РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 375/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Солидарността е основна ценност на Съюза и съществува потенциал за по-нататъшното разработване на способи за изразяване на солидарността на гражданите на Съюза с хората в трети държави, уязвими по отношение на предизвикани от човека кризи или природни бедствия или засегнати от такива. В допълнение към това, Съюзът като цяло е най-големият донор на хуманитарна помощ, която представлява почти 50 % от хуманитарната помощ в световен мащаб.
(2)
Доброволчеството е конкретен и ясен израз на солидарност, който дава на хората възможност да посветят своите знания, умения и време в услуга на други човешки същества, без да са водени предимно от паричен интерес.
(3)
Съществува необходимост от доразвиване на солидарността с жертвите на кризи и бедствия в трети държави, както и от повишаване на степента на осведоменост и видимостта на хуманитарната помощ и като цяло на доброволческата дейност сред гражданите на Съюза.
(4)
Концепцията на Съюза за хуманитарна помощ, в това число обща цел, принципи и добри практики, както и обща рамка за предоставяне на хуманитарната помощ от Съюза, е изложена в съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия, озаглавена „Европейският консенсус относно хуманитарната помощ“ (2). Европейският консенсус относно хуманитарната помощ подчертава твърдия ангажимент на Съюза, като се основава на подход, обоснован от конкретните нужди, да утвърждава и насърчава основните хуманитарни принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост. Действията на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) следва да се ръководят от Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(5)
Хуманитарната помощ от Съюза се предоставя в ситуации, в които могат да действат и други възможни инструменти, свързани със сътрудничеството за развитие, управлението на кризи и гражданската защита. При действието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да се търси съгласуваност и взаимно допълване и да се избягва припокриване със съответните политики и инструменти на Съюза, по-специално с политиката на Съюза за хуманитарна помощ, политиката на сътрудничество за развитие и с Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Координационния център за реагиране при извънредни ситуации, създаден със същото решение, както и с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и делегациите на ЕС, за да се координира реакцията на Съюза при хуманитарни кризи в трети държави
(6)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да допринася за усилията за укрепване на капацитета на Съюза за осигуряване на свързаната с конкретните потребности хуманитарна помощ, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или засегнати от бедствия общности в трети държави. Освен това е важно да се насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и други партньори в областта на хуманитаризма и местните и регионални участници. Това сътрудничество следва да се осъществява в съответствие с действията, предприемани от Организацията на обединените нации, за да се оказва подкрепа на централната координираща роля на Службата на ООН за координация по хуманитарните въпроси (OCHA) като цяло.
(7)
Броят, мащабът и сложността на хуманитарните кризи по света, както природни, така и предизвикани от човека, и свързаните с тях усложнения се увеличиха значително през годините и тази тенденция вероятно ще продължи да води до растяща необходимост от незабавна, ефективна, резултатна и съгласувана реакция от страна на хуманитарните организации, както и от подкрепа от тяхна страна за местните общности в трети държави, за да се намали тяхната уязвимост и да се засили устойчивостта им при бедствия.
(8)
Доброволците могат да допринасят за засилването на капацитета на Съюза за предоставяне на свързана с конкретните потребности и основаваща се на принципи хуманитарна помощ и да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност, когато са подбрани, обучени и подготвени за изпращане на терен по подходящ начин, така че да се гарантира, че притежават необходимите умения и компетентност да помагат по най-ефективен начин на нуждаещите се, при условие че те могат да разчитат на достатъчна подкрепа и надзор на място.
(9)
В Европа и по света съществуват доброволчески схеми, съсредоточени върху изпращането на доброволци в трети държави. Това често са национални схеми, насочени основно или изцяло към проекти за развитие. Затова инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да носи добавена стойност, като предоставя на доброволците възможности за съвместен принос към операции за хуманитарна помощ, укрепвайки по този начин активното европейско гражданско участие. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може също така да носи добавена стойност, като насърчава транснационалното сътрудничество между организациите, участващи в осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като по този начин подобрява международните отношения, представя положителен образ на Съюза по света и насърчава интереса към общоевропейски хуманитарни проекти.
(10)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да бъде ефективна по отношение на разходите, следва да допълва съществуващите национални и международни доброволчески схеми, без да ги дублира, и следва да бъде съсредоточена върху решаването на проблемите на конкретни потребности и липси в хуманитарната сфера.
(11)
Както се подчертава в съобщението на Комисията от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Доброволческата дейност като израз на солидарността на гражданите на ЕС: първи размисли за Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ“ в доброволческата дейност в областта на хуманитарната помощ понастоящем съществуват слабости, които могат да бъдат отстранени с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, ако доброволците с подходящите профили бъдат изпратени на подходящите места в подходящия момент. Това може да се постигне по-специално чрез осигуряването на европейски стандарти и процедури за намирането и подбора на хуманитарни доброволци, съвместно определени показатели за обучението и подготовката на хуманитарните доброволци за изпращане на терен, база данни на потенциалните доброволци, които се набелязват въз основа на нуждите на място, както и възможности за доброволците да допринесат при хуманитарни операции не само чрез работа на терен, но и чрез административна подкрепа и доброволчески дейности, осъществявани по интернет.
(12)
Подходящото обучение, а също така и сигурността и безопасността на доброволците следва да продължат да бъдат от първостепенна важност и да подлежат на редовен обмен на информация, включително с държавите членки. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не следва да бъдат изпращани за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
(13)
Съюзът провежда операциите си за хуманитарна помощ в партньорство с организации, които ги осъществяват, и въз основа на конкретни потребности. Тези организации следва да играят значителна роля в осъществяването на дейността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за да се гарантират ангажираност и отговорност от страна на участниците в процеса на място и да се постигнат максимални резултати по отношение на действията по инициативата. Съюзът следва да възложи на тези организации по-специално намирането, подбора, подготовката, изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и наблюдението по време на мисията и след нея в съответствие с определените от Комисията стандарти и процедури. Когато е уместно, Комисията следва да може да използва успешно обучени и подготвени доброволци за изпращане на терен в своите местни бюра за оказване на подкрепа.
(14)
Съобщението на Комисията от 25 октомври 2011 г., озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011-2014 г. за корпоративната социална отговорност“ посочва, че частните предприятия могат да играят важна роля и да допринесат за хуманитарните операции на Съюза по-специално чрез доброволческата дейност от страна на техни служители.
(15)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да помага на европейците от всички възрасти да демонстрират активно европейско гражданско участие. Инициативата следва да допринася за популяризирането на доброволческата дейност в целия Съюз и за личностното развитие и междукултурната осведоменост на участващите доброволци, като по този начин подобрява техните компетентности и пригодността им за заетост в световната икономика.
(16)
Принципите на Съюза за предоставяне на равни възможности и недопускане на дискриминация предполагат, че гражданите на Съюза и дългосрочно пребиваващите в Съюза лица от всички възрасти и поприща следва да могат да се ангажират с активно гражданско участие. Предвид конкретните предизвикателства във връзка с предоставянето на хуманитарна помощ, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да са на възраст над 18 години и могат да представляват широк спектър от профили и поколения, включително експерти и квалифицирани пенсионери.
(17)
Ясният правен статут е изключително важно предварително условие за изпращането на доброволци в държави извън територията на Съюза. Конкретните условия за изпращането на доброволците на терен следва да са договорно установени, в това число стандартите за защита и безопасност на доброволците, отговорностите на изпращащите и приемащите организации, застрахователното покритие, покриването на дневните разходи, настаняването и други съответни разходи. Изпращането на доброволците в трети държави следва да бъде предмет на подходящи разпоредби за безопасност и сигурност.
(18)
Препоръките, съдържащи се в политическата програма за доброволчеството в Европа, и работата на европейски и международни доброволчески организации и програмата на ООН за доброволци следва, когато е уместно, да бъдат отчитани при действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(19)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да подкрепя основани на конкретни потребности действия, насочени към засилване на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ в трети държави с цел да се засили готовността на местно равнище и реакциите при хуманитарни кризи и да се гарантира ефективното и устойчиво въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място чрез управление на риска от бедствия, готовност и реагиране, наставничество, обучение за управление на доброволческата дейност и други съответни области.
(20)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва, когато е уместно, да има за цел да допринася за засилване на равенството между половете в политиката за хуманитарна помощ на Съюза, като насърчава подходящи хуманитарни реакции в отговор на специфични нужди на жените и мъжете от всички възрасти. Специално внимание следва да се отделя на сътрудничеството с женски организации и мрежи с цел да се насърчава участието и ръководната роля на жените в хуманитарната помощ и да се използват техните способности и експертни знания за подпомагане на възстановяването, укрепването на мира, намаляването на риска от бедствия и изграждането на устойчивост на засегнатите общности.
(21)
С настоящия регламент се определя за целия финансов период финансов пакет, който в рамките на годишната бюджетна процедура представлява основната референтна сума за Европейския парламент и за Съвета по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(22)
Отпускането на финансова помощ следва да се осъществява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). Заради специфичния характер на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е уместно да се предвиди възможността за предоставяне на финансова помощ на физически лица и на юридически лица, които са частноправни или публичноправни субекти. Важно е също така да се гарантира спазването на разпоредбите на този регламент, по-специално по отношение на заложените в него принципи за икономичност, ефикасност и ефективност.
(23)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да представлява ръководен принцип за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като същевременно се гарантира най-доброто използване на финансовите средства.
(24)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават посредством пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в това число чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства, и в случаите, когато е необходимо - санкции. Следва да бъдат предприети подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (6), Регламент (Евратом, EО) № 2185/96 на Съвета (7) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(25)
Участието на трети държави, по-специално присъединяващи се държави, държави кандидатки, потенциални кандидатки, държави - партньори по линия на европейската политика за съседство и държави от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), следва да е възможно въз основа на споразумения за сътрудничество.
(26)
Участващите доброволци и организациите, изпълняващи действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, следва да също да се придържат и застъпват за зачитане на принципите, залегнали в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, с акцент върху защитата на „хуманитарното пространство“.
(27)
За да се предостави възможност за непрекъсната обратна връзка и подобрения и за да се повиши гъвкавостта и ефикасността на тяхното приемане, на Комисията следва да се делегират правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора по отношение на разпоредбите, свързани със стандартите за подбор, управление и изпращане на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изменянето на показателите за резултати и тематичните приоритети и допълнителното определяне на процентите за разпределение на финансовия пакет за прилагане на настоящия регламент. От особена важност е Комисията да провежда подходящи консултации в хода на подготвителната си дейност, в това число на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Процедурата по разглеждане следва да се използва за приемането на процедурите за подбора, управлението и изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, на механизма за сертифициране, програмата за обучение и годишната работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(29)
В настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(30)
Обработването на лични данни, което се извършва в рамките на настоящия регламент, не надхвърля необходимото и пропорционалното за целите на осигуряването на гладкото функциониране на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Всяко обработване на лични данни от страна на Комисията ще се осъществява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10). Всяко обработване на лични данни от страна на организациите, изпълняващи действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, които са законно установени в Съюза, ще се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, който на 23 ноември 2012 г. е представил становище (12).
(32)
Целесъобразно е периода на прилагане на настоящия регламент да се хармонизира с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Следователно настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Европейски доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) като рамка за съвместен принос от страна на европейски доброволци за подкрепа и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави.
В него се определят правилата и процедурите за функционирането на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и правилата за осигуряването на финансова помощ.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1)
подбор, обучение и изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подкрепа и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
2)
действия, с които се подпомага, популяризира и подготвя изпращането на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
3)
действия на територията на Съюза и извън нея, насочени към изграждането на капацитет за хуманитарна помощ в приемащите организации в трети държави.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„доброволец“ означава лице, което избира, свободно и без да е водено от паричен интерес, да участва в дейности, които са в полза на общността и в полза на обществото като цяло;
б)
„кандидат за доброволец“ означава лице, отговарящо на условията по член 11, параграф 3, което кандидатства за участие в дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
в)
„доброволец на ЕС за хуманитарна помощ“ означава кандидат за доброволец, който е бил избран, обучен в съответствие с конкретни стандарти, процедури и референтни критерии, и оценен като отговарящ на условията за допустимост и регистриран като лице, което е на разположение за изпращане за подпомагане и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави;
г)
„хуманитарна помощ“ означава дейности и операции в трети държави, чиято цел е да се осигури спешно подпомагане въз основа на нуждите, насочено към запазването на човешки живот, предотвратяването и облекчаването на човешко страдание и запазването на човешкото достойнство при предизвикани от човека кризи или природни бедствия. Понятието обхваща операции за подпомагане, помощ и защита при хуманитарни кризи или непосредствено след тях, подкрепящи мерки за осигуряване на достъп до нуждаещите се и за улесняване на свободното движение на помощи, както и действия, целящи подобряването на подготвеността за бедствия и намаляването на риска от тях и допринасящи за укрепване на устойчивостта и за увеличаване на капацитета за справяне с кризи и възстановяване след тях;
д)
„трета държава“ означава държава извън Съюза, в която се осъществяват дейностите и операциите за хуманитарна помощ, посочени в буква г).
Член 4
Цел
Целта на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е да се допринася за укрепване на капацитета на Съюза да предоставя хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности и предназначена да спасява живот, да предотвратява и облекчава човешко страдание и да поддържа човешкото достойнство, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или поразени от бедствия общности в трети държави, по-специално чрез готовност при бедствия, намаляване на риска от бедствия и чрез засилване на връзката между подпомагане, възстановяване и развитие. Тази цел се постига чрез добавената стойност на съвместния принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като по този начин се дава израз на ценностите на Съюза и на солидарността с хората в нужда и се насърчава видимо чувството за европейско гражданско участие.
Член 5
Общи принципи
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се осъществяват в съответствие с принципите на хуманитарната помощ - хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
2. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ отговарят на хуманитарните нужди на местните общности и изискванията на приемащите организации и имат за цел да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност.
3. Безопасността и сигурността на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са приоритет.
4. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ насърчава съвместни проекти и транснационални партньорства, основани на конкретни потребности между участващи доброволци от различни държави и организации, изпълняващи действия по тази инициатива, посочени в член 10.
Член 6
Съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза
1. При прилагането на настоящия регламент се осигурява съгласуваност и взаимно допълване с други инструменти и области на външната дейност на Съюза и с други свързани политики на Съюза, по-специално политиката за хуманитарната помощ, политиката за сътрудничество за развитие и Механизма за гражданска защита на Съюза, като се избягва дублиране и припокриване и като се приема, че хуманитарната помощ се урежда от принципите на хуманитарна помощ, посочени в член 5, параграф 1 от настоящия регламент. Особено внимание се обръща на гарантирането на гладък преход между предоставянето на помощ, възстановяването и развитието.
2. Комисията и държавите членки си сътрудничат за постигането на ефикасност и ефективност чрез гарантиране на последователност и съгласуваност между съответните национални доброволчески схеми и действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Тези действия се изграждат на основата на съответните добри практики и съществуващи програми и, когато това е уместно, използват установените европейски мрежи.
3. Съюзът насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и с други партньори в областта на хуманитаризма и със заинтересовани участници на местно и регионално равнище при осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Когато насърчават последователен международен отговор при хуманитарни кризи, действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ са в съответствие с действията, извършвани от Организацията на обединените нации, за да се подкрепи централната и всеобхватна координираща роля на OCHA.
Член 7
Оперативни цели
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ има следните оперативни цели:
а)
Принос за увеличаване и подобряване на капацитета на Съюза за предоставяне на хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени или подготвени за изпращане на терен с необходимите квалификации, и броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са изпълнили своите договори за изпращане на терен,
-
броя на лицата, до които достига предоставяната от Съюза хуманитарна помощ чрез инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, и достигнатите средни разходи на човек,
-
степента на удовлетвореност от изпратените на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и от изпращащите и приемащите организации по отношение на ефективния хуманитарен принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място.
б)
Подобряване на уменията, знанията и компетентностите на доброволците в областта на хуманитарната помощ и реда и условията за тяхното наемане.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на обучените кандидати за доброволци и доброволците, които са преминали успешно оценката след обучението,
-
броя на сертифицираните изпращащи организации, прилагащи стандартите и процедурите за управление на кандидати за доброволци и доброволци на ЕС за хуманитарна помощ,
-
степента на удовлетвореност на обучените и изпратените на терен доброволци, на изпращащите и приемащите организации по отношение на качеството на обучението, нивото на знания и компетентност на доброволците, изпълнението и адекватността на стандарти и процедури за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
в)
Изграждане на капацитета на приемащите организации и насърчаване на доброволчеството в трети държави.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя и вида на действията за изграждане на капацитет в трети държави,
-
числеността на персонала и доброволците от трети държави, участващи в действията за изграждане на капацитет,
-
степента на удовлетвореност на служителите на приемащите организации и на доброволците от трети държави, участващи в действия за засилване на капацитета, от качеството и ефективността на проведените действия.
г)
Комуникиране на принципите на хуманитарната помощ на Съюза, договорени в рамките на Европейският консенсус относно хуманитарната помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя, вида и разходите за информация, комуникация и действия за повишаване на осведомеността.
д)
Постигане на по-голяма последователност и съгласуваност на доброволческата дейност в държавите членки с цел подобряване на възможностите за гражданите на Съюза за участие в дейности и операции за хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на сертифицираните изпращащи организации,
-
броя и вида на дейностите за техническа помощ за изпращащите организации,
-
разпространението и възпроизвеждането на стандартите и процедурите за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ от страна на други доброволчески схеми.
2. Показателите, посочени в параграф 1, букви а)-д), се използват, по целесъобразност, за наблюдението, оценката и прегледа на резултатите. Те са примерни и могат да бъдат изменяни посредством делегирани актове в съответствие с член 24, за да се вземе под внимание опитът от измерването на напредъка.
ГЛАВА II
ДЕЙСТВИЯ ПО ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 8
Действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ преследва целите, посочени в членове 4 и 7, посредством следните видове действия:
-
разработване и поддържане на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
разработване и поддържане на механизъм за сертифициране за изпращащите и приемащите организации,
-
намиране и подбор на кандидати за доброволци,
-
създаване на програма за обучение и подкрепа на обучението и стажуването,
-
създаване, поддръжка и актуализиране на база данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарната помощ в трети държави,
-
изграждане на капацитета на приемащите организации,
-
създаване и управление на Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
-
комуникация и повишаване на осведомеността,
-
помощна дейност, способстваща за отчетността, прозрачността и ефективността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 9
Стандарти и процедури по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на съществуващите съответни практики Комисията установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави:
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 за определяне на стандарти относно:
-
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти,
-
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация при установяването и процеса на подбор,
-
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава,
-
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации,
-
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за определяне:
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани при идентификацията, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително за стаж, когато е уместно,
-
разпоредби за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен,
-
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволци, включително осигуряването на дневни разходи, жилищно настаняване, пътуване и други съответни разходи,
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантира задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат аварийна евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи,
-
процедури за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 10
Механизъм за сертифициране на изпращащите и приемащите организации
1. Комисията разработва посредством актове за изпълнение механизъм за сертифициране с участието, ако е целесъобразно, на партньорите в областта на хуманитарната помощ, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Комисията установява процедура, свързана с функционирането на механизмите за сертифициране, като се основава на съответните съществуващи механизми и процедури за сертифициране, чрез актове за изпълнение.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
2. При изготвянето на механизма за сертифициране Комисията търси взаимодействия с инструментите за партньорство на Комисията в областта на хуманитарната помощ и съществуващите хуманитарни стандарти с цел административно опростяване. Този сертифициращ механизъм е приобщаващ и не дискриминира нито една организация, която отговаря на условията.
3. Изпращащите организации отговарят на условията за допустимост за сертифициране, ако:
а)
се придържат към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, които са създадени в съответствие със законодателството на държава членка и чието седалище се намира на територията на Съюза;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на държава членка;
iii)
неправителствените организации с нестопанска цел, установени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
iv)
публичноправните органи с граждански характер, създадени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
v)
международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец.
4. Организациите в трети държави отговарят на условията за допустимост за приемащи организации,ако:
а)
се придържат се към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, осъществяващи дейност или установени в трета държава съгласно действащото в тази държава законодателство;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на трета държава;
iii)
международни агенции и организации.
5. Без да се засягат изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, изпращащите и приемащите организации могат да осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съвместно с частни организации със стопанска цел.
6. Въз основа на предварителна оценка на потребностите, изпращащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат да се възползват от техническа помощ, с която се цели засилване на техния капацитет за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и гарантиране съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9.
Приемащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат също така да се възползват от помощта, посочена в първа алинея, в рамките на действията, посочени в член 15.
7. Комисията своевременно публикува списъка със сертифицираните изпращащи и приемащи организации след сертифицирането.
Член 11
Идентификация и подбор на кандидати за доброволци
1. Въз основа на предварителна оценка на нуждите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации, или от други съответни участници в процеса, сертифицираните изпращащи организации идентифицират и подбират кандидати за доброволци, които да бъдат обучени.
2. Идентифицирането и подборът на кандидатите за доброволци се извършва в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9 при зачитане на принципите за недопускане на дискриминация и за предоставяне на равни възможности.
3. Следните категории лица, които са най-малко на възраст 18 години, могат да кандидатстват за доброволци:
а)
граждани на Съюза;
б)
граждани на трети държави, дългосрочно пребиваващи в държава членка; и
в)
граждани на държавите, посочени в член 23, параграф 1, при условията, посочени в същия член.
Член 12
Програма за обучение и подпомагане на обучение и стажове
1. Комисията създава програма за обучение, с която кандидатите за доброволци да бъдат подготвени за изпращане с цел подпомагане и допълване на хуманитарната помощ, която се основава на съществуващи програми и процедури, при участието, по целесъобразност, на специализирани институции.
2. Кандидатите за доброволци, открити и подбрани в съответствие с член 11, отговарят на условията за допустимост за участие в провежданата от квалифицирани организации програма за обучение. Конкретният обхват и съдържанието на обучението, което всеки кандидат за доброволец трябва да премине, се определят от съответната сертифицирана изпращаща организация, при провеждане на консултация с приемащата организация, въз основа на потребностите, като се взема предвид предишният опит на кандидата за доброволец и предвижданото изпращане на терен.
3. Като част от своето обучение, и по-специално от своята подготовка за изпращане на терен от кандидатите за доброволци може да се изисква да вземат участие в стажове в сертифицирани изпращащи организации, по възможност в държава, различна от държавата им на произход.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, кандидатите за доброволци, които не са преминали стаж, могат да получат, когато това е целесъобразно, допълнителна подготовка преди изпращането на терен, която да бъде специално изготвена с оглед потребностите и конкретните обстоятелства на изпращането на терен. Подготовката и стажовете са в съответствие със стандартите и процедурите за подготовка, посочени в член 9.
5. Програмата за обучение включва оценка на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане в операции за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави и за отговаряне на местните потребности. Оценката се извършва в сътрудничество с изпращащите организации.
6. Комисията приема условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
База данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Кандидатите за доброволци, които успешно са преминали оценката, посочена в член 12, параграф 5, се считат за доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и се допускат до изпращане на терен. Те са включени като такива в базата данни на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Комисията създава, поддържа и актуализира базата данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително по отношение на наличността и допустимостта на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и за изпращане на място) и урежда достъпа до нея и нейното използване. Обработката на личните данни, събирани в тази база данни и за целите на базата данни, се извършва, когато е необходимо, в съответствие с Директива 95/46/ЕО и на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 14
Изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави
1. Регистрираните в базата данни доброволци на ЕС за хуманитарна помощ могат да бъдат изпращани, за да подпомагат и допълват хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г):
а)
от сертифицирани изпращащи организации в приемащи организации в трети държави; или
б)
когато това е целесъобразно, от Комисията в местните ѝ бюра за хуманитарна помощ.
2. Изпращането на терен отговаря на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
3. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква а), сертифицираните изпращащи организации осигуряват съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не се изпращат на терен за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
4. Сертифицираните изпращащи организации информират съответните национални органи на държавите членки и другите участващи държави в съответствие с член 23, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ съгласно стандартите и процедурите, посочени в член 9.
5. Конкретните условия за изпращане на терен и ролята на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се определят при провеждане на консултация с приемащите организации, в договор между изпращащите организации и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като там са включени техните права и задължения, продължителността и местоположението на операцията, както и задачите на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
6. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква б), Комисията подписва с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ „договор за изпращане на доброволец“, в който се определят конкретният ред и условия за изпращане. С договорите за изпращане на доброволци на последните не се предоставят права и не се възлагат задължения, произтичащи от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (14).
7. Всеки доброволец на ЕС за хуманитарна помощ има определен ръководител от приемащата организация, който да упражнява надзор и да подпомага доброволеца по време на изпращането му на място.
Член 15
Изграждане на капацитет за хуманитарна помощ на приемащите организации
Въз основа на предварителна оценка на потребностите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации или други съответни участници в процеса, Комисията подкрепя действия, насочени към укрепването на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ, за да се засили готовността на местна почва и капацитета за реагиране на хуманитарни кризи и за да се гарантира ефективно и дългосрочно въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място, в това число:
а)
управление на риска при бедствия, готовност и реагиране, обучения за управление на доброволци и други свързани области за персонала и доброволците от приемащите организации;
б)
обмен на най-добри практики, техническа помощ, туининг програми и обмен на персонал и доброволци, създаване на мрежи, както и други свързани действия.
Член 16
Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
1. Комисията създава и управлява Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, която се състои от:
а)
кандидати за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които участват или са участвали в инициативата;
б)
изпращащи и приемащи организации;
в)
представители на държавите членки и на Европейския парламент.
2. По-специално, мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“:
а)
улеснява взаимодействието и служи за платформа за обмен на знания, консултации и разпространение на информация, за обмен на най-добри практики, както и за целите на необходимата оценка, посочена в член 21, параграф 3;
б)
улеснява изграждането на партньорства и разработването на съвместни проекти за изпращане на терен и дейности за изграждане на капацитет, ангажиращи изпращащи организации в Съюза, както и приемащи организации от трети държави;
в)
осигурява база, на която да се основават действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ с оглед гарантиране на непрестанно подобряване и ефективен мониторинг и оценка;
г)
осигурява възможности за онлайн доброволчески проекти, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 17
Комуникация и повишаване на осведомеността
1. Комисията подкрепя действия за информиране на обществеността, комуникация и повишаване на осведомеността, за да се популяризира видима инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и да се насърчи доброволчеството в областта на хуманитарната помощ в Съюза и неговите държави членки, както и в третите държави, получаващи подкрепа от действията по тази инициатива.
2. Комисията изработва план за комуникация във връзка с целите, действията и видимите резултати на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, в който се определят комуникационните и информационните дейности, насочени към обществеността, и по-конкретно към бъдещи потенциални кандидати за доброволци и бенефициерите на действията по посочената инициатива. Този план за комуникация се прилага от Комисията и от бенефициерите, по-специално изпращащите и приемащите организации, както и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
ГЛАВА III
ПЛАНИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 18
Допустими действия
1. Действията, посочени в член 8, отговарят на условията за получаване на финансова помощ, в това число мерките, необходими за тяхното осъществяване, както и мерки за засилване на координацията между инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и други съответни схеми на национално и международно равнище, основаващи се на съществуващите добри практики.
2. С финансовата помощ, посочена в параграф 1, могат да се покриват също така разходи, свързани с подготвителни дейности и дейности за наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими с оглед на управлението на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и постигането на нейните цели.
3. Разходите, посочени в параграф 2, могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни действия, както е посочено в член 17, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, разходи за мрежи на информационните технологии, съсредоточени в обработването и обмена на информация (включително тяхното свързване със съществуващи или бъдещи системи за насърчаване на междусекторния обмен на данни и съответното оборудване), както и всякакви други разходи на Комисията за техническа и административна помощ.
Член 19
Бенефициери на финансова помощ
Финансова помощ съгласно настоящия регламент може да се предоставя на физически и юридически лица, независимо дали те са частноправни или публичноправни субекти, които тогава се считат за бенефициери на финансова помощ по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 20
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагането на настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 147 936 000 EUR по текущи цени. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка. При необходимост за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити за плащания в бюджета след 2020 г., за да бъде възможно управлението на плащанията за действия, които все още не са приключили до 31 декември 2020 г.
2. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно оперативните цели, тематичните приоритети и процентите, определени в приложението.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24, за да изменя приоритетите и да адаптира всяка една от стойностите в приложението с над 10 до 20 процентни пункта. Подобно адаптиране може да се извърши единствено след резултатите от преглед от страна на Комисията на тематичните приоритети и процентите, посочени в приложението, във връзка с резултата от междинната оценка, посочена в член 27, параграф 4, буква б), в който случай делегираните актове се приемат до 30 юни 2018 г.
4. Когато императивни причини за спешност налагат необходимост от промяна на наличните бюджетни средства за помощ за операции за реагиране при неотложни ситуации, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за преработка на посочените в приложението стойности с над 10 и не повече от 20 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 25 процедура.
Член 21
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящия регламент може да се отпуска във всяка една от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. С оглед на прилагането на настоящия регламент Комисията приема годишна работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Годишната работна програма определя набелязаните цели, очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на свързаните с това разходи. В работната програма се съдържа и описание на действията, които ще се финансират, указание за размера на средствата, определени за всяко действие, при отчитане по целесъобразност на оценените нужди, и примерен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства годишната работна програма съдържа приоритетите, основните критерии за оценка и максималния процент на съфинансиране. Годишната програма определя също така участието на трети държави съгласно условията, посочени в член 23.
Член 22
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, с които се гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности посредством ефективни проверки и, при установяването на нередности, посредством възстановяването на неправомерно изплатени суми и, когато е уместно, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
3. На Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се разрешава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 с цел да установи дали е била осъществена измама, корупция или някаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят пълномощия за извършване на такива одити, проверки и инспекции на място, при надлежно спазване на всички съответни процесуални гаранции.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДРУГИ ДЪРЖАВИ
Член 23
Сътрудничество с други държави
1. В инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ могат да участват:
а)
граждани и изпращащи организации от държави в процес на присъединяване, държави кандидатки и потенциални кандидатки и държави - партньори по линия на европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общия ред и условия за участие на тези държави в програмите на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или в подобни договорености;
б)
граждани и изпращащи организации от държави, членуващи в Европейската асоциация за свободна търговия, които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
граждани и изпращащи организации от други европейски държави, при условие че с тези държави са сключени двустранни споразумения;
2. Участващите доброволци и организации, които осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, спазват също така общите принципи, очертани в член 4.
3. Сътрудничеството с участващите държави, посочени в параграф 1,се основава, когато е целесъобразно, на предоставянето от страна на участващите държави на допълнителни финансови средства, които следва да се предоставят в съответствие с процедури, които ще се договорят с тези държави.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 24
Делегиране
1. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 25 април 2014 г.
3. Делегираните правомощия, посочени в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, могат да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след приемането на делегиран акт Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2, член 9, параграф 2, и член 20, параграф 3, влиза в сила само ако, в срок от два месеца от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за него, нито Европейският парламент, нито Съветът не е представил възражение, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура по спешност
1. При извънредни и надлежно обосновани обстоятелства делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (15). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА
Член 27
Наблюдение и оценка
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за които се получава финансова помощ, са обект на редовно наблюдение с цел да се следи тяхното осъществяване, както и на редовна независима външна оценка, за да се оцени тяхната резултатност, ефективност и въздействието от тях спрямо целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Наблюдението и оценката включват докладите, посочени в параграф 4, както и други дейности във връзка с конкретни аспекти от настоящия регламент, които могат да започнат по всяко време в хода на прилагането му.
2. Изпращащите организации, които изпращат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ извън територията на Съюза, отговарят за наблюдението на тяхната дейност и редовно представят на Комисията доклади във връзка с наблюдението, като защитават всички права на отделните доброволци по отношение на защитата на личните данни.
3. При оценките се използват съществуващите стандарти за оценяване, в това число тези, които са разработени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие и Комитета за подпомагане на развитието, с цел измерване на въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ върху хуманитарната помощ в дългосрочен план. Във фазата на оценка Комисията осигурява редовното допитване до всички съответни заинтересовани страни, в това число доброволци, изпращащи и приемащи организации, местното население и общности, на които се оказва помощ, хуманитарни организации и работещите на място. Резултатите от оценката се вземат предвид при проектирането на програмите и разпределението на средствата.
4. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:
а)
годишни доклади, в които се разглежда напредъкът, постигнат при прилагането на настоящия регламент, в това число резултатите и, в рамките на възможното, основните резултати;
б)
междинен доклад за оценка във връзка с постигнатите резултати и качествените и количествените аспекти на прилагането на настоящия регламент, включително относно въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ в областта на хуманитаризма и съотношението между разходи и ефикасност на програмата, през първите три години от неговото прилагане не по-късно от 31 декември 2017 г.;
в)
съобщение относно продължаващото прилагане на настоящия регламент, основаващо се на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от настоящия параграф, не по-късно от 31 декември 2018 г.;
г)
доклад за последваща оценка за седемгодишния финансов период на прилагане не по-късно от 31 декември 2021 г.
5. Комисията преразглежда мерките, установени в настоящия регламент, до 1 септември 2019 г. и когато това е целесъобразно след приключването на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от параграф 4 от настоящия член, придружава прегледа със законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
6. Комисията също така редовно информира ЕСВД за дейностите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съгласно съответните работни ангажименти.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
UREDBA (EU) br. 375/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 3. travnja 2014.
o osnivanju Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć (inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 214. stavak 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Solidarnost je temeljna vrijednost Unije te postoji potencijal za daljnji razvoj načina izražavanja solidarnosti građana Unije s ljudima iz trećih zemalja koji su izloženi ili pogođeni nesrećama prouzročenim ljudskim djelovanjem ili prirodnim katastrofama. Osim toga, Unija kao cjelina najveći je svjetski donator humanitarne pomoći, osiguravajući gotovo 50 % svjetske humanitarne pomoći.
(2)
Volontiranje je konkretan i vidljiv izraz solidarnosti kojim pojedinci stavljaju svoje znanje, vještine i vrijeme na raspolaganje drugim ljudima bez financijske motivacije.
(3)
Postoji potreba za daljnjim razvojem solidarnosti sa žrtvama kriza i katastrofa u trećim zemljama kao i podizanja razine svijesti o humanitarnoj pomoći i volontiranju općenito te njihove vidljivosti među građanima Unije.
(4)
Vizija Unije za humanitarni rad, uključujući zajednički cilj, načela i dobre prakse te zajednički okvir za dostavu humanitarne pomoći Unije, nalazi se u Zajedničkoj izjavi Vijeća i sastanka predstavnika vlada država članica s Vijećem, Europskim parlamentom i Europskom komisijom naslovljenoj „Europski konsenzus o humanitarnoj pomoći” (2). U Europskom konsenzusu o humanitarnoj pomoći naglašava se čvrsta obveza Unije prema pristupu utemeljenom na potrebama kao i prema potvrđivanju i promicanju temeljnih humanitarnih načela humanosti, neutralnosti, nepristranosti i neovisnosti. Djelovanja Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć („inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a”) trebala bi biti vođena Europskim konsenzusom o humanitarnoj pomoći.
(5)
Humanitarna pomoć Unije isporučuje se u situacijama kada mogu djelovati i drugi instrumenti povezani s razvojnom suradnjom, upravljanjem krizom i civilnom zaštitom. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi djelovati na dosljedan i komplementaran način i izbjegavati preklapanja s odgovarajućim politikama i instrumentima Unije, posebno s politikom humanitarne pomoći Unije, politikom razvojne suradnje i Mehanizmom Europske unije za civilnu zaštitu uspostavljenim odlukom br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3), Koordinacijskim centrom za hitne odgovore, osnovanim tom Odlukom i s Europskom službom za vanjsko djelovanje (ESVD) i delegacijama EU-a, radi koordinacije Unijinog odgovora na humanitarne krize u trećim zemljama.
(6)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi doprinijeti naporima u jačanju kapaciteta Unije za pružanje humanitarne pomoći utemeljene na potrebama i jačanju kapaciteta i otpornosti zajednica u trećim zemljama koje su izložene ili pogođene katastrofama. Osim toga važno je poticati suradnju s odgovarajućim međunarodnim organizacijama i ostalim humanitarnim partnerima te lokalnim i regionalnim akterima. Ta bi se suradnja trebala odvijati u skladu s djelovanjima koje poduzimaju Ujedinjeni narodi kako bi se dala podrška središnjoj i općoj koordinacijskoj ulozi Ureda Ujedinjenih naroda za koordinaciju humanitarnih poslova (UN-OCHA).
(7)
Broj, opseg i složenost humanitarnih kriza u svijetu, kako prirodnih katastrofa tako i nesreća prouzrokovanih ljudskim djelovanjem, značajno su porasli tijekom godina, a taj će se trend vjerojatno nastaviti, što je dovelo do toga da se od sudionika u humanitarnim akcijama zahtijeva da odmah odgovore na djelotvoran, učinkovit i dosljedan način te da podupru lokalne zajednice u trećim zemljama kako bi one postale manje izložene i ojačale svoju otpornost na katastrofe.
(8)
Volonteri mogu doprinijeti jačanju kapaciteta Unije za pružanje humanitarne pomoći koja se temelji na potrebama i načelima i doprinijeti jačanju djelotvornosti humanitarnog sektora ako su prikladno odabrani, obučeni i pripremljeni za upućivanje tako da posjeduju potrebne vještine i da su kompetentni za najučinkovitije pružanje pomoći ljudima u nevolji, pod uvjetom da mogu računati s dostatnom potporom ili nadzorom na licu mjesta.
(9)
U Europi i svijetu postoje sustavi volontiranja usmjereni na upućivanje u treće zemlje. Često se radi o nacionalnim sustavima koji se uglavnom ili isključivo usmjeravaju na razvojne projekte. Stoga bi inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala stvarati dodanu vrijednost tako što će omogućavati prilike za volontere da zajedno doprinose akcijama pružanja humanitarne pomoći, jačajući na taj način aktivno europsko građanstvo. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a također može dati dodanu vrijednost poticanjem transnacionalne suradnje organizacija koje sudjeluju u provedbi djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, čime se poboljšavaju međunarodni odnosi, odražava pozitivna slika Unije u svijetu i jača interes za paneuropske humanitarne projekte.
(10)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi biti isplativa, dopunjavati postojeće nacionalne i međunarodne volonterske sustave bez preklapanja, te biti usmjerena na rješavanje konkretnih potreba i nedostataka na humanitarnom planu.
(11)
Kako je naglašeno u Komunikaciji Komisije od 23. studenoga 2010. naslovljenoj „Kako izraziti solidarnost građana EU-a putem volontiranja: prva razmišljanja o Europskom volonterskom tijelu za humanitarnu pomoć”, na sadašnjoj sceni humanitarnog volontiranja postoje praznine koje inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a može popuniti volonterima odgovarajućeg profila, koji će se upućivati na pravo mjesto u pravo vrijeme. To se prvenstveno može postići primjenom europskih standarda i postupaka za identifikaciju i odabir humanitarnih volontera, zajednički dogovorenih standarda za obuku i pripremu humanitarnih volontera za upućivanje na teren, bazom potencijalnih volontera koji se odabiru prema potrebama na terenu te prilikama za volontere da doprinesu humanitarnim operacijama ne samo upućivanjem na teren, nego i radom u uredu i volonterskim aktivnostima putem interneta.
(12)
Odgovarajuća obuka te sigurnost i zaštita volontera trebali bi i dalje biti od najveće važnosti i podlijegati redovitim razmjenama informacija, uključujući s državama članicama. Volontere za humanitarnu pomoć EU-a ne bi se trebalo upućivati u operacije koje se provode u okolnostima međunarodnih i unutarnjih oružanih sukoba.
(13)
Unija vrši svoje operacije pružanja humanitarne pomoći na temelju potreba i u partnerstvu s provedbenim organizacijama. Te bi organizacije trebale imati važnu ulogu u provedbi inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a da bi se osiguralo vlasništvo sudionika na terenu i povećalo preuzimanje akcija iz te inicijative. Unija bi takvim organizacijama prije svega trebala povjeriti utvrđivanje, odabir, pripremu i upućivanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a te njihovo praćenje tijekom i poslije misija, u skladu sa standardima i postupcima koje uspostavlja Komisija. Komisija bi trebala po potrebi biti u stanju odabrati uspješno obučene i pripremljene volontere za upućivanje po svojim uredima na terenu za poslove podrške.
(14)
Komunikacija Komisije od 25. listopada 2011. pod nazivom „Obnovljena strategija EU-a za društvenu odgovornost poduzeća za razdoblje 2011.-2014.” navodi kako privatna poduzeća mogu imati važnu ulogu i doprinijeti humanitarnim operacijama Unije, prije svega volontiranjem zaposlenika.
(15)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi pomoći Europljanima svih uzrasta da pokažu aktivnost europskog građanstva. Inicijativa bi stoga trebala doprinijeti promicanju volontiranja širom Unije i osobnom razvoju i međukulturnoj svijesti sudjelujućih volontera, čime se poboljšavaju njihove kompetencije i mogućnosti zapošljavanja u svjetskom gospodarstvu.
(16)
Unijina načela jednakih mogućnosti i zabrana diskriminacije ukazuju na to da bi građani Unije i oni s dugotrajnim boravištem u Uniji, bez obzira na svoju struku i dob, trebali moći sudjelovati u aktivnom građanstvu. Uzimajući u obzir posebne izazove u humanitarnom kontekstu, sudionici inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebali bi biti minimalne starosti 18 godina i mogli predstavljati širok raspon profila i generacija, uključujući stručnjake i umirovljene stručnjake.
(17)
Jasan pravni status ključan je preduvjet koji moraju ispunjavati volonteri za sudjelovanje u zemljama izvan Unije. Uvjete upućivanja volontera trebalo bi definirati ugovorima, uključujući standarde za zaštitu i sigurnost volontera, odgovornosti organizacija pošiljateljica i primateljica, pokrivanje osiguranja, dnevnica, smještaja i drugih odgovarajućih troškova. Upućivanje volontera u treće zemlje trebalo bi podlijegati sigurnosnim i zaštitnim mjerama.
(18)
Preporuke iz Plana politike volontiranja u Europi i rad europskih i međunarodnih volonterskih organizacija te volonterski program Ujedinjenih naroda trebali bi se po potrebi uzimati u obzir u djelovanjima u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
(19)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi podupirati djelovanja utemeljena na potrebama usmjerena jačanju kapaciteta organizacija primateljica za humanitarnu pomoć u trećim zemljama kako bi se ojačala lokalna pripravnost i odgovor na humanitarne krize te kako bi se osigurao učinkovit i održiv učinak rada koji obavljaju volonteri za humanitarnu pomoć EU-a na terenu upravljanjem rizicima od katastrofa, pripravnošću i odgovorom, podučavanjem, obukom za upravljanje volonterima i ostalim važnim područjima.
(20)
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a trebala bi po potrebi imati cilj jačanja rodne perspektive u politici humanitarne pomoći Unije, promicanju odgovarajućih humanitarnih odgovora na posebne potrebe žena i muškaraca svih dobi. Posebna bi se pozornost trebala posvetiti suradnji sa ženskim grupama i mrežama kako bi se promicalo sudjelovanje i vodstvo žena u humanitarnoj pomoći te iskoristile njihove sposobnosti i stručnost za doprinos obnovi, izgradnji mira, smanjenju rizika od katastrofa te izgradnji otpornosti pogođenih zajednica.
(21)
Ova Uredba utvrđuje financijsku omotnicu za cijelo trajanje financijskog razdoblja, koja za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka predstavlja glavni referentni iznos u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju (4).
(22)
Dodjela financijske pomoći trebala bi se provoditi u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Zbog posebne prirode akcija iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, prikladno je da se financijska sredstva mogu dodjeljivati fizičkim i pravnim osobama javnog ili privatnog prava. Važno je osigurati poštovanje propisa iz te Uredbe, osobito u pogledu njezinih načela ekonomičnosti, djelotvornosti i učinkovitosti.
(23)
Poboljšanje provedbe i kvalitete potrošnje trebalo bi biti vodeće načelo za ostvarenje ciljeva inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a te istodobno osiguravati optimalno korištenje financijskih sredstava.
(24)
Financijski interesi Unije trebali bi se štititi proporcionalnim mjerama tijekom cjelokupnog ciklusa rashoda, uključujući sprečavanjem, otkrivanjem i ispitivanjem nepravilnosti, povratom izgubljenih sredstava, pogrešno isplaćenih ili nepravilno iskorištenih sredstava te, prema potrebi, novčanim kaznama. Trebalo bi poduzeti odgovarajuće mjere za sprečavanje nepravilnosti i prijevara te poduzeti potrebne korake za povrat izgubljenih, krivo uplaćenih ili nepravilno utrošenih sredstava u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 (6), Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (7) i Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
(25)
Trećim zemljama, osobito zemljama pristupnicama ili zemljama kandidatkinjama, potencijalnim kandidatima, partnerskim zemljama iz Europskog politike susjedstva i članicama Europske udruge slobodne trgovine (EFTA) trebalo bi omogućiti sudjelovanje na osnovi sporazuma o suradnji.
(26)
Volonteri sudionici i organizacije koje provode djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a iz zemalja suradnica također bi se trebali pridržavati načela iz Europskog konsenzusa o humanitarnoj pomoći te se zalagati za poštovanje istih, s naglaskom na zaštitu „humanitarnog prostora”.
(27)
Kako bi se omogućilo stalno povratno informiranje i poboljšanje te kako bi njihovo donošenje postalo fleksibilnije i učinkovitije, ovlasti za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora trebale bi se delegirati Komisiji u skladu s odredbama koje se odnose na standarde za odabir, upravljanje i upućivanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a, izmjenu pokazatelja postignuća i tematskih prioriteta te prilagodbu postotaka za dodjelu financijske omotnice za provedbu ove Uredbe. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Tijekom pripreme i sastavljanja delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravovremeno i odgovarajuće prosljeđivanje relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(28)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (9). Postupak pregleda trebalo bi koristiti za usvajanje postupaka odabira, upravljanja i upućivanja volontera za humanitarnu pomoć EU-a, mehanizma ovjere, programa obuke i godišnjeg programa rada inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
(29)
Ovom se Uredbom poštuju temeljna prava i postupa se u skladu s načelima koja su priznata Poveljom o temeljnim ljudskim pravima Europske unije.
(30)
Obrada osobnih podataka u okviru ove Uredbe ne prelazi ono što je neophodno i razmjerno za potrebe osiguravanja neometanog rada inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Sva obrada osobnih podataka uređena je Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (10). Svaka obrada osobnih podataka koju izvršavaju organizacije koje provode inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, a koje su zakonski osnovane u Uniji, podliježe Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (11).
(31)
Provedeno je savjetovanje s europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 koji je dostavio mišljenje 23. studenoga 2012. (12).
(32)
Primjereno je uskladiti razdoblje primjene ove Uredbe s Uredbom Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (13). Stoga bi se ova Uredba trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
UVODNE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom osniva Europsko volontersko tijelo za humanitarnu pomoć (u daljnjem tekstu „inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a”) kao okvir za zajedničke doprinose europskih volontera potpori i nadopunjavanju humanitarne pomoći u trećim zemljama.
Ovom se Uredbom određuju pravila i postupci za upravljanje inicijativom Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a te pravila za osiguranje financijske pomoći.
Članak 2.
Područje primjene
Ova se Uredba primjenjuje na:
1.
odabir, obuku i upućivanje Volontera za humanitarnu pomoć EU-a radi potpore i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama;
2.
djelovanja kojima se podupire, promiče i priprema upućivanje Volontera za humanitarnu pomoć EU-a radi potpore i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama;
3.
djelovanja unutar i izvan Unije usmjerena na izgradnju kapaciteta za humanitarnu pomoć organizacija primateljica u trećim zemljama.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„volonter” znači osoba koja slobodnom voljom i bez financijske motivacije odluči sudjelovati u aktivnostima koje koriste zajednici i društvu općenito;
(b)
„kandidat za volontera” znači osoba koja zadovoljava uvjete u skladu s člankom 11. stavkom 3. za prijavu za sudjelovanje u djelovanjima u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a;
(c)
„volonter za humanitarnu pomoć EU-a” znači kandidat za volontera koji je odabran, obučen u skladu s posebnim standardima, postupcima i referentnim kriterijima, za kojega je ocijenjeno da zadovoljava uvjete te koji je evidentiran da je na raspolaganju za upućivanje radi potpore i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama;
(d)
„humanitarna pomoć” znači aktivnosti i operacije u trećim zemljama namijenjene dostavljanju hitne pomoći na osnovi potreba, usmjerene na očuvanje života, sprečavanje ili olakšavanje ljudske patnje i očuvanje ljudskog dostojanstva u katastrofama prouzrokovanim ljudskim djelovanjem ili prirodnim katastrofama. Ona obuhvaća operacije potpore, humanitarne pomoći i zaštite tijekom humanitarnih kriza ili neposredno poslije njih, mjere potpore kako bi se osigurao pristup ljudima kojima je potrebna pomoć i omogućio slobodan protok pomoći, kao i djelovanja s ciljem jačanja pripravnosti na katastrofe i smanjenja rizika od katastrofa i davanja doprinosa jačanju otpornosti i kapaciteta za rješavanje kriza i oporavak od njih;
(e)
„treća zemlja” znači zemlja izvan Unije u kojoj se provode aktivnosti i operacije humanitarne pomoći kako je navedeno u točki (d).
Članak 4.
Cilj
Cilj inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a doprinijeti je jačanju kapaciteta Unije u pružanju humanitarne pomoći utemeljene na potrebama i usmjerene na očuvanje života, sprečavanje ili olakšavanje ljudske patnje i očuvanje ljudskog dostojanstva te na jačanje kapaciteta i otpornosti izloženih zajednica u trećim zemljama ili onih koje su pogođene katastrofama, osobito pripravnošću na katastrofe, smanjenjem rizika od katastrofa i jačanjem veza između pomoći, obnove i razvoja. Taj se cilj postiže dodanom vrijednošću zajedničkih doprinosa volontera za humanitarnu pomoć EU-a, kojima se izražavaju vrijednosti Unije i solidarnost s ljudima kojima je potrebna pomoć te na vidljiv način promiče osjećaj europskog građanstva.
Članak 5.
Opća načela
1. Djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a vrše se u skladu s načelima humanitarne pomoći, što uključuje humanost, neutralnost, nepristranost i neovisnost, te s Europskim konsenzusom o humanitarnoj pomoći.
2. Djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a odgovaraju na humanitarne potrebe lokalnih zajednica i zahtjeve organizacija primateljica i imaju cilj doprinijeti jačanju djelotvornosti humanitarnog sektora.
3. Sigurnost i zaštita kandidata za volontere i volontera za humanitarnu pomoć EU-a predstavljaju prioritet.
4. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a promiče zajedničke projekte utemeljene na potrebama i transnacionalna partnerstva između volontera sudionika iz različitih zemalja te organizacija koje provode djelovanja iz te inicijative kako je navedeno u članku 10.
Članak 6.
Usklađenost i komplementarnost djelovanja Unije
1. U provedbi Uredbe osigurava se usklađenost i komplementarnost s ostalim instrumentima i područjima vanjskog djelovanja Unije i drugih odgovarajućih politika Unije, posebno s politikom humanitarne pomoći, politikom razvojne suradnje te Mehanizmom Europske unije za civilnu zaštitu, istodobno izbjegavajući dupliciranje i preklapanje te prepoznavajući da je humanitarna pomoć uređena načelima humanitarne pomoći iz članka 5. stavka 1. ove Uredbe. Posebno se posvećuje pažnje tome da se osigura nesmetani prijelaz između pomoći, obnove i razvoja.
2. Komisija i države članice surađuju kako bi postigle učinkovitost i djelotvornost osiguravajući dosljednost i povezanost između odgovarajućih nacionalnih volonterskih sustava i djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Ova se djelovanja nadograđuju na odgovarajuće dobre prakse i postojeće programe te po potrebi iskorištavaju uspostavljene europske mreže.
3. Unija potiče suradnju s odgovarajućim međunarodnim organizacijama, drugim humanitarnim partnerima te lokalnim i regionalnim akterima u provedbi djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Kako bi se promicao dosljedan međunarodni odgovor na humanitarne krize, djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u skladu su s djelovanjima koja poduzimaju Ujedinjeni narodi, u cilju podupiranja i središnje i opće koordinacijske uloge UN-OCHA-e.
Članak 7.
Operativni ciljevi
1. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a ima sljedeće operativne ciljeve:
(a)
doprinos povećanju i poboljšanju sljedećih kapaciteta Unije za pružanje humanitarne pomoći.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj volontera za humanitarnu pomoć EU-a upućenih ili spremnih za upućivanje na teren s traženim kvalifikacijama i broj volontera za humanitarnu pomoć EU-a koji su dovršili svoje ugovore o upućivanju,
-
broj ljudi kojima je pružena humanitarna pomoć putem inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a te prosječni troškovi po osobi kojoj je pružena pomoć,
-
razina zadovoljstva upućenih volontera za humanitarnu pomoć EU-a te organizacija pošiljateljica i primateljica u vezi s učinkovitim humanitarnim doprinosom volontera za humanitarnu pomoć EU-a na terenu;
(b)
unapređivanje vještina, znanja i kompetencija volontera na području humanitarne pomoći i uvjeti njihova sudjelovanja.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj obučenih kandidata za volontere i volontera koji su uspješno prošli ocjenu nakon obuke,
-
broj ovlaštenih organizacija pošiljateljica koje primjenjuju standarde i postupke upravljanja kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a,
-
razina zadovoljstva obučenih i upućenih volontera, organizacija pošiljateljica i primateljica u vezi s kvalitetom obuke, razinom znanja i kompetencija volontera, ispunjavanjem i primjerenošću standarda i postupaka za upravljanje kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a;
(c)
stvaranje kapaciteta organizacija primateljica i jačanje volonterstva u trećim zemljama.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj i vrsta djelovanja izgradnje kapaciteta u trećim zemljama,
-
broj osoblja iz trećih zemalja i volontera koji sudjeluju u djelovanjima izgradnje kapaciteta,
-
razina zadovoljstva osoblja organizacija primateljica i volontera iz trećih zemalja koji sudjeluju u djelovanjima izgradnje kapaciteta u pogledu kvalitete i učinkovitosti izvršenih djelovanja,
(d)
priopćavanje načela Unije za humanitarnu pomoć dogovorenih u Europskom konsenzusu o humanitarnoj pomoći.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj, vrsta i troškovi djelovanja na području informiranja, komunikacije i podizanja svijesti;
(e)
jačanje usklađenosti i dosljednosti volontiranja u državama članicama kako bi se poboljšale prilike građana Unije za sudjelovanje u aktivnostima i operacijama humanitarne pomoći.
Napredak prema postizanju ovog operativnog cilja procjenjuje se na temelju pokazatelja kao što su:
-
broj ovlaštenih organizacija pošiljateljica,
-
broj i vrsta djelovanja na području tehničke pomoći za organizacije pošiljateljice,
-
širenje i preuzimanje standarda i postupaka za upravljanje kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a od strane drugih sustava volontiranja.
2. Pokazatelji iz stavka 1. točaka od (a) do (e) koriste se po potrebi za nadzor, ocjenu i pregled rada. Oni su indikativni i mogu se mijenjati putem delegiranih akata u skladu s člankom 24. kako bi se u obzir uzelo iskustvo stečeno mjerenjem postignuća.
POGLAVLJE II.
DJELOVANJA U SKLOPU INICIJATIVE VOLONTERI ZA HUMANITARNU POMOĆ EU-A
Članak 8.
Djelovanja u sklopu inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a
Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a slijedi ciljeve iz članaka 4. i 7. provedbom sljedećih djelovanja:
-
razvoj i održavanje standarda i postupaka u pogledu kandidata i volontera za humanitarnu pomoć EU-a,
-
razvoj i održavanje mehanizma ovjeravanja organizacija pošiljateljica i primateljica,
-
utvrđivanje i odabir kandidata za volontere,
-
uspostava programa obuke i podrška obuci i stažiranju,
-
uspostava, održavanje i ažuriranje baze podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a,
-
upućivanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a radi podupiranja i nadopunjavanja humanitarne pomoći u trećim zemljama,
-
izgradnja kapaciteta organizacija primateljica,
-
uspostava i upravljanje mrežom za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a,
-
komunikacija i podizanje svijesti,
-
dodatne aktivnosti koje jačaju odgovornost, transparentnost i učinkovitost inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 9.
Standardi i postupci u pogledu kandidata za volontere i Volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Nadograđujući se na odgovarajuće prakse, Komisija uspostavlja standarde i postupke kojima obuhvaća neophodne uvjete, načine postupanja i zahtjeve koje trebaju primjenjivati organizacije primateljice i pošiljateljice kad utvrđuju, odabiru, pripremaju, upravljaju i upućuju kandidate za volontere i volontere za humanitarnu pomoć EU-a radi podrške operacijama humanitarne pomoći u trećim zemljama.
2. Komisija ima ovlast donositi delegirane akte u skladu s člankom 24., kojim utvrđuje standarde za:
-
okvir kompetencija koji se koristi za utvrđivanje, odabir i pripremu volontera kao stručnjaka na višoj ili nižoj razini,
-
odredbe za osiguravanje jednakih mogućnosti i nediskriminacije u postupku utvrđivanja i odabira,
-
odredbe o osiguravanju usklađivanja organizacija pošiljateljica i primateljica s odgovarajućim zakonodavstvom Unije i zakonodavstvom države primateljice,
-
standarde kojima se uređuju partnerstva između organizacija pošiljateljica i primateljica,
-
odredbe o priznavanju vještina i kompetencija koje su stekli volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u skladu s postojećim odgovarajućim inicijativama Unije.
3. Komisija ima ovlast donositi provedbene akte kojima utvrđuje sljedeće:
-
postupke koje treba pratiti pri utvrđivanju, odabiru i neophodnoj pripremi prije upućivanja kandidata za volontere, uključujući po potrebi stažiranja,
-
odredbe o upućivanju volontera i upravljanju volonterima za humanitarnu pomoć EU-a u trećim zemljama, uključujući između ostalog nadzor na terenu, kontinuiranu potporu putem podučavanja, mentorstva, dodatne obuke, neophodnih radnih uvjeta i potpore nakon upućivanja,
-
odredbu o pokrivanju osiguranja i životnim uvjetima volontera, uključujući pokrivanje dnevnica, smještaja, putovanja i ostalih odgovarajućih troškova,
-
postupke koje treba pratiti prije, tijekom i nakon upućivanja kako bi se osigurali obveza pažnje i odgovarajuće sigurnosne i zaštitne mjere, uključujući protokole evakuacije zbog zdravstvenih razloga i sigurnosne planove koji obuhvaćaju hitnu evakuaciju iz trećih zemalja, uključujući neophodne postupke za vezu s nacionalnim tijelima,
-
postupke nadziranja i ocjenjivanja pojedinačnog rada volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 10.
Mehanizam ovjere za organizacije primateljice i pošiljateljice
1. Komisija razvija mehanizam ovjere provedbenim aktima, uz, prema potrebi, uključivanje humanitarnih partnera, pri čemu se osigurava da su organizacije pošiljateljice u skladu sa standardima i postupcima iz članka 9. i različit mehanizam ovjere za organizacije primateljice.
Komisija utvrđuje postupak u vezi s funkcioniranjem mehanizama ovjere, nadograđujući se na postojeće relevantne mehanizme i postupke ovjere putem provedbenih akata. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
2. Komisija prilikom izrade mehanizma ovjere nastoji uskladiti taj sustav sa svojim instrumentima partnerstva na humanitarnom području i s postojećim humanitarnim standardima u cilju pojednostavljenja administracije. Mehanizam ovjere uključiv je i ne isključuje nijednu vrstu organizacija koje ispunjavaju uvjete.
3. Organizacije pošiljateljice ispunjavaju uvjete za ovjeru ako:
(a)
pridržavaju se standarda i postupaka iz članka 9.;
(b)
aktivne su na području humanitarne pomoći definirane člankom 3. točkom (d); i
(c)
pripadaju bilo kojoj od sljedećih kategorija:
i.
nevladine neprofitne organizacije osnovane u skladu s pravom države članice i čija su sjedišta unutar Unije;
ii.
tijela javnog prava civilne prirode uređene pravom države članice;
iii.
nevladine neprofitne organizacije utemeljene u zemljama iz članka 23. u skladu s uvjetima utvrđenima u tom članku i sporazumima koji se u njemu spominju;
iv.
tijela javnog prava civilne prirode utemeljena u zemljama iz članka 23. u skladu s uvjetima utvrđenima u tom članku i sporazumima koji se u njemu spominju;
v.
Međunarodna federacija nacionalnih društava Crvenog križa i Crvenog polumjeseca.
4. Organizacije u trećim zemljama prihvatljive su kao organizacije primateljice ako:
(a)
ispunjavaju standarde i postupke iz članka 9.;
(b)
aktivne su na području humanitarne pomoći kako je definirana člankom 3. točkom (d); i
(c)
pripadaju bilo kojoj od sljedećih kategorija:
i.
nevladine i neprofitne organizacije koje djeluju ili koje su osnovane u trećoj zemlji u skladu sa zakonima u toj zemlji;
ii.
tijela javnog prava civilne prirode uređene pravom treće zemlje;
iii.
međunarodne agencije i organizacije.
5. Ne dovodeći u pitanje zahtjeve iz stavaka 3. i 4., organizacije pošiljateljice i primateljice mogu provoditi akcije iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u suradnji s profitnim, privatnim organizacijama.
6. Na temelju prethodne ocjene potreba organizacije pošiljateljice koje treba ovjeriti mogu upotrebljavati tehničku pomoć usmjerenu prema jačanju njihovog kapaciteta za sudjelovanje u inicijativi Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i jamčenju usklađenosti sa standardima i postupcima iz članka 9.
Organizacije primateljice koje treba ovjeriti mogu također pogodovati od pomoći iz prvog podstavka u kontekstu akcija iz članka 15.
7. Komisija objavljuje popis ovjerenih organizacija pošiljateljica i primateljica u propisnom vremenu nakon ovjere.
Članak 11.
Identifikacija i odabir kandidata za volontere
1. Na temelju prethodne ocjene potreba u trećim zemljama koju provode organizacije pošiljateljice ili primateljice ili drugi relevantni akteri, ovjerene organizacije pošiljateljice utvrđuju i odabiru kandidate za volontere za obuku.
2. Utvrđivanje i odabir kandidata za volontere u skladu je sa standardima i postupcima iz članka 9. i njima se poštuju načela nediskriminacije i jednakih mogućnosti.
3. Sljedeće osobe, ako su stare najmanje 18 godina, mogu se prijaviti kao kandidati za volontere:
(a)
građani Unije;
(b)
državljani trećih zemalja koji imaju dugotrajno boravište u državi članici Unije; i
(c)
građani zemalja iz članka 23. stavka 1. u skladu s uvjetima navedenima u tom članku.
Članak 12.
Program obuke i pomoć u obuci i stažiranje
1. Nadograđujući se na postojeće programe i postupke te uz prema potrebi uključivanje specijaliziranih institucija, Komisija uspostavlja program obuke kako bi se pripremilo kandidate za volontere za upućivanje na teren u okviru podupiranja i dopunjavanja operacija pružanja humanitarne pomoći.
2. Kandidati za volontere, identificirani i odabrani u skladu s člankom 11. imaju pravo sudjelovati u programu obuke koji provode stručne organizacije. Pojedinačno područje primjene i sadržaj obuke koju svaki kandidat za volontera treba završiti uspostavlja ovjerena organizacija pošiljateljica o kojoj je riječ, u savjetovanju s ovjerenom organizacijom primateljicom na temelju potreba, uzimajući u obzir prethodno iskustvo kandidata za volontera i predviđeno djelovanje.
3. Kao dio njihove obuke i posebno njihove pripreme za rad kandidate za volontere može se tražiti da prihvate stažiranje u ovjerenim organizacijama pošiljateljicama, po potrebi u zemlji koja nije zemlja njihova podrijetla.
4. Ne dovodeći u pitanje stavak 3., kandidati za volontere koji nisu obavili stažiranje mogu po potrebi primiti dodatne pripreme prije odlaska na teren posebno skrojene prema potrebama i posebnim okolnostima rada na terenu. Ta priprema i obuka u skladu su sa standardima i postupcima za pripremu iz članka 9.
5. Program obuke uključuje ocjenu spremnosti kandidata za volontera za upućivanje na teren u sklopu podupiranja i dopunjavanja operacija pružanja humanitarne pomoći u trećim zemljama i za ispunjavanje potreba na terenu. Postupak ocjene provodi se u suradnji s organizacijama pošiljateljicama.
6. Komisija provedbenim aktima usvaja načine postupanja za program obuke i postupak za ocjenu spremnosti kandidata za volontere za rad na terenu. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 26. stavka 2.
Članak 13.
Baza podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Kandidati za volontere koji uspješno prođu postupak ocjenjivanja iz članka 12. stavka 5. smatraju se volonterima za humanitarnu pomoć EU-a i ispunjavaju kriterije za rad na terenu. Kao takve uključuje ih se u bazu podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
2. Komisija utvrđuje, održava i ažurira bazu podataka volontera za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući u pogledu dostupnosti i prihvatljivosti volontera za humanitarnu pomoć EU-a za rad na terenu, te uređuju pristup bazi i korištenje njome. Obrada osobnih podataka prikupljenih u ovoj bazi podataka ili za nju provodi se, kada je to potrebno, u skladu s Direktivom 95/46/EZ i Uredbom (EZ) br. 45/2001.
Članak 14.
Upućivanje na teren u treće zemlje volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a uvršteni u bazu podataka mogu biti upućeni na teren u sklopu podupiranja i dopunjavanja aktivnosti pružanja humanitarne pomoći kako je određeno člankom 3. točkom (d):
(a)
slanjem od strane ovjerenih organizacija pošiljateljica organizacijama primateljicama u trećim zemljama; ili
(b)
prema potrebi, od strane Komisije njezinim uredima za humanitarnu pomoć na terenu za poslove podrške.
2. Upućivanje na teren u skladu je sa stvarnim potrebama koje izražavaju organizacije primateljice na lokalnoj razini.
3. Kad je riječ o upućivanju na teren iz stavka 1. točke (a), ovjerene organizacije pošiljateljice osiguravaju usklađenost sa standardima i postupcima iz članka 9. Volontere za humanitarnu pomoć EU-a ne upućuje se u operacije koje se provode u okolnostima međunarodnih i unutarnjih oružanih sukoba.
4. Ovjerene organizacije pošiljateljice obavješćuju relevantna nacionalna tijela država članica EU-a i ostale zemlje sudionice u skladu s člankom 23., prije nego što se jednog od njihovih građana uputi kao volontera za humanitarnu pomoć EU-a na teren u skladu sa standardima i postupcima iz članka 9.
5. Posebni uvjeti upućivanja na teren i uloga volontera za humanitarnu pomoć EU-a utvrđuje se, u bliskom savjetovanju s organizacijama primateljicama, ugovorom između organizacija pošiljateljica i Volontera za humanitarnu pomoć EU-a, uključujući prava i obveze, trajanje i lokaciju njihovog upućivanja na teren te zadatke koje obavljaju volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
6. Za rad na terenu iz stavka 1. točke (b) Komisija potpisuje ugovor o upućivanju s volonterima za humanitarnu pomoć EU-a, kojim utvrđuje posebne uvjete rada na terenu. Ugovorom o upućivanju ne dodjeljuju se volonteru prava i obveze koji proizlaze iz Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europskih zajednica i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, utvrđenih u Uredbi Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (14).
7. Svaki volonter za humanitarnu pomoć EU-a u organizaciji primateljici ima svoga postavljenog mentora koji nadzire i podržava volontera tijekom rada na terenu.
Članak 15.
Izgradnja kapaciteta za humanitarnu pomoć organizacija primateljica
Na temelju prethodne ocjene potreba u trećim zemljama od strane organizacija pošiljateljica i primateljica ili drugih relevantnih sudionika, Komisija podupire mjere za jačanje kapaciteta organizacija primateljica za humanitarnu pomoć kako bi poboljšala lokalnu pripravnost i odgovor na humanitarne krize te kako bi osigurala učinkovit i održiv učinak rada koji obavljaju volonteri za humanitarnu pomoć EU-a na terenu, uključujući:
(a)
upravljanje rizicima od katastrofa, pripravnost i odgovor, podučavanje, obuku za upravljanje volonterima i ostala važna područja za zaposlenike i volontere iz organizacija primateljica;
(b)
razmjenu najboljih praksi, tehničku pomoć, twinning programe i razmjene zaposlenika i volontera, stvaranje mreža i druge relevantne radnje.
Članak 16.
Mreža za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a
1. Komisija uspostavlja mrežu za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a koja se sastoji od:
(a)
kandidata za volontere i volontera za humanitarnu pomoć EU-a koji sudjeluju ili su sudjelovali u inicijativi;
(b)
organizacija pošiljateljica i primateljica;
(c)
predstavnika država članica i Europskog parlamenta, te upravlja njome.
2. Mreža za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, posebno:
(a)
olakšava interakciju i služi kao platforma za razmjenu znanja, savjetovanje i širenje informacija, za razmjenu dobrih praksi te u svrhe ocjene potreba iz članka 21. stavka 3.;
(b)
olakšava izgradnju partnerstva i razvoj zajedničkih projekata za rad na terenu te aktivnosti izgradnje kapaciteta koje uključuju organizacije pošiljateljice diljem Unije te organizacije primateljice u trećim zemljama;
(c)
pruža temelje za djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u cilju osiguravanja trajnog poboljšavanja i učinkovitog praćenja i ocjenjivanja;
(d)
pruža mogućnosti volontiranja putem interneta u projektima vezanima za inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
Članak 17.
Komunikacija i podizanje svijesti
1. Komisija podržava akcije javnog informiranja, komunikacije i podizanja svijesti radi promicanja vidljive inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i poticanja volontiranja u pružanju humanitarne pomoći u Uniji i njezinim državama članicama kao i u trećim zemljama koje se koriste akcijama iz te inicijative.
2. Komisija razvija komunikacijski plan o ciljevima, akcijama i vidljivim rezultatima inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, kojim se definiraju komunikacijske aktivnosti i širenja informacija u javnosti, osobito za potencijalne buduće kandidate za volontere i korisnike djelovanja iz te inicijative. Taj plan komunikacije provode Komisija i korisnici, posebice organizacije pošiljateljice i primateljice kao i Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
POGLAVLJE III.
PROGRAMIRANJE I DODJELA SREDSTAVA
Članak 18.
Prihvatljive akcije
1. Akcije iz članka 8. zadovoljavaju uvjete za dodjelu financijske potpore, uključujući mjere potrebne za njihovu provedbu kao i potrebne mjere namijenjene jačanju koordinacije između inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i drugih relevantnih sustava na nacionalnoj i međunarodnoj razini na temelju postojećih dobrih praksi.
2. Financijska potpora iz stavka 1. također može obuhvaćati troškove koji se odnose na aktivnosti pripreme, praćenja, nadzora, revizije i evaluacije, potrebne za upravljanje inicijativom Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i ostvarivanje njezinih ciljeva.
3. Troškovi iz stavka 2. mogu konkretno obuhvaćati studije, sastanke stručnjaka, informacijske i komunikacijske aktivnosti iz članka 17., uključujući korporativno izvješćivanje o političkim prioritetima Europske unije ako su vezani uz opće ciljeve ove Uredbe, troškove vezane uz informacijske mreže usmjerene na obradu i razmjenu informacija (uključujući njihovo međusobno povezivanje s postojećim ili budućim sustavima izrađenima za promicanje međusektorske razmjene podataka i povezanu opremu), zajedno sa svim drugim tehničkim i administrativnim troškovima Komisije za upravljanje programom.
Članak 19.
Financijski korisnici
Financijska potpora iz ove Uredbe može se dodijeliti fizičkim i pravnim osobama, bilo da potpadaju pod privatno ili javno pravo, koje se tada smatraju financijskim korisnicima u smislu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 20.
Financijska omotnica
1. Iznos financijske omotnice za provedbu ove Uredbe za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. iznosi 147 936 000 EUR po tekućim cijenama. Godišnje iznose odobravaju Europski parlament i Vijeće u okviru višegodišnjeg financijskog okvira. Po potrebi se odobrena sredstva mogu unijeti u proračun nakon 2020. za pokrivanje sličnih izdataka kako bi se omogućilo upravljanje aktivnostima plaćanja koje još nisu dovršene do 31. prosinca 2020.
2. Financijska omotnica iz stavka 1. dodjeljuje se, tijekom razdoblja 2014.-2020., u skladu s operativnim ciljevima, tematskim prioritetima i postotcima utvrđenima u Prilogu.
3. Komisija je u skladu s člankom 24. ovlaštena donositi delegirane akte za izmjenu prioriteta i prilagodbu iznosa u Prilogu za više od 10 i do 20 postotnih bodova. Ta prilagodba provodi se samo na temelju rezultata Komisijine revizije tematskih prioriteta i postotaka iz Priloga u svjetlu ishoda privremenog izvještaja iz članka 27. stavka 4. točke (b), u slučaju čega se donose delegirani akti do 30. lipnja 2018.
4. U slučaju neophodne revizije proračunskih sredstava koja su na raspolaganju za aktivnosti odgovora u hitnim situacijama, Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte za reviziju svakog od iznosa u Prilogu za više od 10 i do 20 postotnih bodova, unutar raspoloživih proračunskih dodjela i u skladu s postupkom predviđenim člankom 25.
Članak 21.
Vrste financijskih intervencija i provedbeni postupci
1. Komisija provodi financijsku potporu Unije u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Financijska potpora u skladu s ovom Uredbom može poprimiti sve oblike predviđene Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
3. Komisija za provedbu ove Uredbe provedbenim aktima donosi godišnji program rada inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Ti se provedbeni akti donose u skladu s ispitnim postupkom iz članka 26. stavka 2. Godišnjim programom rada određuju se ciljevi koji se žele postići, očekivani rezultati, način provedbe te ukupan iznos ukupnih povezanih rashoda. Godišnji program rada također sadrži opis aktivnosti koje treba financirati, indikativne iznose dodijeljene za svaku aktivnost, pri čemu se prema potrebi uzimaju u obzir procijenjene potrebe, i indikativne rokove provedbe. Za bespovratna sredstva, godišnjim programom rada navode se prioriteti, temeljni evaluacijski kriteriji i maksimalna stopa sufinanciranja. Godišnjim programom rada također se utvrđuje sudjelovanje trećih zemalja u skladu s uvjetima iz članka 23.
Članak 22.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima jamči da su, dok se provode aktivnosti koje se financiraju u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a, financijski interesi Unije zaštićeni uz primjenu preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i bilo koje druge protuzakonite radnje, uz učinkovite provjere i, ako se uoče nepravilnosti, povratom nepravilno plaćenih iznosa te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim kaznama.
2. Komisija ili njezini predstavnici i Revizorski sud imaju ovlasti provoditi reviziju, na temelju dokumenata i na licu mjesta, svih korisnika bespovratnih sredstava, ugovaratelja i podugovaratelja koji su primili sredstva Unije u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
3. Europskom uredu za borbu protiv prijevara (OLAF) odobreno je obavljati provjere na licu mjesta i inspekcije gospodarskih subjekata koji su posredno ili neposredno uključeni u takvo financiranje, u skladu s postupcima utvrđenim Uredbom (Euratom, EZ) br. 2185/96 i Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013, kako bi se ustanovilo je li se dogodila prijevara, korupcija ili druga nezakonita aktivnost koja utječe na financijske interese Unije u vezi sa sporazumom ili odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava ili ugovorom financiranima u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a.
4. Ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2., sporazumi o suradnji s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama, sporazumi o potpori, odluke o potpori te ugovori proizašli iz provedbe ove Uredbe izričito ovlašćuju Komisiju, Revizorski sud i OLAF za provedbu navedenih revizija, provjera na licu mjesta i inspekcija uz dužno poštovanje svih relevantnih postupovnih jamstava.
POGLAVLJE IV.
SURADNJA S DRUGIM ZEMLJAMA
Članak 23.
Suradnja s drugim zemljama
1. Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a otvorena je za sudjelovanje:
(a)
građana i organizacija pošiljateljica iz zemalja pristupnica, zemalja kandidatkinja, potencijalnih kandidata i zemalja partnera Europske politike susjedstva u skladu s općim načelima i uvjetima za sudjelovanje tih država u programima Unije utvrđenih odgovarajućim okvirnim sporazumima, odlukama Vijeća o pridruživanju ili sličnim sporazumima;
(b)
građana i organizacija pošiljateljica iz zemalja članica Europskog udruženja slobodne trgovine koje su članice Europskog gospodarskog prostora (EGP) u skladu s uvjetima utvrđenima u Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru (SEGP);
(c)
građana i organizacija pošiljateljica iz drugih europskih zemalja pod uvjetom sklapanja bilateralnih sporazuma s tim zemljama.
2. Volonteri sudionici i organizacije koje provode djelovanja iz inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a iz zemalja suradnica također se pridržavaju općih načela opisanih u članku 4.
3. Suradnja sa zemljama sudionicama iz stavka 1.po potrebi se temelji na odobrenju dodatnih sredstava iz zemalja sudionica u skladu s postupcima koji trebaju biti dogovoreni s tim zemljama.
POGLAVLJE V.
IZVRŠAVANJE OVLASTI DELEGACIJE I PROVEDBENE ODREDBE
Članak 24.
Provedba delegiranja
1. Ovlast donošenja delegiranih akata dodijeljena Komisiji podliježe uvjetima utvrđenima ovim člankom.
2. Ovlast donošenja delegiranih akata iz članka 7. stavka 2. i članka 9. stavka 2. te članka 20. stavka 3. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od sedam godina od 25. travnja 2014.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 7. stavka 2. i članka 9. stavka 2. te članka 20. stavka 3. Odlukom o opozivu prestaje vrijediti delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Poništenje proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum naveden u spomenutoj odluci. Ono ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćava Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 7. stavka 2. i članka 9. stavka 2. te članka 20. stavka 3. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće ne ulože nikakav prigovor u roku od dva mjeseca od obavješćivanja Europskog parlamenta i Vijeća o tom aktu ili ako prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijeste Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 25.
Hitni postupak
1. U iznimnim i propisno opravdanim okolnostima delegirani akti doneseni na temelju ovog članka odmah stupaju na snagu i primjenjuju se ako nije uložen nikakav prigovor u skladu sa stavkom 2. U priopćenju Europskom parlamentu i Vijeću o delegiranom aktu navode se razlozi korištenja hitnog postupka.
2. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na neki delegirani akt u skladu s postupkom iz članka 24. stavka 5. U takvom slučaju Komisija dotični akt poništava odmah nakon što je Europski parlament ili Vijeće obavijeste da su odlučili iznijeti prigovore.
Članak 26.
Odborski postupak
1. Komisiji u pogledu humanitarne pomoći pomaže odbor osnovan u skladu s člankom 17. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1257/96 (15). Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE VI.
PRAĆENJE I OCJENJIVANJE
Članak 27.
Praćenje i ocjenjivanje
1. Djelovanja koja u okviru inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a primaju financijsku potporu redovito se prate kako bi se nadzirala njihova provedba te se redovito ocjenjuju neovisnim vanjskim ocjenjivanjem kako bi se procijenilo učinkovitost, djelotvornost i njihov učinak u odnosu na ciljeve inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a. Praćenje i ocjenjivanje uključuju izvješća iz stavka 4. te druge aktivnosti vezane uz posebne aspekte ove Uredbe koje se mogu pokrenuti u svakom trenutku tijekom njezine provedbe.
2. Organizacije pošiljateljice koje upućuju volontere za humanitarnu pomoć EU-a na operacije izvan Unije, odgovorne su za praćenje njihovih aktivnosti i redovito Komisiji podnose izvješća o praćenju poštujući sva prava pojedinačnih volontera u pogledu zaštite osobnih podataka.
3. U ocjenama se primjenjuju postojeći standardi ocjenjivanja, uključujući one koje je razvio Odbor za razvojnu pomoć Organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj s ciljem mjerenja dugoročnog učinka inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a na humanitarnu pomoć. U fazi ocjenjivanja Komisija osigurava redovito savjetovanje sa svim relevantnim dionicima, uključujući volontere, organizacije pošiljateljice i primateljice, lokalnim stanovništvom koje prima pomoć, zajednicama, humanitarnim organizacijama i radnicima na terenu. Rezultati ocjenjivanja upotrebljavaju se u osmišljavanju programa i dodjeli sredstava.
4. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi:
(a)
godišnja izvješća u kojima se ispituje napredak ostvaren u provedbi ove Uredbe, uključujući rezultate i koliko je to moguće glavne ishode;
(b)
privremeni izvještaj kojim se ocjenjuju ostvareni rezultati te kvalitativni i kvantitativni aspekti provedbe ove Uredbe, uključujući učinak inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u humanitarnom sektoru i isplativost programa tijekom prve tri godine provedbe najkasnije do 31. prosinca 2017.;
(c)
komunikaciju o nastavku provedbe ove Uredbe na temelju privremenog izvještaja o ocjeni iz točke (b) ovog stavka najkasnije do 31. prosinca 2018.;
(d)
izvješće o ex post ocjeni za sedmogodišnje financijsko razdoblje provedbe najkasnije do 31. prosinca 2021.
5. Komisija revidira mjere utvrđene u ovoj Uredbi do 1. rujna 2019. te prema potrebi na temelju zaključka privremenog izvješća o ocjeni iz stavka 4. točke (b) ovog članka ovom izvješću prilaže zakonodavni prijedlog izmjene ove Uredbe.
6. Komisija također redovito obavješćuje Europsku službu za vanjsko djelovanje (EEAS) o aktivnostima inicijative Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u skladu s mjerodavnim važećim načinima postupanja.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 28.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dan nakon dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 3. travnja 2014.