РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1058/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 ноември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 относно максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) се установяват максимално допустимите количества на афлатоксин B1 и на общото съдържание на афлатоксини (афлатоксини B1+G1+B2+G2) в редица храни.
(2)
Необходимо е да се променят стойностите на максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини, за да се вземат предвид новостите в Кодекс Алиментариус, актуалната информация за това до каква степен може да бъде избегнато наличието на афлатоксини чрез прилагането на добри практики и новата научна информация за разликата в риска за здравето при различните хипотетични максимално допустими количества на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в различни хранителни продукти.
(3)
В Кодекс Алиментариус е определенa допустима стойност от 10 μg/kg за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини „готови за консумация“ (3). Максимално допустимото количество е определено въз основа на оценката, извършена от Съвместния експертен комитет на ФАО/СЗО по добавките в храните (наричан по-долу „СЕКДХ“) по време на шейсет и осмото му заседание относно въздействието от експозицията и рисковете за здравето при различни хипотетични максимално допустими количества на афлатоксини в бадеми, бразилски орехи, лешници, шамфъстъци и сушени смокини (4). По отношение на сушените смокини комитетът заключи, че независимо от приложените хипотетични максимално допустими количества, не се наблюдава значително въздействие върху цялостната експозиция на афлатоксини, приемани чрез храната. Беше доказано, че чрез прилагането на добри практики може да се постигне равнище от 10 μg/kg общо съдържание на афлатоксини.
(4)
В Кодекс Алиментариус са определени единствено максимално допустимите количества за общото съдържание на афлатоксини поради наблюдаваните в съотношението между афлатоксин B1 и общото съдържание на афлатоксини големи различия, породени от редица фактори (година на реколтата, сорт, атмосферни условия). Предвид факта обаче, че афлатоксин В1 е най-мощният канцероген, в законодателството на ЕС са определени отделни по-ниски максимално допустими количества на афлатоксин В1 в допълнение към общото съдържание на афлатоксини. Общото съдържание на афлатоксини е сборът на афлатоксините B1, B2, G1 и G2. Във връзка с това е целесъобразно максимално допустимите количества, установени за афлатоксин B1, да съответстват на допустимите количества, определени за общото съдържание на афлатоксини. Съответното количество афлатоксин B1 беше определено въз основа на събрани от 2005 г. насам данни за наличието на афлатоксини в сушени смокини. От това изчисление е видно, че съотношението между съдържанието на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини е средно около 0,6, което се различава от предишното предположение, че концентрацията на афлатоксин В1 е средно около 50 % от общото съдържание на афлатоксини.
(5)
Резултатите от споменатата по-горе оценка, извършена от СЕКХД, на въздействието при експозицията на различни максимално допустими количества в сушени смокини беше потвърдена от актуализираната оценка на експозицията (5), изготвена от отдела за мониторинг на хранителния режим и химически мониторинг на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), според която при различните варианти на експозиция увеличаването на експозицията на афлатоксини, приемани чрез храната, е между 0,15 до 0,26 % при максимални количества за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини от 10 μg/kg в сравнение с 4 μg/kg. Въз основа на предходни оценки на ЕОБХ по този въпрос (6) може да се заключи, че такова увеличаване не би имало неблагоприятни последици за общественото здраве. Поради това е целесъобразно да се заменят стойностите на максимално допустимите количества, прилагани в момента в Съюза, с определеното в Кодекс Алиментариус максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини и съответното максимално допустимо количество за афлатоксин В1, както и да бъде съответно изменен Регламент (ЕО) № 1881/2006.
(6)
Тъй като комисията за Кодекс Алиментариус не е определила максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини, различни от смокини „готови за консумация“, е целесъобразно да се запази съществуващото в Съюза максимално допустимо количество за общо съдържание на афлатоксини в сушени смокини и да се адаптира само максимално допустимото количество за афлатоксин В1 в такива смокини, за да се вземат под внимание по-актуалните данни за съотношението на концентрацията между афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 ноември 2012 година.
32012R1058
L 313/14
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1058/2012
od 12. studenoga 2012.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1881/2006 u pogledu najveće dopuštene količine aflatoksina u suhim smokvama
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 315/93 od 8. veljače 1993. o utvrđivanju postupaka Zajednice za kontrolu kontaminanata u hrani (1), a posebno njezin članak 2. stavak 3.,
budući da:
(1)
Uredbom Komisije (EZ) br. 1881/2006 od 19. prosinca 2006. o utvrđivanju najvećih dopuštenih količina određenih kontaminanata u hrani (2) utvrđuju se najveće dopuštene količine (NDK) za aflatoksin B1 i ukupni sadržaj aflatoksina (aflatoksin B1 + G1 + B2 + G2) u brojnim vrstama hrane.
(2)
Potrebno je izmijeniti najveće dopuštene količine za aflatoksine u suhim smokvama kako bi se uzeo u obzir razvoj u Codexu Alimentariusu, novi podaci o mjeri u kojoj se prisutnost aflatoksina može spriječiti primjenom dobrih praksa i novi znanstveni podaci o razlici u pogledu rizika za zdravlje između hipotetski najvećih dopuštenih količina za aflatoksin B1 i ukupnog sadržaja aflatoksina u različitim prehrambenim proizvodima.
(3)
U Codexu Alimentariusu utvrđena je količina od 10 μg/kg ukupnog sadržaja aflatoksina u suhim smokvama spremnim za konzumaciju (3). Najveća količina je bila utemeljena na procjeni Zajedničkog stručnog odbora FAO/WHO za prehrambene aditive (JECFA) na njegovom šezdeset i osmom sastanku o posljedicama izloženosti i rizicima za zdravlje različitih hipotetskih najvećih količina aflatoksina za bademe, brazilske oraščiće, lješnjake, pistacije i suhe smokve (4). Odbor je zaključio u pogledu suhih smokava da, bez obzira na to koji se hipotetski scenarij najvećih dopuštenih količina primjeni, ne bi bilo značajnog učinka na sveukupnu izloženost aflatoksinima putem hrane. Dokazano je da se primjenom dobrih praksa može postići ukupan sadržaj aflatoksina od 10 μg/kg.
(4)
U Codexu Alimentariusu utvrđena je samo najveća dopuštena količina ukupnog sadržaja aflatoksina zbog uočenih velikih razlika u omjeru između aflatoksina B1 i ukupnog sadržaja aflatoksina zbog nekoliko čimbenika (godina berbe, sorta, vrijeme). Međutim, s obzirom na to da je aflatoksin B1 najveći kancerogen, u zakonodavstvu EU-a utvrđena je zasebna niža najmanja dopuštena količina za aflatoksin B1 pored količine za ukupan sadržaj aflatoksina. Ukupan sadržaj aflatoksina je zbroj aflatoksina B1, B2, G1 i G2. Stoga je primjereno da najveća dopuštena količina utvrđena za aflatoksin B1 odgovara količini utvrđenoj za ukupan sadržaj aflatoksina. Odgovarajuća količina aflatoksina B1 je određena korištenjem podataka o pojavi aflatoksina u suhim smokvama ubranim nakon 2005. Iz ovog je izračuna očito da je omjer između sadržaja aflatoksina B1 i ukupnog sadržaja aflatoksina u prosjeku oko 0,6, a ne, kako se prethodno pretpostavljalo, da je koncentracija aflatoksina B1 u prosjeku oko 50 % ukupnog sadržaja aflatoksina.
(5)
Ishod gore navedene procjene JECFA-e o učinku izloženosti između različitih najvećih dopuštenih količina u suhim smokvama potvrđen je ažuriranom procjenom izloženosti (5) koju je proveo Odjel za praćenje hrane i kemijskih tvari (DCM) Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) koji je procijenio da je povećanje izloženosti aflatoksinima putem hrane u različitim scenarijima između 0,15 i 0,26 % kod najveće dopuštene količine ukupnog sadržaja aflatoksina u suhim smokvama od 10 μg/kg u usporedbi s 4 μg/kg. Iz prethodnih procjena EFSA-e u pogledu tog pitanja (6) može se zaključiti da takvo povećanje ne bi imalo negativan utjecaj na javno zdravlje. Stoga je primjereno zamijeniti najveću dopuštenu količinu koja se trenutačno primjenjuje u Uniji najvećom dopuštenom količinom ukupnog sadržaja aflatoksina u suhim smokvama iz Codexa i odgovarajućom najvećom dopuštenom količinom za aflatoksin B1 i na odgovarajući način izmijeniti Uredbu (EZ) br. 1881/2006.
(6)
Budući da Komisija za Codex Alimentarius nije utvrdila najveću dopuštenu količinu za ukupni sadržaj aflatoksina u smokvama, osim u smokvama spremnim za konzumaciju, primjereno je zadržati postojeću najveću dopuštenu količinu u Uniji za ukupan sadržaj aflatoksina u tim smokvama te prilagoditi samo količinu za aflatoksin B1 za te smokve kako bi se uzeli u obzir noviji podaci o omjeru koncentracije između aflatoksina B1 i ukupnog sadržaja aflatoksina u suhim smokvama.
(7)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja i nisu im se usprotivili ni Europski parlament niti Vijeće,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog Uredbi (EZ) br. 1881/2006 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. studenoga 2012.