trendovi u području znanosti ili epidemiologije, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebalo bi delegirati Komisiji u pogledu dopunjavanja tih popisa.
(32)
Pri donošenju delegiranih akata temeljem ove Uredbe, posebno je važno da Komisija obavi odgovarajuća savjetovanja tijekom pripremnog rada, također i na stručnoj razini. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravodobno i prikladno dostavljanje relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(33)
Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe, Komisiji bi se trebale dodijeliti provedbene ovlasti u pogledu utvrđivanja godišnjih i višegodišnjih programa rada, financijskog doprinosa za hitne mjere ili prema potrebi za reagiranje na nepredvidive trendove, postupaka za podnošenje zahtjeva država članica te izvješća i zahtjeva za plaćanje bespovratnih sredstava. Te ovlasti trebale bi se izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (14).
(34)
Pravo Unije trebalo bi se provoditi tako da se u svjetlu iskustava osigura očekivana dobrobit. Stoga je prikladno da Komisija ocijeni funkcioniranje i učinkovitost ove Uredbe i dostavi rezultate drugim institucijama.
(35)
Različiti odbori pomažu Komisiji pri provedbi pravila Unije obuhvaćenih ovom Uredom, a posebno odbori osnovani odlukama Vijeća 66/399/EEZ (15) i 76/894/EEZ (16), direktivama Vijeća 98/56/EZ (17) i 2008/90/EZ (18) i Uredbom (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (19). Primjereno je regulirati postupak u odboru na tom području. Odbor uspostavljen člankom 58. Uredbe (EZ) 178/2002 trebalo bi ovlastiti za pružanje pomoći Komisiji pri izvršavanju provedbenih ovlasti u odnosu na rashode nastale na relevantnim područjima i promijeniti naziv tog Odbora kako bi bolje odražavao njegove proširene zadatke. Sukladno tome, odluke 66/399/EEZ i 76/894/EEZ trebalo bi staviti izvan snage, a direktive 98/56/EZ i 2008/90/EZ i Uredbu (EZ) br. 178/2002 trebalo bi izmijeniti na odgovarajući način.
(36)
Ova Uredba zamjenjuje odredbe Odluke 2009/470/EZ. Osim toga, ova Uredba zamjenjuje članak 13.c stavak 5. i članke od 22. do 26. Direktive 2000/29/EZ, članak 66. Uredbe (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (20), poglavlje VII. Uredbe (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća (21), članak 22. Direktive 2009/128/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (22) i članak 76. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (23). Sukladno tome, Direktivu 2000/29/EZ, uredbe (EZ) br. 882/2004 i (EZ) br. 396/2005, Direktivu 2009/128/EZ i Uredbu (EZ) br. 1107/2009 trebalo bi izmijeniti na odgovarajući način.
(37)
Uvođenje sufinanciranja Unije za troškove država članica nastale osiguravanjem naknade posjednicima za vrijednost uništenog bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta, koji podliježu mjerama iz članka 16. Direktive 2000/29/EZ, zahtijeva izradu smjernica o uvjetima koji se primjenjuju u pogledu ograničenja tržišne vrijednosti dotičnih usjeva i drveća. Stoga bi se uvođenje navedenog sufinanciranja trebalo primjenjivati tek od 1. siječnja 2017.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
GLAVA I.
ZAJEDNIČKE ODREDBE
POGLAVLJE I.
Predmet, područje primjene i ciljevi
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom Uredbom uspostavljaju se odredbe za upravljanje rashodima iz općeg proračuna Europske unije u područjima obuhvaćenim pravilima Unije:
(a)
o hrani i sigurnosti hrane u bilo kojoj fazi njezine proizvodnje, obrade, distribucije i odlaganja, uključujući pravila kojima se jamče poštene prakse u trgovini i štite potrošački interesi i podaci, te o proizvodnji i uporabi materijala i proizvoda koji će biti u kontaktu s hranom;
(b)
o hrani za životinje i sigurnosti hrane za životinje u bilo kojoj fazi njezine proizvodnje, obrade, distribucije i odlaganja te njezinoj upotrebi, uključujući pravila kojima se jamče poštene prakse u trgovini i štite potrošački interesi i informacije;
(c)
o utvrđivanju zahtjeva u vezi sa zdravljem životinja;
(d)
o utvrđivanju zahtjeva za dobrobit životinja;
(e)
o zaštitnim mjerama protiv štetnih organizama na bilju ili biljnim proizvodima kao što je definirano u članku 2. stavku 1. točki (e) Direktive 2000/29/EZ („štetni organizmi”);
(f)
o proizvodnji radi stavljanja na tržište te o stavljanju na tržište biljnog reprodukcijskog materijala;
(g)
o utvrđivanju zahtjeva za stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i održivu uporabu pesticida;
(h)
o nastojanju sprečavanja i smanjivanja rizika za javno zdravlje i zdravlje životinja koji proizlaze iz nusproizvoda životinjskog podrijetla i od njih dobivenih proizvoda;
(i)
o upravljanju namjernim uvođenjem genetski modificiranih organizama u okoliš;
(j)
o zaštiti prava intelektualnog vlasništva povezanog s biljnom raznolikošću te očuvanjem i razmjenom biljnih genetskih izvora.
Članak 2.
Ciljevi
1. Rashodima iz članka 1. nastoji se ostvariti:
(a)
opći cilj doprinošenja visokoj razini zdravlja ljudi, životinja i bilja u cijelom prehrambenom lancu i na povezanim područjima sprečavanjem i iskorjenjivanjem bolesti i štetnih organizama te osiguravanjem visoke razine zaštite potrošača i okoliša, istodobno jačajući konkurentnost industrije hrane i hrane za životinje Unije te dajući prednost stvaranju radnih mjesta.
(b)
sljedeće posebne ciljeve:
i.
doprinijeti visokoj razini sigurnosti hrane i sustava za proizvodnju hrane i drugih proizvoda koji mogu utjecati na sigurnost hrane, pritom poboljšavajući održivost proizvodnje hrane;
ii.
doprinijeti postizanju boljeg statusa zdravlja životinja u Uniji i poduprijeti poboljšavanje dobrobiti životinja;
iii.
doprinijeti pravovremenom otkrivanju štetnih organizama i njihovu iskorjenjivanju kada su ti štetni organizmi uneseni u Uniju;
iv.
doprinijeti poboljšanju učinkovitosti, djelotvornosti i pouzdanosti službenih kontrola i drugih aktivnosti koje se provode s ciljem djelotvorne provedbe pravila Unije iz članka 1. i usklađenosti s njima.
2. Kako bi se mjerio stupanj ostvarenosti posebnih ciljeva iz stavka 1. točke (b), upotrebljavaju se sljedeći pokazatelji:
(a)
za posebni cilj iz stavka 1. točke (b) podtočke i., smanjenje broja slučajeva bolesti ljudi u Uniji koji su povezani sa sigurnošću hrane ili zoonozama;
(b)
za posebni cilj iz stavka 1. točke (b) podtočke ii.:
i.
povećanje broja država članica ili njihovih regija koje su slobodne od bolesti životinja za koje se dodjeljuju financijski doprinosi;
ii.
ukupno smanjenje parametara bolesti kao što su pojavljivanje, rasprostranjenost i učestalost izbijanja;
(c)
za posebni cilj iz stavka 1. točke (b) podtočke iii.:
i.
obuhvaćenost područja Unije nadzorima nad štetnim organizmima, osobito onih čija prisutnost nije ustanovljena na području Unije i štetnih organizama koji se smatraju najopasnijima za područje Unije;
ii.
vrijeme i stopa uspješnosti iskorjenjivanja tih štetnih organizama;
(d)
za posebni cilj iz stavka 1. točke (b) podtočke iv., povoljna kretanja rezultata službenih kontrola na određenim područjima od interesa koje provode i o kojima izvješćuju stručnjaci Komisije u državama članicama.
POGLAVLJE II.
Oblici financiranja i opće financijske odredbe
Članak 3.
Oblici financiranja
1. Financiranje Unije za rashode iz članka 1. provodi se u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Kad su bespovratna sredstva dodijeljena nadležnim tijelima država članica, ta tijela smatraju se korisnicima u smislu članka 128. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Takva bespovratna sredstva mogu se dodijeliti bez objavljivanja poziva za podnošenje prijedloga.
3. Financijski doprinos Unije za mjere navedene u ovoj Uredbi može biti u obliku dobrovoljnih plaćanja međunarodnim organizacijama aktivnim u područjima obuhvaćenima pravilima iz članka 1. čija je Unija članica ili u čijem radu sudjeluje.
Članak 4.
Proračun
1. Gornja granica za rashode iz članka 1. za razdoblje od 2014. do 2020. iznosi 1 891 936 000 EUR u tekućim cijenama.
2. Gornja granica iz stavka 1. također može obuhvaćati izdatke koji se odnose na aktivnosti pripreme, praćenja, kontrole, revizije i ocjenjivanja potrebne za upravljanje rashodima iz članka 1. kao i za ostvarivanje ciljeva, a osobito vezano za studije, sastanke stručnjaka, izdatke povezane s informacijskim mrežama usmjerenima na obradu i razmjenu informacija, kao i sve druge tehničke i administrativne troškove Komisije za upravljanje tim rashodima.
3. Gornja granica može pokrivati i troškove tehničke i administrativne pomoći potrebne za osiguravanje prelaska s mjera usvojenih prije stupanja na snagu ove Uredbe na one koje su usvojene nakon njezina stupanja na snagu. Ako je potrebno, odobrena sredstva mogu se unijeti u proračun nakon 2020. za pokrivanje sličnih izdataka kako bi se omogućilo upravljanje aktivnostima koje nisu dovršene do 31. prosinca 2020.
Članak 5.
Maksimalne stope bespovratnih sredstava
1. Kad financijski doprinos Unije ima oblik bespovratnih sredstava, ne smije biti veći od 50 % prihvatljivih troškova.
2. Maksimalna stopa iz stavka 1. može se povisiti na 75 % prihvatljivih troškova u odnosu na:
(a)
prekogranične aktivnosti koje zajedno obavljaju dvije države članice ili više njih s ciljem kontrole, sprečavanja ili iskorjenjivanja štetnih organizama ili bolesti životinja;
(b)
države članice čiji bruto nacionalni dohodak po stanovniku na temelju najnovijih podataka Eurostata iznosi manje od 90 % prosjeka Unije;
3. Maksimalna stopa iz stavka 1. može se povisiti na 100 % prihvatljivih troškova kad se aktivnosti koje imaju korist od doprinosa Unije odnose na sprečavanje i kontrolu ozbiljnih rizika za zdravlje ljudi, bilja i životinja u Uniji te:
(a)
kad je njihov cilj izbjegavanje ljudskih žrtava ili velikih gospodarskih poremećaja u Uniji kao cjelini;
(b)
kad predstavljaju posebne mjere koje su prijeko potrebne za Uniju kao cjelinu kako je utvrdila Komisija u programu rada donesenom u skladu s člankom 36. stavkom 1.; ili
(c)
kad su provedene u trećim zemljama.
GLAVA II.
FINANCIJSKE ODREDBE
POGLAVLJE I.
Zdravlje životinja
Odjeljak 1.
Hitne mjere
Članak 6.
Prihvatljive mjere
1. Državama članicama mogu se dodijeliti bespovratna sredstva do maksimalne stope iz članka 5. stavaka 1. do 3. u odnosu na mjere poduzete u slučaju potvrđivanja pojave jedne od bolesti životinja navedene u skladu s člankom 7., pod uvjetom da su te mjere primijenjene odmah te da se poštuju primjenjive odredbe utvrđene u relevantnom pravu Unije. Takva bespovratna sredstva mogu također uključivati i one troškove koji su nastali već u slučaju sumnje na takvu bolest, pod uvjetom da je naknadno potvrđeno postojanje bolesti.
2. Državama članicama mogu se dodijeliti bespovratna sredstva kad se nakon potvrđivanja pojave jedne od bolesti životinja navedenih u skladu s člankom 7., dvije ili više država članica blisko surađuju radi kontrole epidemije.
3. Bespovratna sredstva mogu se dodijeliti državama članicama, trećim zemljama i međunarodnim organizacijama s obzirom na zaštitne mjere poduzete u slučaju izravne prijetnje zdravstvenom stanju Unije kao posljedice pojave ili razvoja, na području treće zemlje ili države članice, jedne od bolesti životinja ili zoonoza navedenih u skladu s člancima 7. ili 10.
4. Državama članicama mogu se dodijeliti bespovratna sredstva kad Komisija na zahtjev neke države članice odluči da države članice moraju osnovati zalihu bioloških proizvoda namijenjenih za kontrolu bolesti životinja i zoonoza navedenih u skladu s člancima 7. ili 10.
5. Financijski doprinos Unije može se dodijeliti za osnivanje zaliha bioloških proizvoda ili pribavljanje doza cjepiva ako pojava ili razvoj, u trećoj zemlji ili državi članici, jedne od bolesti životinja i zoonoza navedenih u skladu s člancima 7. ili 10. može predstavljati prijetnju Uniji.
Članak 7.
Popis bolesti životinja
1. Popis bolesti životinja koje u skladu s člankom 6. ispunjavaju uvjete za financiranje utvrđen je u Prilogu I.
2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 40. kako bi dopunila popis bolesti životinja iz stavka 1., imajući u vidu bolesti životinja koje se moraju prijaviti u skladu s Direktivom 82/894/EEZ i bolesti koje mogu predstavljati novu prijetnju Uniji zbog svog bitnog utjecaja na:
(a)
zdravlje ljudi;
(b)
zdravlje ili dobrobit životinja; ili
(c)
poljoprivrednu proizvodnju ili proizvodnju akvakulture ili povezane gospodarske sektore.
Članak 8.
Prihvatljivi troškovi
1. Sljedeći troškovi koji nastaju za države članice provedbom mjera iz članka 6. stavka 1. mogu biti prihvatljivi za financiranje u skladu s tim stavkom:
(a)
naknada štete posjednicima životinja koje su zaklane ili izlučene u iznosu koji je u granicama tržišne vrijednosti takvih životinja kao u situaciji da nisu bile pogođene bolešću;
(b)
troškovi klanja ili izlučivanja životinja i s time povezani troškovi prijevoza;
(c)
naknada štete posjednicima za vrijednost njihovih uništenih proizvoda životinjskog podrijetla u iznosu koji je u granicama tržišne vrijednosti tih proizvoda neposredno prije pojavljivanja ili potvrđivanja bilo kakve sumnje na bolest;
(d)
troškovi čišćenja, dezinsekcije i dezinfekcije gospodarstava i opreme utemeljeni na epidemiologiji i svojstvima patogena;
(e)
troškovi prijevoza i uništavanja zaražene hrane za životinje i opreme koju nije moguće dezinficirati;
(f)
troškovi nabave, skladištenja, davanja ili distribucije cjepiva i mamaka kao i troškovi samog cijepljenja ako ih je odredila ili dopustila Komisija;
(g)
troškovi prijevoza i zbrinjavanja trupova;
(h)
u iznimnim i propisno opravdanim slučajevima svi drugi troškovi nužni za iskorjenjivanje bolesti kako je propisano u odluci o financiranju iz članka 35. stavka 3. ove Uredbe.
2. Kako je navedeno u članku 130. stavku 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, troškovi su prihvatljivi od datuma obavijesti o pojavi bolesti koju je država članica poslala Komisiji. Takvi troškovi mogu također uključivati i one troškove koji su nastali već u slučaju sumnje na pojavu takve bolesti, pod uvjetom da je ta pojava bolesti naknadno potvrđena.
3. Nakon procjene zahtjeva za plaćanje koje su dostavile države članice Komisija preuzima odgovarajuće proračunske obveze i izvršava plaćanje prihvatljivih rashoda.
Odjeljak 2.
Programi iskorjenjivanja, kontrole i nadziranja bolesti životinja i zoonoza
Članak 9.
Prihvatljivi programi
Bespovratna sredstva mogu se dodijeliti državama članicama za godišnje ili višegodišnje nacionalne programe iskorjenjivanja, kontrole i nadziranja bolesti životinja i zoonoza navedenih u skladu s člankom 10. („nacionalni programi”).
Članak 10.
Popis bolesti životinja i zoonoza
1. Popis bolesti životinja i zoonoza koje u skladu s člankom 9. ispunjavaju uvjete za bespovratna sredstva utvrđen je u Prilogu II.
2. Komisija ima ovlast donositi delegirane akte u skladu s člankom 40. radi dopunjavanja popisa bolesti životinja i zoonoza iz stavka 1. ovog članka, uzimajući u obzir:
(a)
situaciju koja se odnosi na bolesti životinja sa znatnim utjecajem na uzgoj stoke ili trgovinu stokom;
(b)
razvoj zoonoza koje predstavljaju prijetnju ljudskom zdravlju; ili
(c)
nove trendove u području znanosti ili epidemiologije.
Članak 11.
Prihvatljivi troškovi
Sljedeći troškovi koje snose države članice provedbom nacionalnih programa prihvatljivi su za bespovratna sredstva iz članka 9.:
(a)
troškovi uzorkovanja životinja;
(b)
troškovi ispitivanja, pod uvjetom da su ograničeni na:
i.
troškove testnih kitova, reagensa i potrošnog materijala koje je moguće utvrditi i posebno su upotrijebljeni za provođenje tih ispitivanja;
ii.
troškove osoblja, bez obzira na njihov status, izravno uključenih u provođenje ispitivanja;
(c)
naknada štete posjednicima životinja koje su zaklane ili izlučene u iznosu koji je u granicama tržišne vrijednosti takvih životinja kao u situaciji da nisu pogođene bolešću;
(d)
troškovi klanja ili izlučivanja životinja;
(e)
naknada štete posjednicima za vrijednost njihovih uništenih proizvoda životinjskog podrijetla u iznosu koji je u granicama tržišne vrijednosti tih proizvoda neposredno prije pojavljivanja ili potvrđivanja bilo kakve sumnje na bolest;
(f)
troškovi nabave, skladištenja, davanja ili distribucije doza cjepiva ili cjepiva i mamaka upotrijebljenih u programima;
(g)
troškovi čišćenja, dezinsekcije i dezinfekcije gospodarstava i opreme utemeljeni na epidemiologiji i svojstvima patogena; i
(h)
u iznimnim i propisno opravdanim slučajevima, troškovi nastali tijekom poduzimanja potrebnih mjera, osim onih iz točaka od (a) do (g), pod uvjetom da su takve mjere određene u odluci o bespovratnim sredstvima iz članka 13. stavaka 3. i 4.
U svrhu prvog stavka točke (c) preostala vrijednost životinja, ako postoji, oduzima se od naknade.
U svrhu prvog stavka točke (d) preostala vrijednost toplinski obrađenih neinkubiranih jaja oduzima se od naknade.
Članak 12.
Sadržaj i podnošenje nacionalnih programa
1. Države članice do 31. svibnja Komisiji podnose nacionalne programe koji trebaju započeti sljedeće godine za koje žele zatražiti dodjelu bespovratnih sredstva.
Nacionalni programi podneseni nakon 31. svibnja nisu prihvatljivi za financiranje s obzirom na sljedeću godinu.
2. Nacionalni programi sadrže barem sljedeće:
(a)
opis epidemiološke situacije bolesti životinja ili zoonoze prije datuma početka provedbe programa;
(b)
opis i razgraničenje geografskih i administrativnih područja u kojima će se program provoditi;
(c)
trajanje programa;
(d)
mjere koje će se provesti;
(e)
procjenu proračuna;
(f)
ciljeve koji se žele postići do datuma dovršetka programa i očekivane koristi programa; i
(g)
odgovarajuće pokazatelje za mjerenje ostvarivanja ciljeva programa.
U svakom višegodišnjem nacionalnom programu informacije iz točaka (b), (d) i (f) prvog podstavka navode se za svaku godinu obuhvaćenu programom u slučaju znatnih promjena u odnosu na prethodnu godinu. Informacije iz točke (e) tog podstavka navode se za svaku godinu obuhvaćenu programom.
3. Ako pojava ili razvoj jedne od bolesti životinja ili zoonoza navedenih u skladu s člankom 10. predstavlja prijetnju zdravstvenom statusu Unije te kako bi se Unija zaštitila od uvođenja jedne od tih bolesti ili zoonoza, države članice mogu u svoje nacionalne programe uključiti mjere koje će se provoditi na područjima susjednih trećih zemalja u suradnji s nadležnim tijelima tih zemalja.
Članak 13.
Ocjenjivanje i odobravanje nacionalnih programa
1. Komisija ocjenjuje nacionalne programe uzimajući u obzir prioritete i kriterije utvrđene u godišnjim ili višegodišnjim programima rada iz članka 36. stavka 1.
2. Komisija do 30. studenoga svake godine obavješćuje države članice o sljedećem:
(a)
popisu nacionalnih programa koji su tehnički odobreni i predloženi za sufinanciranje;
(b)
privremenom iznosu dodijeljenom svakom programu;
(c)
privremenoj najvišoj razini financijskog doprinosa Unije za svaki program; i
(d)
svim privremenim uvjetima kojima može podlijegati financijski doprinos Unije.
3. Komisija odobrava godišnje nacionalne programe i odgovarajuće financiranje do 31. siječnja svake godine odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava koja se odnosi na provedene mjere i troškove nastale između 1. siječnja i 31. prosinca te godine. Nakon podnošenja privremenih izvješća iz članka 14. Komisija može prema potrebi izmijeniti tu odluku za cijelo razdoblje prihvatljivosti.
4. Komisija odobrava višegodišnje nacionalne programe i odgovarajuće financiranje do 31. siječnja prve godine provedbe odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava koja se odnosi na provedene mjere i troškove nastale između 1. siječnja prve godine provedbe i kraja razdoblja provedbe.
5. U slučaju odobravanja višegodišnjih nacionalnih programa u skladu sa stavkom 4. proračunske obveze mogu se podijeliti na godišnje obroke. Ako su proračunske obveze tako podijeljene, Komisija dodjeljuje godišnje obroke pri čemu uzima u obzir napredak programa, procijenjene potrebe i raspoloživi proračun.
Članak 14.
Izvješćivanje
Za svaki odobreni godišnji ili višegodišnji nacionalni program države članice do 30. travnja svake godine predaju Komisiji detaljno tehničko i financijsko izvješće za proteklu godinu. To izvješće uključuje postignute rezultate izmjerene na temelju pokazatelja iz članka 12. stavka 2. točke (g), kao i detaljan obračun nastalih prihvatljivih troškova.
Osim toga, za svaki odobreni godišnji nacionalni program države članice do 31. kolovoza svake godine dostavljaju Komisiji privremeno financijsko izvješće.
Članak 15.
Plaćanja
Zahtjeve za plaćanje koji se odnose na određenu godinu u okviru nacionalnog programa država članica podnosi Komisiji do 30. travnja sljedeće godine.
Komisija plaća financijski doprinos Unije za prihvatljive troškove nakon odgovarajuće provjere izvješća iz članka 14.
POGLAVLJE II.
Biljno zdravstvo
Odjeljak 1.
Hitne mjere
Članak 16.
Prihvatljive mjere
1. Državama članicama mogu se dodijeliti bespovratna sredstva do maksimalne stope iz članka 5. stavaka 1. do 3. za sljedeće mjere protiv štetnih organizama pod uvjetima iz članka 17.:
(a)
mjere za iskorjenjivanje štetnog organizma iz zaraženog područja koje su poduzela nadležna tijela u skladu s člankom 16. stavcima 1. i 2. Direktive 2000/29/EZ ili u skladu s mjerama Unije usvojenim u skladu s člankom 16. stavkom 3. te Direktive;
(b)
mjere za sprečavanje širenja štetnog organizma za koji su donesene mjere Unije za sprečavanje širenja u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 2000/29/EZ u zaraženom području iz kojega se štetni organizam ne može iskorijeniti ako su te mjere nužne kako bi se Unija zaštitila od daljnjeg širenja tog organizma. Te se mjere odnose isključivo na iskorjenjivanje tog organizma iz tampon-zone u slučaju da se ustanovi njegova prisutnost u navedenoj tampon-zoni;
(c)
dodatne zaštitne mjere koje se poduzimaju protiv širenja štetnog organizma za koji su donesene mjere Unije za sprečavanje širenja u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 2000/29/EZ, osim mjera iskorjenjivanja iz točke (a) i mjera za sprečavanje širenja iz točke (b) ako su te mjere nužne kako bi se Unija zaštitila od daljnjeg širenja tog organizma.
Bespovratna sredstva iz točaka (a) i (b) prvog podstavka mogu se također dodijeliti za mjere koje su već poduzete u slučaju sumnje na prisutnost takvog štetnog organizma, pod uvjetom da je takva prisutnost naknadno potvrđena.
2. Bespovratna sredstva iz stavka 1. mogu se dodijeliti i državi članici na čijem području nisu prisutni štetni organizmi iz stavka 1., ako je ta država članica poduzela mjere protiv unosa tih štetnih organizama na svoje područje jer su ti organizmi prisutni u susjednoj državi članici ili trećoj zemlji koja neposredno graniči s tom državom članicom.
3. Državi članici mogu se dodijeliti bespovratna sredstva ako nakon potvrde postojanja prisutnosti jednog od štetnih organizama iz članka 17., dvije ili više države članice usko surađuju u provedbi mjera kako je utvrđeno u stavku 1.
4. Bespovratna sredstva mogu se dodijeliti međunarodnim organizacijama za mjere iz stavka 1. prvog podstavka točaka od (a) do (c).
Članak 17.
Uvjeti
Za mjere iz članka 16. mogu biti ispunjeni uvjeti za bespovratna sredstva pod uvjetom da su mjere primijenjene odmah, da se poštuju važeće odredbe utvrđene u relevantnom pravu Unije te da je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta ili više njih:
(a)
odnose se na štetne organizme navedene u Prilogu I. dijelu A odjeljku I. Direktive 2000/29/EZ i Prilogu II. dijelu A odjeljku I. iste Direktive;
(b)
odnose se na štetne organizme obuhvaćene mjerama koje je donijela Komisija u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 2000/29/EZ;
(c)
odnose se na štetne organizme za koje su donesene mjere u skladu s Direktivama 69/464/EEZ, 93/85/EEZ, 98/57/EZ ili 2007/33/EZ; ili
(d)
odnose se na štetne organizme, koji nisu navedeni u Prilogu I. ili Prilogu II. Direktivi 2000/29/EZ, koji podliježu mjerama donesenim od strane nadležnih vlasti države članice u skladu s člankom 16. stavkom 2. Direktive 2000/29/EZ i koji privremeno ispunjavaju uvjete za uvrštenje na popis u Prilogu I. dijelu A odjeljku I. Direktive 2000/29/EZ ili Prilogu II. dijelu A odjeljku I. iste Direktive.
Za mjere za koje je ispunjen uvjet iz prvog stavka točke (b), bespovratna sredstva ne obuhvaćaju troškove nastale po isteku mjere koju je donijela Komisija u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 2000/29/EZ.
Za mjere za koje je ispunjen uvjet utvrđen u prvom stavku točki (d) bespovratna sredstva ne pokrivaju troškove nastale dva mjeseca nakon stupanja na snagu mjera koje su donijele nadležne vlasti dotične države članice, ili nastale nakon prestanka važenja te mjere.
Članak 18.
Prihvatljivi troškovi
1. Sljedeći troškovi koje imaju države članice za provedbu mjera iz članka 16. mogu biti prihvatljivi za bespovratna sredstva iz tog članka:
(a)
troškovi osoblja, bez obzira na njihov status, izravno uključenog u mjere, kao i troškovi najma opreme, potrošnog materijala i drugih potrebnih materijala, proizvoda za obradu, uzorkovanja i laboratorijskih ispitivanja;
(b)
troškovi ugovora o uslugama s trećim stranama za provedbu dijela mjera;
(c)
troškovi naknade gospodarskim subjektima ili posjednicima za tretiranje, uništenje i naknadno uklanjanje bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta, te za čišćenje i dezinfekciju poslovnih prostorija, zemljišta, vode, tla i uzgojnih supstrata, pogona, strojeva i opreme;
(d)
troškovi naknade posjednicima za vrijednost uništenog bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta podvrgnutih mjerama iz članka 16. Direktive 2000/29/EZ, u granicama tržišne vrijednosti takvog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koju bi imali da nisu bili pogođeni tim mjerama; preostala vrijednost, ako je ima, oduzima se od naknade; i
(e)
u iznimnim i propisno opravdanim slučajevima, troškovi nastali tijekom poduzimanja potrebnih mjera, osim onih iz točaka od (a) do (d), pod uvjetom da su takve mjere utvrđene u odluci o financiranju iz članka 36. stavka 4.
Naknada posjednicima iz točke (c) prihvatljiva je samo ako su mjere provedene pod nadzorom nadležnog tijela.
2. Kako je navedeno u članku 130. stavku 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, iznimka su troškovi prihvatljivi od dana kad država članica obavijesti Komisiju o prisutnosti štetnog organizma. Takvi troškovi mogu također uključivati i one troškove koji su nastali već u slučaju sumnje na prisutnost štetnog organizma, pod uvjetom da je ta prisutnost naknadno potvrđena.
3. Nakon ocjene zahtjeva za plaćanje koje su podnijele države članice, Komisija preuzima odgovarajuće proračunske obveze i obavlja plaćanje prihvatljivih rashoda.
Odjeljak 2.
Programi nadzora u slučaju prisutnosti štetnih organizama
Članak 19.
Prihvatljivi programi nadzora
Državama članicama mogu se dodijeliti bespovratna sredstva za godišnje i višegodišnje programe nadzora u slučaju prisutnosti štetnog organizma („programi nadzora”), pod uvjetom da su ti programi nadzora u skladu s najmanje jednim od sljedećih uvjeta:
(a)
odnose se na štetne organizme navedene u Prilogu I. dijelu A odjeljku I. Direktive 2000/29/EZ i Prilogu II. dijelu A odjeljku I. iste Direktive;
(b)
odnose se na štetne organizme obuhvaćene mjerama koje je donijela Komisija u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 2000/29/EZ.
Za štetne organizme iz točke (a) prvog stavka ovog članka, programi nadzora zasnovani su na procjeni rizika ulaska, prisutnosti i širenja tih štetnih organizama na području dotične države članice i odnose se najmanje na štetne organizme koji predstavljaju glavni rizik, i na glavne biljne vrste koje su izložene tim rizicima.
Za mjere za koje je ispunjen uvjet iz prvog stavka točke (b) ovog članka, bespovratna sredstva ne obuhvaćaju troškove nastale po isteku mjere koju je donijela Komisija u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 2000/29/EZ.
Članak 20.
Prihvatljivi troškovi
Sljedeći troškovi koje imaju države članice pri provedbi programa nadzora iz članka 19. mogu biti prihvatljivi za bespovratna sredstva iz tog članka:
(a)
troškovi uzorkovanja;
(b)
troškovi ispitivanja, pod uvjetom da su ograničeni na:
i.
troškove testnih kitova, reagensa i potrošnog materijala koje je moguće utvrditi i upotrijebljeni su za provođenje ispitivanja;
ii.
troškove osoblja, bez obzira na njihov status, izravno uključenog u provođenje ispitivanja;
(c)
u iznimnim i propisno opravdanim slučajevima, troškovi nastali tijekom poduzimanja drugih potrebnih mjera, osim onih iz točaka (a) i (b), pod uvjetom da su takve mjere utvrđene u odluci o bespovratnim sredstvima iz članka 22. stavaka 3. i 4.
Članak 21.
Sadržaj i podnošenje programa nadzora
1. Do 31. svibnja države članice podnose Komisiji programe nadzora koji trebaju započeti sljedeće godine za koje žele zatražiti dodjelu bespovratnih sredstava.
Programi nadzora podneseni nakon 31. svibnja nisu prihvatljivi za financiranje s obzirom na sljedeću godinu.
2. Programi nadzora sadrže najmanje sljedeće:
(a)
štetne organizme uključene u program;
(b)
opis i razgraničenje geografskih i upravnih područja u kojima će se program provoditi te opis stanja tih područja u pogledu prisutnosti dotičnih štetnih organizama;
(c)
trajanje programa;
(d)
broj planiranih vizualnih pregleda, uzoraka i ispitivanja za dotične štetne organizme i bilje, biljne proizvode i druge predmete;
(e)
procijenjeni proračun;
(f)
ciljeve koji se žele postići do datuma završetka programa i njegove očekivane koristi; i
(g)
odgovarajući pokazatelji za mjerenje ostvarivanja ciljeva programa.
U svakom višegodišnjem programu nadzora, informacije iz prvog podstavka točaka (b), (d) i (f) dostavljaju se za svaku godinu obuhvaćenu programom u slučaju značajnih promjena u odnosu na prethodnu godinu. Informacije iz točke (e) tog podstavka dostavljaju se za svaku godinu obuhvaćenu programom.
Članak 22.
Procjena i odobrenje programa nadzora
1. Komisija ocjenjuje programe nadzora uzimajući u obzir prioritete i kriterije utvrđene u godišnjim i višegodišnjim programima rada iz članka 36. stavka 1.
2. Do 30. studenoga svake godine Komisija priopćava državama članicama:
(a)
popis programa nadzora koji su tehnički odobreni i predloženi za sufinanciranje;
(b)
privremeni iznos dodijeljen svakom programu;
(c)
privremenu najvišu razinu financijskog doprinosa Unije za svaki program; i
(d)
sve privremene uvjete kojima može podlijegati financijski doprinos Unije.
3. Komisija odobrava godišnje programe nadzora i odgovarajuće financiranje odobrava se do 31. siječnja svake godine odlukom o bespovratnim sredstvima koja se odnosi na provedene mjere i troškove nastale između 1. siječnja i 31. prosinca te godine. Nakon podnošenja privremenih izvješća iz članka 23. Komisija može prema potrebi izmijeniti takve odluke za cijelo razdoblje prihvatljivosti.
4. Komisija odobrava višegodišnje programe nadzora i odgovarajuće financiranje do 31. siječnja prve godine provedbe odlukom o bespovratnim sredstvima koja se odnosi na provedene mjere i troškove nastale od 1. siječnja prve godine provedbe do završetka provedbenog razdoblja.
5. U slučaju odobrenja višegodišnjih programa nadzora u skladu sa stavkom 4., proračunske obveze mogu se rasporediti na godišnje obroke. Ako su proračunske obveze tako podijeljene, Komisija dodjeljuje godišnje obroke pri čemu uzima u obzir napredak programa, procijenjene potrebe i raspoloživi proračun.
Članak 23.
Izvješćivanje
Za svaki godišnji ili višegodišnji program nadzora države članice podnose Komisiji, do 30. travnja svake godine, detaljno tehničko i financijsko izvješće za proteklu godinu. To izvješće uključuje postignute rezultate, izmjerene na temelju pokazatelja iz članka 21. stavka 2. točke (g), i detaljan sažetak nastalih prihvatljivih troškova. Osim toga, svake godine najkasnije do 31. kolovoza države članice podnose Komisiji privremeno financijsko izvješće za svaki odobreni godišnji program nadzora.
Članak 24.
Plaćanja
Najkasnije do 30. travnja sljedeće godine država članica podnosi Komisiji zahtjev za plaćanje koji se odnosi na određenu godinu za program nadzora.
Komisija plaća financijski doprinos Unije za prihvatljive troškove nakon odgovarajuće provjere izvješća iz članka 23.
Odjeljak 3.
Programi za kontrolu štetnih organizama u najudaljenijim regijama Unije
Članak 25.
Prihvatljive mjere i prihvatljivi troškovi
1. Državama članicama mogu se dodijeliti bespovratna sredstva za provedbu programa za borbu protiv štetnih organizama u najudaljenijim regijama Unije iz članka 349. UFEU-a u skladu s ciljevima iz članka 2. Uredbe (EU) br. 228/2013 („programi za najudaljenije regije”). Ta se bespovratna sredstva odnose na aktivnosti potrebne kako bi se u tim regijama osigurala pravilna provedba propisa, bilo propisa Unije ili nacionalnih propisa, koji su na snazi u tim regijama, o borbi protiv štetnih organizama.
2. Sljedeći troškovi koje imaju države članice za programe za najudaljenije regije mogu biti prihvatljivi za financijski doprinos Unije:
(a)
troškovi osoblja, bez obzira na njihov status, izravno uključenog u provedbu mjera, kao i troškovi najma opreme, potrošnog materijala i proizvoda za obradu;
(b)
troškovi ugovora o uslugama s trećim stranama za provedbu dijela mjera;
(c)
troškovi uzorkovanja;
(d)
troškovi ispitivanja, pod uvjetom da su ograničeni na:
i.
troškove testnih kitova, reagensa i potrošnog materijala koje je moguće utvrditi i upotrijebljeni su za provođenje ispitivanja;
ii.
troškove osoblja, bez obzira na njihov status, izravno uključenog u provođenje ispitivanja.
Članak 26.
Sadržaj i podnošenje programa za najudaljenije regije
1. Do 31. svibnja države članice podnose Komisiji programe za najudaljenije regije čija provedba treba započeti u sljedećoj godini i za koje žele zatražiti dodjelu bespovratnih sredstava.
Programi za najudaljenije regije podneseni nakon 31. svibnja nisu prihvatljivi za financiranje s obzirom na sljedeću godinu.
2. Programi za najudaljenije regije sadrže najmanje sljedeće:
(a)
štetne organizme uključene u program;
(b)
opis i razgraničenje geografskih i upravnih područja u kojima se primjenjuje program te opis stanja tih područja u pogledu prisutnosti dotičnih štetnih organizama;
(c)
tehničku analizu fitosanitarnog stanja regije;
(d)
trajanje programa;
(e)
djelatnosti uključene u program i prema potrebi broj planiranih vizualnih pregleda, uzoraka i ispitivanja za štetne organizme i bilje, biljne proizvode i druge obuhvaćene predmete;
(f)
procijenjeni proračun;
(g)
ciljeve koji se žele postići do datuma završetka programa i njegove očekivane koristi; i
(h)
odgovarajuće pokazatelje za mjerenje postignuća ciljeva programa.
U svakom višegodišnjem programu za najudaljenije regije, informacije iz prvog podstavka točaka (b), (e) i (g) dostavljaju se za svaku godinu obuhvaćenu programom u slučaju značajnih promjena u odnosu na prethodnu godinu. Informacije iz točke (f) tog podstavka dostavljaju se za svaku godinu obuhvaćenu programom.
Članak 27.
Procjena i odobrenje programa za najudaljenije regije
1. Programi za najudaljenije regije ocjenjuju se uzimajući u obzir prioritete i kriterije iz godišnjih ili višegodišnjih programa rada iz članka 36. stavka 1.
2. Do 30. studenoga svake godine Komisija priopćava državama članicama:
(a)
popis programa za najudaljenije regije koji su tehnički odobreni i predloženi za sufinanciranje;
(b)
privremeni iznos dodijeljen svakom programu;
(c)
privremenu najvišu razinu financijskog doprinosa Unije za svaki program; i
(d)
sve privremene uvjete kojima može podlijegati financijski doprinos Unije.
3. Godišnji programi za najudaljenije regije i s njima povezana financijska sredstva odobravaju se do 31. siječnja svake godine odlukom o bespovratnim sredstvima koja se odnosi na provedene mjere i troškove nastale od 1. siječnja do 31. prosinca te godine. Nakon podnošenja privremenih izvješća iz članka 28. Komisija može prema potrebi izmijeniti takve odluke za cijelo razdoblje prihvatljivosti.
4. Višegodišnji programi za najudaljenije regije i s njima povezana financijska sredstva odobravaju se do 31. siječnja prve godine provedbe odlukom o bespovratnim sredstvima koja se odnosi na provedene mjere te troškove nastale od 1. siječnja prve godine provedbe do završetka provedbenog razdoblja.
5. U slučaju odobrenja višegodišnjih programa za najudaljenije regije u skladu sa stavkom 4., proračunske obveze mogu se rasporediti na godišnje obroke. Ako su proračunske obveze tako podijeljene, Komisija dodjeljuje godišnje obroke pri čemu uzima u obzir napredak programa, procijenjene potrebe i raspoloživi proračun.
Članak 28.
Izvješćivanje
Za svaki godišnji ili višegodišnji program za najudaljenije regije države članice podnose Komisiji, do 30. travnja svake godine, detaljno tehničko i financijsko izvješće za proteklu godinu. To izvješće uključuje postignute rezultate, izmjerene na temelju pokazatelja iz članka 26. stavka 2. prvog podstavka točke (h), i detaljan sažetak nastalih prihvatljivih troškova.
Osim toga, svake godine najkasnije do 31. kolovoza države članice podnose Komisiji srednjoročno financijsko izvješće za svaki odobreni godišnji program za najudaljenije regije.
Članak 29.
Plaćanja
Najkasnije do 30. travnja sljedeće godine država članica podnosi Komisiji zahtjev za plaćanje koji se odnosi na određenu godinu za program za najudaljenije regije.
Komisija plaća Uniji financijski doprinos za prihvatljive troškove nakon odgovarajuće provjere izvješća iz članka 28.
POGLAVLJE III.
Financijska potpora za službene kontrole i druge aktivnosti
Članak 30.
Referentni laboratoriji Europske unije
1. Bespovratna sredstva mogu se dodijeliti referentnim laboratorijima Europske unije iz članka 32. Uredbe (EZ) br. 882/2004 za troškove nastale pri provedbi programa rada koje je odobrila Komisija.
2. Sljedeći troškovi mogu biti prihvatljivi za bespovratna sredstva iz stavka 1.:
(a)
troškovi osoblja, bez obzira na njihov status, izravno uključenog u djelatnosti koje laboratoriji provode u svojstvu referentnog laboratorija;
(b)
troškovi kapitalne opreme;
(c)
troškovi potrošnog materijala;
(d)
troškovi slanja uzoraka, službenih putovanja, sastanaka, djelatnosti osposobljavanja.
Članak 31.
Osposobljavanje
1. Unija može financirati osposobljavanje osoblja nadležnih tijela odgovornih za služene kontrole iz članka 51. Uredbe (EZ) br. 882/2004 s ciljem razvoja usklađenog pristupa službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima da bi se osigurala visoka razina zaštite zdravlja ljudi, životinja i bilja.
2. Komisija razvija programe osposobljavanja u kojima određuje prioritete za intervenciju na temelju utvrđenih rizika za javno zdravlje, zdravlje i dobrobit životinja i biljno zdravstvo.
3. Kako bi bila prihvatljiva za financiranje od strane Unije iz stavka 1., nadležna tijela moraju osigurati da se znanja stečena aktivnostima osposobljavanja iz tog stavka rasporede prema potrebi te iskoriste na odgovarajući način u nacionalnim programima osposobljavanja.
4. Sljedeći troškovi mogu biti prihvatljivi za financijski doprinos iz stavka 1.:
(a)
troškovi organizacije osposobljavanja, uključujući osposobljavanje koje je također dostupno sudionicima iz trećih zemalja ili u okviru djelatnosti razmjene;
(b)
troškovi putovanja, smještaja i dnevnica osoblja nadležnih tijela koje sudjeluje u osposobljavanju.
Članak 32.
Stručnjaci iz država članica
Financijski doprinos Unije može se odobriti za troškove putovanja, smještaja i dnevnica, koje imaju stručnjaci država članica, koje Komisija imenuje kao pomoć njezinim stručnjacima, kako je utvrđeno člankom 45. stavkom 1. i člankom 46. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 882/2004.
Članak 33.
Koordinirani planovi kontrole i prikupljanje podataka
1. Državama članicama mogu se dodijeliti bespovratna sredstva za troškove nastale pri provedbi koordiniranih planova kontrole iz članka 53. Uredbe (EZ) br. 882/2004 i pri prikupljanju podataka.
2. Za dodjelu bespovratnih sredstava mogu biti prihvatljivi sljedeći troškovi:
(a)
troškovi uzorkovanja i laboratorijskih ispitivanja;
(b)
troškovi opreme potrebne za provođenje zadataka službene kontrole i prikupljanja podataka.
POGLAVLJE IV.
Druge mjere
Članak 34.
Informacijski sustavi
1. Unija financira uspostavu te rad baza podataka i računalnih sustava za upravljanje informacijama kojima upravlja Komisija, potrebnih za djelotvornu i učinkovitu provedbu pravila iz članka 1.
2. Financijski doprinos Unije može se odobriti za uspostavu i upravljanje bazama podataka i računalnim sustavima za upravljanje informacijama trećih strana, uključujući međunarodne organizacije, pod uvjetom da takve baze podataka i računalni sustavi za upravljanje informacijama:
(a)
imaju dokazanu dodatnu vrijednost za Uniju u cjelini i dostupni su diljem Unije svim zainteresiranim korisnicima; i
(b)
potrebni su za djelotvornu i učinkovitu provedbu pravila iz članka 1.
Članak 35.
Provedba i prilagodba pravila
1. Unija može financirati tehnički i znanstveni rad, uključujući studije i aktivnosti usklađivanja potrebne za osiguravanje ispravne provedbe pravila s obzirom na područja iz članka 1. i prilagodbe tih pravila znanstvenim, tehnološkim i društvenim postignućima.
Financijski doprinos Unije može se odobriti i državama članicama ili međunarodnim organizacijama koje djeluju na područjima iz članka 1. za bavljenje aktivnostima kojima se podupire razvoj i provedba pravila iz članka 1. s obzirom na ta područja.
2. Bespovratna sredstva mogu se dodijeliti projektima koje organizira jedna država članica ili više njih s ciljem poboljšanja učinkovitog provođenja službenih kontrola uporabom inovativnih tehnika i protokola.
3. Financijski doprinos Unije također se može odobriti radi potpore inicijativama Unije i država članica za informiranje i podizanje svijesti s ciljem osiguravanja boljeg, sukladnog i održivog djelovanja pri provedbi pravila s obzirom na područja iz članka 1.
GLAVA III.
PLANIRANJE, PROVEDBA I KONTROLA
Članak 36.
Programi rada i financijski doprinosi
1. Komisija donosi provedbene akte kojima uspostavlja zajedničke ili zasebne godišnje ili višegodišnje programe rada za provedbu mjera iz glave II., osim mjera iz njezinog poglavlja I. odjeljka 1. i poglavlja II. odjeljka 1. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 41. stavka 2.
2. Radnim programima iz stavka 1. utvrđuju se njihovi operativni ciljevi, koji su u skladu s općim i posebnim ciljevima utvrđenim u članku 2., očekivani rezultati, način provedbe i njihov ukupni iznos. Osim toga, sadrže i opis mjera koje se trebaju financirati, naznaku iznosa dodijeljenog svakoj mjeri i okvirni vremenski raspored provedbe. Za bespovratna sredstva uključuju prioritetna djelovanja, kriterij ocjenjivanja, stopu financiranja i indikativan popis prihvatljivih mjera i troškova, u skladu s člankom 3. ove Uredbe.
3. Programi rada za provedbu mjera iz glave II. poglavlja I. odjeljka 2. i glave II. poglavlja II. odjeljka 2. i 3. donose se do 30. travnja godine koja prethodi njihovoj provedbi, pod uvjetom da je usvojen nacrt proračuna. Ti programi rada odražavaju prioritete kako su utvrđeni u Prilogu III. ovoj Uredbi.
4. Radi provedbe hitnih mjera iz glave II. poglavlja I. odjeljka 1. i glave II. poglavlja II. odjeljka 1., ili ako je potrebno odgovoriti na nepredvidljive razvoje događaja, Komisija donosi provedbene akte kojima odlučuje o financijskom doprinosu. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 41. stavka 2.
5. Komisija donosi provedbene akte kojima utvrđuje postupke za podnošenje prijava, izvješća i zahtjeva za plaćanje za bespovratna sredstva iz glave II. poglavlja I. odjeljaka 1. i 2. te glave II. poglavlja II. odjeljaka 1., 2. i 3. od strane država članica. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 41. stavka 2.
Članak 37.
Provjere na licu mjesta koje provodi Komisija
Komisija može organizirati provjere na licu mjesta u državama članicama i u prostorijama korisnika u svrhu provjere, osobito:
(a)
učinkovitosti provedbe mjera za koje je osiguran financijski doprinos Unije;
(b)
sukladnosti administrativnih praksi s propisima Unije;
(c)
postojanja potrebnih popratnih dokumenata i njihove povezanosti s mjerama za koje je osiguran financijski doprinos Unije.
Članak 38.
Pristup informacijama
Države članice i korisnici daju na raspolaganje Komisiji sve informacije potrebne za provjeru provedbe mjera i poduzimaju sve prikladne mjere kako bi se olakšale provjere koje Komisija smatra odgovarajućima u vezi s upravljanjem financiranja od strane Unije, uključujući provjere na licu mjesta.
Članak 39.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima jamči da su, dok se provode mjere koje se financiraju u okviru ove Uredbe, financijski interesi Unije zaštićeni uz primjenu preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i bilo koje druge protuzakonite radnje, uz učinkovite provjere i, ako se otkriju nepravilnosti, povratom nepravilno plaćenih iznosa te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim kaznama.
2. Komisija i njezini predstavnici te Revizorski sud ovlašteni su za reviziju, na temelju dokumenata te na licu mjesta, svih korisnika bespovratnih sredstava, tijela za provedbu, izvoditelja i podizvoditelja koji su primili sredstva Unije na temelju ove Uredbe.
Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) ovlašten je obavljati provjere na licu mjesta i inspekcije gospodarskih subjekata koji su izravno ili neizravno uključeni u takvo financiranje, u skladu s postupcima utvrđenima Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (24), kako bi se ustanovilo postojanje prijevare, korupcije ili bilo kojih drugih nezakonitih aktivnosti koje utječu na financijske interese Unije u vezi sa sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava ili odlukom ili ugovorom koji se odnosi na financiranje od strane Unije.
Ne dovodeći u pitanje prvi i drugi podstavak, sporazumi o suradnji s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama, sporazumi o bespovratnim sredstvima, odluke o bespovratnim sredstvima i ugovori proizašli iz provedbe ove Uredbe izrijekom daju ovlast Komisiji, Revizorskom sudu i OLAF-u za provedbu takvih revizija, provjera na licu mjesta i nadzora.
GLAVA IV.
OPĆE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 40.
Delegiranje ovlasti
1. Ovlast donošenja delegiranih akata dodijeljena je Komisiji pod uvjetima utvrđenima ovim člankom.
2. Ovlast donošenja delegiranih akata iz članka 7. stavka 2. i članka 10. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od sedam godina od 30. lipnja 2014. Komisija sastavlja izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije isteka sedmogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće takvom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u bilo kojem trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 7. stavka 2. i članka 10. stavka 2. Odlukom o opozivu prestaje vrijediti delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Opoziv proizvodi učinke sljedećeg dana od dana objave takve odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan koji je naveden u odluci. Odluka ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćava Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 7. stavkom 2. i člankom 10. stavkom 2. stupa na snagu samo ako se tome ne usprotive Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovor. Taj se rok produžuje na dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 41.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže Stalni odbor za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje osnovan na temelju članka 58. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002. Taj Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kad se upućuje na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako se mišljenje odbora treba dobiti pisanim postupkom, taj se postupak završava bez ishoda ako u roku za dostavljanje mišljenja tako odluči predsjedatelj odbora ili ako to zatraži obična većina članova odbora.
Članak 42.
Evaluacija
1. Do 30. lipnja 2017. Komisija priprema i predstavlja Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o evaluaciji na polovici razdoblja o tome postižu li mjere iz glave II. poglavlja I. i II. i iz poglavlja III. članaka 30. i 31. svojim rezultatima i učincima ciljeve iz članka 2. stavka 1,. u pogledu učinkovitosti uporabe sredstava i njihove dodane vrijednosti na razini Unije. Izvješćem o evaluaciji razmatra se i mogućnost pojednostavljenja, neprekidna važnost svih ciljeva, te doprinos mjera prioritetima Unije za pametan, održiv i uključiv rast. U obzir se uzimaju rezultati ocjenjivanja dugoročnog učinka prethodnih mjera. Izvješću se prema potrebi prilažu zakonodavni prijedlozi radi izmjene ove Uredbe.
2. Do 30. lipnja 2022. Komisija u uskoj suradnji s državama članicama provodi ex post evaluaciju mjera iz stavka 1 ovog članka. Ex post evaluacijom mjera iz stavka 1. ispituje se djelotvornost i učinkovitost rashoda iz članka 1. i njihov utjecaj.
3. Pri evaluaciji iz stavaka 1. i 2. ovog članka uzima se u obzir postignuti napredak uz pomoć pokazatelja iz članka 2. stavka 2.
4. Komisija priopćava zaključke evaluacija iz stavaka 1. i 2. Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija.
Članak 43.
Informiranje, priopćavanje i promidžba
1. Korisnici i dotične države članice prema potrebi osiguravaju javno obavješćivanje o financijskim doprinosima odobrenim na temelju ove Uredbe kako bi se javnost informirala o ulozi Unije u financiranju mjera.
2. Komisija provodi aktivnosti informiranja i priopćavanja o financiranim mjerama i rezultatima. Osim toga, proračunska sredstva dodijeljena za priopćavanje u okviru ove Uredbe obuhvaćaju i korporativno priopćavanje o političkim prioritetima Unije.
Članak 44.
Stavljanje izvan snage
1. Odluke 66/399/EEZ, 76/894/EEZ i 2009/470/EZ stavljaju se izvan snage.
2. Upućivanja na odluke 66/399/EEZ i 76/894/EEZ smatraju se upućivanjima na članak 58. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002.
3. Upućivanja na Odluku 2009/470/EZ smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.
Članak 45.
Prijelazne odredbe
1. Nacionalni programi država članica iz članka 12. stavka 1. ove Uredbe, podneseni Komisiji 2012. radi primjene u 2013., oni podneseni 2013. radi primjene u 2014. te oni podneseni prije 30. travnja 2014. za provedbu u 2015. godini, su, budu li usvojeni, prihvatljivi za financiranje od strane Unije na temelju članka 27. Odluke 2009/470/EZ.
Za nacionalne programe koji se provode u 2013. i 2014. i dalje se primjenjuje članak 27. stavci 7. i 8. te Odluke.
Za nacionalne programe koji se provode u 2015. i dalje se primjenjuje članak 27. stavak 2. te Odluke.
2. Programi nadzora država članica iz članka 21. stavka 1. ove Uredbe, podneseni Komisiji prije 30. travnja 2014. za provedbu u 2015. godini, prihvatljivi su za financiranje od strane Unije na temelju članka 23. stavka 6. Direktive 2000/29/EZ. Za te programe nadzora i dalje se primjenjuje članak 23. stavak 6 te Direktive.
3. Za prijave država članica za financiranje od strane Unije za hitne mjere iz članka 16. ove Uredbe, podnesene Komisiji do 30. travnja 2014. i, i dalje se primjenjuju članci 22. do 24. Direktive 2000/29/EZ.
Članak 46.
Izmjena Direktive 98/56/EZ
Direktiva 98/56/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 17., stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Komisiji pomaže Stalni odbor za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje osnovan na temelju članka 58. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (25). Navedeni Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (26).
(25) Uredba (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (SL L 31, 1.2.2002., str. 1.)." 						
(26) Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).”" 						
2.
U članku 18., stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Komisiji pomaže Stalni odbor za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje osnovan na temelju članka 58. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002. Navedeni Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.”
Članak 47.
Izmjena Direktive 2000/29/EZ
Direktiva 2000/29/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 13.c stavak 5. briše se.
2.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 15.a
Države članice omogućuju da svi koji primijete prisutnost štetnog organizma navedenog u Prilogu I. ili Prilogu II. ili štetni organizam obuhvaćen mjerom u skladu s člankom 16. stavkom 2. ili člankom 16. stavkom 3., ili imaju razlog za sumnju da ja takav organizam prisutan, u pisanom obliku obavješćuju nadležno tijelo u roku od deset kalendarskih dana te, ako to zahtijeva nadležno tijelo, dostavljaju informacije koje imaju o njegovoj prisutnosti.”
3.
Brišu se članci 22. do 26.
Članak 48.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 178/2002
U članku 58. Uredbe (EZ) br. 178/2002 stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Komisiji pomaže Stalni odbor za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje, dalje u tekstu „Odbor”. Navedeni Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (27). Odbor je organiziran u odjele za rješavanje svih mjerodavnih pitanja.
U pravu Unije sva pozivanja na Stalni odbor za prehrambeni lanac i zdravlje životinja smatraju se pozivanjima na Odbor prvog podstavka.
Članak 49.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 882/2004
Članak 66. Uredbe (EZ) br. 882/2004 briše se.
Članak 50.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 396/2005
Poglavlje VII. Uredbe (EZ) br. 396/2005 briše se.
Članak 51.
Izmjena Direktive 2008/90/EZ
U članku 19. Direktive br. 2008/90/EZ stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Komisiji pomaže Stalni odbor za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje osnovan na temelju članka 58. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (28). Navedeni Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (29).
Članak 52.
Izmjena Direktive 2009/128/EZ
Članak 22. Direktive 2009/128/EZ briše se.
Članak 53.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 1107/2009
Članak 76. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 briše se.
Članak 54.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 30. lipnja 2014.
Međutim, članak 18. stavak 1. točka (d) i članak 47. točka 2. primjenjuju se od 1. siječnja 2017.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. svibnja 2014.