ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 950/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 септември 2014 година
за откриване на временна извънредна схема за помощ за частно складиране на някои видове сирена и за предварително определяне на размера на помощта
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (1), и по-специално член 219, параграф 1 във връзка с член 228 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 7 август правителството на Русия въведе забрана за вноса на някои продукти от Съюза за Русия, включително млечни продукти. Най-силно засегнатият от забраната млечен продукт е сиренето, тъй като износът за Русия представлява 33 % от общия обем на износа на сирене от Съюза. Освен това Русия е изключителен търговски партньор за сирената от Финландия и прибалтийските държави и значителен пазар за сирената от други държави членки като Германия, Нидерландия и Полша.
(2)
Обемът на износа на сирене за Русия през 2013 г. е възлизал на повече от 250 000 тона - количество, което вероятно ще бъде поето от вътрешния пазар, като това ще доведе до дисбаланс на пазара и ще причини натиск върху цените, водещ до намалението им.
(3)
Мерките за интервенция на пазара, които може да се използват съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013, изглеждат недостатъчни с оглед на новосъздалото се положение, тъй като те са ограничени по обхват до сирената с географско означение.
(4)
Заплахата от сериозен дисбаланс на пазара на сирене би могла да бъде намалена или премахната посредством складиране. Поради това е целесъобразно да се предостави помощ за частно складиране на сирене и да се определи предварително размерът на помощта.
(5)
В член 17 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се предвижда предоставянето на помощ за частно складиране на сирена със защитено наименование за произход или със защитено географско указание съгласно Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (2). Сирената с географско означение са засегнати от забраната за внос, но те представляват минимален дял от целия асортимент сирена, изнасяни за Русия. От съображения за оперативна и административна ефективност е целесъобразно да бъде създадена единна схема за помощ за частно складиране, обхващаща всички видове сирена.
(6)
Целесъобразно е да бъдат изключени пресните сирена, които не са подходящи за складиране.
(7)
Като общо правило, за улесняване на управлението и контрола помощта за частно складиране следва да се предоставя само на операторите, които са установени и регистрирани за целите на ДДС в Съюза.
(8)
За да се гарантира, че схемата може да бъде подобаващо контролирана, в настоящия регламент следва да се уточнят необходимата информация за сключване на договор за складиране и задълженията на договарящите страни.
(9)
За по-висока ефективност на схемата договорите следва да се отнасят до определено минимално количество и следва да бъдат определени задълженията на договарящата страна, по-специално тези, даващи възможност на компетентния орган, отговарящ за контрола на складовите операции, да извършва ефективни проверки на условията на складиране.
(10)
Складирането на договорното количество за продължителността на договорeния период е едно от главните изисквания за предоставяне на помощ за частно складиране. За да се вземе под внимание търговската практика и по практически причини, следва да бъдат разрешени известни отклонения в количеството, за което се предоставя помощ.
(11)
За да се гарантира правилното администриране на складирането, е уместно да се приемат разпоредби за намаляване на подлежащия на плащане размер на помощта, когато количеството, съхранявано през договорния период на складово съхранение, е по-малко от договорното количество и когато не е спазен напълно периодът на складово съхранение.
(12)
Размерът на помощта следва да бъде определен въз основа на разходите за складиране и/или други пазарни елементи от значение. Целесъобразно е да се определи помощ за постоянни разходи за складиране по внасянето и изваждането на съответните продукти, както и помощ за ден съхранение за разходи за хладилно съхранение и за финансиране.
(13)
Необходимо е да се посочат условията, при които може да бъде разрешено авансово плащане, коригирането на помощта в случаи, при които договорното количество не е напълно спазено, разпоредбите за проверка на правото за получаване на помощ, възможните санкции, както и информацията, която трябва да бъде съобщена на Комисията от държавите членки.
(14)
Целесъобразно е да се предвиди възможност за определяне на коефициент на намаление за висящите заявления, когато това е необходимо, така че мерките да не надхвърлят количествата, за които е създадена схемата за частно складиране.
(15)
Следва да се определят също правила по отношение на документацията и счетоводството, както и честотата и естеството на проверките.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент урежда създаването на временна извънредна схема за помощ за частно складиране за сирената, които попадат под кодове по КН 0406 20, 0406 30, 0406 40 и 0406 90, и замразената извара, попадаща под код по КН 0406 10.
Максималното количество на продукта, предмет на настоящата временна схема, се определя на 155 000 тона.
Член 2
Определение
За целите на настоящия регламент „компетентни органи на държавите членки“ са отделите или организациите, акредитирани от държавите членки като разплащателни агенции, които изпълняват условията, определени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3).
Член 3
Приемливост на продуктите
1. За да може да се ползва от помощта за частно складиране, посочена в член 1 (наричана по-нататък „помощта“), сиренето следва да бъде с добро и задоволително пазарно качество, с произход от Съюза и да има, в деня, в който започва договорът за складово съхранение, минимална възраст, съответстваща на периода на зреене, който допринася за увеличаване на стойността на сиренето.
2. Сиренето трябва да отговаря на следните изисквания:
a)
всяка партида да тежи най-малко 0,5 тона;
б)
да носи неизтриваема маркировка с надпис, който може да бъде кодиран и който указва производителя и датата на производство;
в)
да има обозначение с датата на внасяне на склад;
г)
да не е било предмет на предишен договор за складиране.
3. Държавите членки могат да отменят задължението върху сиренето да се посочва датата на внасяне на склад, посочена в параграф 2, буква в), при условие че управителят на склада се ангажира да води регистър, в който на датата на внасяне на склад се записват сведенията по параграф 2, буква б).
Член 4
Заявления за помощ
1. Операторите, желаещи да получат помощ, подават заявление пред компетентните органи на държавите членки, в които са складирани продуктите.
2. Операторите, подаващи заявление за помощ, трябва да са установени и регистрирани за целите на ДДС в Съюза.
3. Заявленията за помощ могат да се подават считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент. Крайният срок за подаване на заявленията е 31 декември 2014 г.
4. Заявленията за помощ се отнасят до продукти, които са били складирани изцяло.
5. Заявленията се подават по начина, предоставен на операторите от съответната държава членка.
Компетентните органи на държавите членки могат да изискват подадените по електронен път заявления да бъдат придружени от усъвършенстван електронен подпис по смисъла на член 2, точка 2 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) или от електронен подпис, който предлага еквивалентни гаранции относно характеристиките, присъщи на подпис, като се прилагат същите правила и условия като тези, определени в разпоредбите на Комисията относно електронните и цифровизираните документи, установени в Решение на Комисията 2004/563/ЕО, Евратом (5) и в разпоредбите за прилагането му.
6. Заявлението е допустимо само ако изпълнява следните условия:
а)
съдържа препратка към настоящия регламент;
б)
посочва данни за идентифициране на заявителя - наименование, адрес и регистрационен номер за целите на ДДС;
в)
указва продукта с неговия съответен шестцифрен код по КН;
г)
посочва количеството на продуктите;
д)
посочва периода на складиране;
е)
указва наименованието и адреса на мястото на складиране, номера на складовата партида и, когато е целесъобразно, номера на одобрението, идентифициращ фабриката;
ж)
не включва никакви допълнителни условия, въведени от участника, освен предвидените в настоящия регламент;
з)
изготвено е на официалния или на някой от официалните езици на държавата членка, в която се подава заявлението.
7. Не се допуска изменение на съдържанието на заявленията след тяхното подаване.
Член 5
Сключване на договори
1. Договорите се сключват между компетентния орган на държавата членка, на чиято територия са складирани продуктите, и заявителя, наричан по-долу „договарящата страна“.
2. Договорите се сключват в срок от 30 дни от датата на получаване на информацията, посочена в член 4, параграф 6, буква е), като подлежат, когато е уместно, на последващо потвърждаване на приемливостта на продуктите, както е посочено в член 14, параграф 2, втора алинея. Ако приемливостта не се потвърди, съответният договор е нищожен.
Член 6
Задължения на договарящата страна
1. Договорите определят за договарящата страна най-малко следните задължения:
а)
да постави и съхранява на склад договорното количество през договорния период на складово съхранение на свой риск и за своя сметка при условия, осигуряващи запазване на характеристиките на продуктите, без заместване на складираните продукти или прехвърляне в друго място за съхранение. Когато договарящата страна представи обосновано искане, компетентният орган може да разреши преместване на складираните продукти;
б)
да запази документите относно теглото, установено към момента на внасянето в мястото за складиране;
в)
да позволява на компетентния орган да проверява по всяко време спазването на всички изисквания, посочени в договора;
г)
да осигури лесен достъп до и индивидуално идентифициране на съхраняваните продукти: всяка отделно складирана единица се маркира така, че да се виждат датата на поставяне на склад, номерът на договора, наименованието на продукта и теглото. Въпреки това държавите членки могат да не прилагат изискването за отбелязване на номера на договора, ако управителят на склада се ангажира да впише номера на договора в регистъра, посочен в член 3, параграф 2.
2. Договарящата страна предоставя на разположение на органа, отговорен за контрола, цялата документация за всеки един договор, позволяваща проверка по-специално на следната информация относно продуктите, поставени под режим на частно складиране:
а)
номера на одобрението, идентифициращ фабриката и държавата членка на производство;
б)
произхода и датата на производство на продуктите;
в)
датата на поставяне на склад;
г)
теглото и броя на опакованите единици;
д)
наличността в склада и адреса на склада;
е)
очакваната крайна дата на договорния период на складово съхранение, допълнена с действителната дата на изваждане от склад.
3. Договарящата страна или, когато е приложимо, управителят на склада води отчетност за складовата наличност, която е на разположение в склада, включваща по номер на договора:
а)
идентификацията на продуктите, поставени под режим на частно складиране, по партида;
б)
датите на поставяне на склад и изваждане от склад;
в)
посоченото за складиране количество в партида;
г)
местоположението на продуктите в склада.
Член 7
Договорен период на складово съхранение
1. Договорният период на складово съхранение започва в деня след получаване от компетентния орган на информацията, посочена в член 4, параграф 6, буква е).
2. Договорният период на складиране завършва в деня, предшестващ деня на изваждане от склад.
3. Помощта може да бъде отпусната само ако продължителността на договорния период на складово съхранение е между 60 и 210 дни.
Член 8
Изваждане от склад
1. Изваждането от склад може да започне в деня след последния ден от договорния период на складово съхранение.
2. Изваждането от склад става на цели складови партиди или, ако компетентният орган разреши, на по-малки количества. В случая, посочен в член 14, параграф 4, буква а) обаче, от склада може да се извади само запечатано количество.
3. Договарящата страна уведомява предварително компетентния орган за намерението си да започне да изважда продукти от склад, в съответствие с разпоредбите, предвидени в член 14, параграф 5.
4. Когато не е спазено изискването по параграф 3, но компетентният орган смята, че в рамките на 30 дни след изваждането от склад са представени достатъчно доказателства за датата на изваждане от склад и съответните количества, помощта се намалява с 15 % и се плаща по отношение само на периода, за който договарящата страна представи на компетентния орган задоволително доказателство, че продуктът се е намирал на договорно складово съхранение.
5. Когато не е спазено изискването по параграф 3 и компетентният орган не смята, че в рамките на 30 дни след изваждането от склад са представени достатъчно доказателства за датата на изваждане от склад и съответните количества, не се плаща помощ по отношение на съответния договор.
Член 9
Размер на помощта
Помощта възлиза на:
-
15,57 EUR на тон складиран продукт за постоянните разходи за складиране,
-
0,40 EUR на тон на ден за складово съхранение по договор.
Член 10
Авансово плащане на помощ
1. След 60 дни на съхранение може да бъде направено еднократно авансово плащане на помощта, по искане на договарящата страна, при условие че тя учреди гаранция, равна на авансовото плащане плюс 10 %.
2. Авансовото плащане не надвишава размера на помощта, съответстваща на срок на складово съхранение от 90 дни или три месеца, ако е уместно. Гаранцията, посочена в параграф 1, се освобождава веднага след като бъде изплатен остатъкът от помощта.
Член 11
Плащане на помощ
1. Помощта или, когато по силата на член 10 е предоставено авансово плащане - заплащането на остатъка от помощта, се заплаща въз основа на заявление за плащане, подадено от договарящата страна в срок от три месеца след края на договорния период на складово съхранение.
2. Когато договарящата страна не е била в състояние да представи необходимите документи в срока от три месеца въпреки незабавно предприетите действия за своевременно снабдяване с тях, тя може да получи отсрочка, която не може да превишава общо три месеца.
3. Плащането на помощта или на остатъка от помощта се извършва в рамките на 120 дни след деня, в който е подадено заявление за плащане на помощта, при условие че са изпълнени задълженията по договора и е извършена крайната проверка. Ако обаче е в ход административно разследване, плащането не се извършва, докато не се признае правото на помощ.
4. С изключение на случаите на непреодолима сила, ако действително складираното количество през периода на складово съхранение по договора е по-малко от количеството по договора и не по-малко от 95 % от това количество, помощта се плаща за действително складираното количество. Ако обаче компетентният орган установи, че договарящата страна е действала умишлено или небрежно, той може да реши допълнително да намали помощта или да не я плаща.
5. С изключение на случаите на непреодолима сила, ако действително складираното количество през договорния период на складово съхранение е по-малко от посочените в параграф 4 процентни стойности, но не по-малко от 80 % от договорното количество, помощта за действително складираното количество се намалява наполовина. Ако обаче компетентният орган установи, че договарящата страна е действала умишлено или небрежно, той може да реши допълнително да намали помощта или да не я плаща.
6. С изключение на случаите на непреодолима сила, ако действително складираното количество по време на договорния период на складово съхранение е по-малко от 80 % от договорното количество, не се заплаща помощ.
7. Ако при проверки по време на складовото съхранение или при изваждане от склад се открият негодни продукти, за тези количества не се плаща помощ. Остатъкът от складовата партида, който все още отговаря на условията за предоставяне на помощ, трябва да е не по-малък от минималното количество, определено в член 3, параграф 2. Същото правило се прилага когато част от складова партида е извадена поради същата причина преди изтичането на минималния период на складово съхранение.
Негодните продукти не се включват в калкулацията на действително складираното количество, посочено в параграфи 4, 5 и 6.
8. С изключение на случаите на непреодолима сила, когато договарящата страна не спази крайната дата на договорния период на складово съхранение, определен в член 7, параграф 3, за цялото складирано количество, всеки календарен ден на неизпълнение води до намаление с 10 % на размера на помощта по въпросния договор. Това намаление обаче не може да превишава 100 % от размера на помощта.
Член 12
Уведомления и мониторинг
1. Държавите членки уведомяват Комисията всяка седмица, най-късно до вторник, относно количествата за предходната седмица, за които са сключени договори, с разбивка по период на складово съхранение, както и относно количествата продукти, за които са били подадени заявления за помощ.
Комисията уведомява държавите членки веднага щом установи, че количествата, за които са подадени заявления, приближават максималното количество, посочено в член 1.
Когато Комисията е информирала държавите членки, че количествата, за които са подадени заявления за помощ, приближават максималното количество, посочено в член 1, държавите членки уведомяват Комисията всеки работен ден преди 14:00 часа (брюкселско време) за количествата продукти, за които са подадени заявления за помощ през предходния работен ден.
2. Въз основа на уведомленията, получени в съответствие с параграф 1, Комисията се уверява, че максималното количество, посочено в член 1, не е превишено.
Когато Комисията установи въз основа на тези уведомления, че максималното количество, посочено в член 1, е превишено, тя незабавно уведомява всички държави членки.
3. Когато Комисията е информирала държавите членки, че максималното количество, посочено в член 1, е превишено, държавите членки информират операторите за това.
4. Държавите членки уведомяват Комисията най-късно в края на всеки месец за предходния месец относно:
а)
количествата продукти, поставени на склад или извадени от склад през съответния месец;
б)
количествата продукти на складово съхранение към края на съответния месец;
в)
количествата продукти, по отношение на които е изтекъл договорният период на складово съхранение;
5. Уведомленията, посочени в параграфи 1 и 4, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (6).
Член 13
Мерки за спазване на максималното количество
Когато приемането на цялото количество продукти, за които са подадени заявления за помощ в определен ден, би довело до превишаване на максималното количество, посочено в член 1, Комисията, посредством акт за изпълнение, приет без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, определя коефициент на разпределение, приложим към количествата, съответстващи на заявленията, подадени до Комисията на този ден. Този коефициент на разпределение ограничава общото количество на продуктите, приемливи за отпускане на временна извънредна помощ за частно складиране до максималното количество, посочено в член 1.
Член 14
Проверки
1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират спазването на настоящия регламент. Тези мерки включват пълна административна проверка на заявленията за помощ, която се допълва от проверки на място, както е посочено в параграфи от 2 до 8.
2. Отговорният за контрола орган извършва проверки на продуктите, постъпващи на склад, в срок от 30 дни от датата на получаване на информацията, посочена в член 4, параграф 6, буква е).
Без да се засяга действието на параграф 5, първа алинея, буква а) от настоящия член, за да се гарантира, че складираните продукти отговарят на условията за помощ, се проверява физически представителна проба от най-малко 5 % от поставените на склад количества с цел, между другото, установяване по отношение на теглото, идентификацията и естеството на продуктите, че складовите партиди отговарят на конкретните данни в заявлението за сключване на договор.
3. Ако държавата членка може да представи надлежно обосновани причини, 30-дневният срок, посочен в параграф 2, може да бъде удължен с 15 дни.
4. Отговорният за проверката орган:
а)
запечатва продуктите по договор, по складова партида или по по-малко количество по време на проверката, предвидена в параграф 2; или
б)
извършва внезапна проверка, за да се увери, че договорното количество се намира на мястото за складиране.
Проверката, посочена в първа алинея, буква б), се отнася поне за 10 % от общото количество по договора и трябва да е представителна. Такива проверки включват проучване на складовите регистри, както е посочено в член 6, параграф 3, и подкрепящите документи, като например протоколи от претегляне и приемно-предавателни протоколи, и проверка на теглото и вида на продуктите, както и тяхната идентификация по отношение на поне 5 % от количеството, подлежащо на внезапна проверка.
5. В края на договорния период на складово съхранение отговорният за контрола орган проверява чрез вземане на проби теглото и идентификацията на складираните продукти по отношение на поне половината от договорите. За целите на тази проверка договарящата страна информира компетентния орган най-малко пет работни дни предварително, като посочва съответните складови партиди:
а)
за края на максималния договорен период на складово съхранение; или
б)
за началото на операциите по изваждане от склад, когато продуктите се изваждат преди изтичането на максималния договорен период на складово съхранение.
Държавите членки могат да приемат по-кратък срок от пет работни дни.
6. Когато се прилага опцията по параграф 4, буква а), в края на договорния период на складово съхранение се проверяват наличието и целостта на поставените пломби. Разноските по запечатване и манипулиране са за сметка на договарящата страна.
7. Пробите за проверка на качеството и състава на продуктите се вземат от длъжностни лица на отговорния за контрола орган или в тяхно присъствие.
Физическа проверка на теглото се извършва в присъствието на тези длъжностни лица на процедурата на претегляне.
За целите на одитната пътека всички проверени от тези длъжностни лица складови и финансови регистри и документи се подпечатват или парафират по време на контролното посещение. Когато се проверяват компютърни регистри, се прави разпечатка, която се запазва в досието за проверката.
Член 15
Отчитане на проверката
1. Отговорният за проверката орган изготвя контролен доклад относно всяка проверка на място. Докладът описва точно различните проверени елементи.
Докладът включва:
а)
датата и времето на започване на проверката;
б)
подробности за направеното предизвестие;
в)
продължителността на проверката;
г)
имената на присъстващите отговорни лица;
д)
характера и размера на извършените проверки и по-специално, подробности за проучените документи и продукти;
е)
констатации и заключения;
ж)
преценка дали са нужни последващи действия.
Докладът се подписва от отговорното длъжностно лице и приподписва от договарящата страна или, когато е приложимо, от отговорника на склада и се включва в досието за плащане.
2. В случай на значителни нередности, засягащи поне 5 % от количествата продукти, обхванати от един договор, предмет на проверката, проверката се разширява до по-голяма проба, която се определя от органа, отговорен за проверките.
3. Органът, отговорен за проверките, регистрира всеки случай на несъответствие въз основа на критериите за значимост, размер, продължителност и повторение, което може да има за резултат изключване в съответствие с член 16, параграф 1 и/или възстановяване на неправилно платена помощ, включително лихвите в съответните случаи, в съответствие с параграф 4 от посочения член.
Член 16
Санкции
1. Когато компетентният орган на държава членка установи, че документ, представен от заявител за предоставянето на права, произтичащи от настоящия регламент, съдържа невярна информация и когато въпросната невярна информация е решаваща за предоставянето на посочените права, компетентният орган изключва заявителя от процедурата по предоставяне на помощ за същия продукт, за който е била подадена невярната информация, за период от една година от момента, в който е било взето окончателното административно решение, установяващо нередността.
2. Изключването, предвидено в параграф 1, не се прилага, ако заявителят докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че ситуацията по посочения параграф се дължи на непреодолима сила или очевидна грешка.
3. Неправомерно платената помощ се възстановява с лихвите от съответните оператори. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (7), се прилагат с необходимите изменения.
4. Налагането на административни санкции и възстановяването на неправомерно изплатени суми съгласно настоящия член не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 1848/2006 на Комисията. (8)
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 септември 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 950/2014
оd 4. rujna 2014.
o otvaranju privremenih izvanrednih programa potpore za privatno skladištenje određenih sireva i utvrđivanju iznosa potpore unaprijed
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (1), a posebno njezin članak 219. stavak 1. u vezi s člankom 228.,
budući da:
(1)
Ruska vlada uvela je 7. kolovoza 2014. zabranu uvoza određenih proizvoda iz Unije u Rusiju, uključujući mliječne proizvode. Mliječni proizvod na koji najviše utječe zabrana jest sir, s obzirom na to da izvoz u Rusiju čini 33 % ukupnog izvoza sira Unije. Nadalje, Rusija je isključivi trgovinski partner Finske i baltičkih zemalja za sir te značajno odredište za druge države članice poput Njemačke, Nizozemske i Poljske.
(2)
Izvoz sireva u Rusiju 2013. iznosio je više od 250 000 tona te postoji rizik da će znatni dio te količine morati apsorbirati unutarnje tržište, što će dovesti do nestabilnosti tržišta i pritiska na smanjenje cijena.
(3)
Mjere tržišne intervencije dostupne na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013 ne čine se dostatnima za nedavno nastalo stanje jer su ograničene na sireve s oznakom zemljopisnog podrijetla.
(4)
Opasnost od ozbiljne neravnoteže na tržištu sira mogla bi se skladištenjem umanjiti ili ukloniti. Stoga je primjereno dodijeliti potpore za privatno skladištenje sira i unaprijed utvrditi iznos potpore.
(5)
Člankom 17. Uredbe (EU) br. 1308/2013 predviđa se dodjeljivanje potpora za privatno skladištenje sireva koji ostvaruju korist od zaštićene oznake izvornosti ili zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla u skladu s Uredbom (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (2). Iako na sireve s oznakom zemljopisnog podrijetla utječe zabrana uvoza, oni čine samo minimalni udio cjelokupnog raspona sireva izvezenih u Rusiju. Zbog operativne i administrativne učinkovitosti primjereno je uspostaviti jedinstveni program potpore za privatno skladištenje kojim bi se obuhvatile sve vrste sireva.
(6)
Primjereno je isključiti svježe sireve koji nisu prikladni za skladištenje.
(7)
Kako bi se pojednostavnilo upravljanje i nadzor, potpora za privatno skladištenje treba, kao opće pravilo, biti odobrena samo onim gospodarskim subjektima koji za potrebe PDV-a imaju poslovni nastan i registrirani su unutar Unije.
(8)
Kako bi se osiguralo pravilno praćenje dogovora, u ovoj Uredbi treba pobliže odrediti informacije potrebne za sklapanje ugovora o skladištenju, kao i obveze ugovornih stranaka.
(9)
Kako bi program bio što učinkovitiji, ugovori se trebaju odnositi na određenu najmanju količinu te na obveze koje svaka ugovorna stranka mora ispuniti, a posebno one kojima se nadležnim tijelima odgovornima za provjeru aktivnosti skladištenja omogućuje učinkovita inspekcija uvjeta skladištenja.
(10)
Skladištenje ugovorenih količina tijekom dogovorenog razdoblja predstavlja jedan od glavnih zahtjeva za dodjelu potpore za privatno skladištenje. Kako bi se u obzir uzela poslovna praksa i praktični razlozi, treba odobriti dopuštena odstupanja u odnosu na količinu za koju se potpora odobrava.
(11)
Kako bi se osiguralo pravilno upravljanje skladištem, primjereno je donijeti odredbe za smanjenje iznosa potpore koji se mora platiti ako je količina skladištena tijekom ugovornog razdoblja manja od ugovorene količine i u slučaju kada razdoblje skladištenja nije u potpunosti poštivano.
(12)
Iznos potpore potrebno je odrediti na temelju troškova skladištenja i/ili ostalih relevantnih tržišnih elemenata. Primjereno je odrediti iznos potpore za fiksne troškove ulaza i izlaza predmetnih proizvoda i potpore po danu skladištenja za troškove hladnog skladištenja i financiranja.
(13)
Potrebno je navesti uvjete pod kojima se može odobriti predujam, prilagođavanje potpore u slučajevima kada ugovorena količina nije u potpunosti poštivana, provjere prava na potporu, moguće kazne te informacije koje države članice moraju dostaviti Komisiji.
(14)
Primjereno je predvidjeti mogućnost određivanja koeficijenta smanjenja za još neriješene zahtjeve kada je to potrebno kako se mjerama ne bi premašile količine za koje je uspostavljen program potpore za privatno skladištenje.
(15)
Osim toga, treba utvrditi pravila u pogledu dokumentacije, računovodstva te učestalosti i prirode provjera.
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom predviđa privremeni izvanredni program potpore za privatno skladištenje sireva obuhvaćenih oznakama KN 0406 20, 0406 30, 0406 40 i 0406 90 i zamrznute skute obuhvaćene oznakom KN 0406 10.
Najveća utvrđena količina proizvoda na koje se odnosi ovaj privremeni program iznosi 155 000 tona.
Članak 2.
Definicija
Za potrebe primjene Uredbe, izraz „nadležna tijela država članica” znači odjeli ili tijela koja su države članice akreditirale kao agencije za plaćanje koje ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 7. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3).
Članak 3.
Prihvatljivost proizvoda
1. Kako bi ispunio uvjete za potporu za privatno skladištenje iz članka 1., dalje u tekstu „potpora”, sir mora biti dobre i zadovoljavajuće tržišne kvalitete, biti podrijetlom iz Unije i, na dan početka ugovornog skladištenja, biti star najmanje onoliko koliko iznosi razdoblje dozrijevanja koje pridonosi povećanju vrijednosti sira.
2. Sir mora ispunjavati sljedeće zahtjeve:
(a)
svaka serija ima masu od najmanje 0,5 tone;
(b)
na njemu su na neizbrisiv način navedeni oznaka objekta u kojem je proizveden, pri čemu ta oznaka može biti u obliku šifre, te datum proizvodnje;
(c)
na njemu je naveden datum uskladištenja;
(d)
nije predmet nekog prethodnog ugovora o skladištenju.
3. Države članice mogu odlučiti ne primjenjivati obvezu navođenja datuma uskladištenja iz točke (c) drugog stavka na siru pod uvjetom da se upravitelj skladišta obveže da će voditi evidenciju u koju se na dan uskladištenja unose podaci iz točke (b) drugog stavka.
Članak 4.
Podnošenje zahtjeva za potporu
1. Gospodarski subjekt koji traži potporu podnosi zahtjev nadležnim tijelima države članice u kojoj su proizvodi skladišteni.
2. Gospodarski subjekti koji podnose zahtjev za potporu imaju poslovni nastan i registrirani su u Uniji za potrebe PDV-a.
3. Zahtjevi za potporu mogu se podnositi od datuma stupanja na snagu ove Uredbe. Posljednji rok za podnošenje zahtjeva jest 31. prosinca 2014.
4. Zahtjevi za potporu odnose se na proizvode koji su u cijelosti uskladišteni.
5. Zahtjevi za potporu dostavljaju se metodom dostupnom gospodarskim subjektima u dotičnoj državi članici.
Nadležna tijela država članica mogu zahtijevati da se zahtjevi u elektroničkom obliku poprate naprednim elektroničkim potpisom u smislu članka 2. točke 2. Direktive 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) ili elektroničkim potpisom koji ima funkcionalno jednaku vjerodostojnost kao potpis, primjenom pravila i uvjeta jednakih onima određenima u odredbama Komisije o elektroničkim i digitalnim dokumentima, određenima u Odluci Komisije 2004/563/EZ, Euratom (5) te u njezinim provedbenim pravilima.
6. Zahtjev za potporu prihvatljiv je samo ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
navedeno je upućivanje na ovu Uredbu;
(b)
navedeni su identifikacijski podaci podnositelja zahtjeva: ime, adresa i registracijski broj za PDV;
(c)
naveden je proizvod s odgovarajućom šesteroznamenkastom oznakom KN;
(d)
navedena je količina proizvoda;
(e)
navedeno je razdoblje skladištenja;
(f)
navedeni su naziv i adresa mjesta skladištenja, broj skladišne serije i, prema potrebi, broj odobrenja tvornice;
(g)
ne sadržava nikakve dodatne uvjete podnositelja zahtjeva osim onih koji su utvrđeni ovom Uredbom;
(h)
sastavljen je na službenom jeziku ili na jednom od službenih jezika država članica u kojima je zahtjev podnesen.
7. Sadržaj zahtjeva ne mijenja se nakon što su podneseni.
Članak 5.
Sklapanje ugovora
1. Ugovori se sklapaju između nadležnog tijela država članica na čijem su području proizvodi uskladišteni i podnositelja zahtjeva, dalje u tekstu: „ugovorna stranka”.
2. Ugovori se sklapaju u roku od 30 dana od dana primitka obavijesti iz članka 4. stavka 6. točke (f), pri čemu je, prema potrebi, obvezna dodatna informacija o prihvatljivosti proizvoda, kako je navedeno u članku 14. stavku 2. drugom podstavku. Ako prihvatljivost nije utvrđena, predmetni se ugovor smatra ništavnim.
Članak 6.
Obveze ugovornih stranaka
1. Ugovorima se određuju najmanje sljedeće obveze za ugovornu stranku:
(a)
uskladištiti ugovorene količine i držati ih u skladištu tijekom ugovornog razdoblja skladištenja na svoj vlastiti rizik i trošak, pod uvjetima kojima se osigurava održavanje svojstava proizvoda, bez zamjene skladištenih proizvoda ili njihova prijenosa u drugo skladište. U slučaju kada ugovorna stranka podnese razuman zahtjev, nadležno tijelo može odobriti premještaj skladištenih proizvoda;
(b)
zadržati dokumente o masi utvrđenoj u trenutku uskladištenja;
(c)
dopustiti nadležnom tijelu da u svakom trenutku provjeri jesu li obveze utvrđene u ugovoru ispunjene;
(d)
mora se pobrinuti da su uskladišteni proizvodi lako dostupni i pojedinačno prepoznatljivi: svaka zasebno skladištena jedinica označena je tako da su datum uskladištenja, broj ugovora, proizvod i masa prikazani. Međutim, države članice mogu odustati od zahtjeva za označivanje brojem ugovora pod uvjetom da se upravitelj skladišta obveže da će broj ugovora upisati u evidenciju iz članka 3. stavka 2.
2. Ugovorna stranka tijelu odgovornom za provjeru stavlja na raspolaganje cjelokupnu dokumentaciju, za svaki ugovor zasebno, te mu posebno omogućuje provjeru podataka o proizvodima smještenima u privatna skladišta:
(a)
broj odobrenja kojim su označene tvornica i država članica proizvodnje;
(b)
podrijetlo i datum proizvodnje proizvoda;
(c)
datum uskladištenja;
(d)
masa i broj upakiranih jedinica;
(e)
prisutnost u skladištu i adresu skladišta;
(f)
predviđeni datum isteka ugovornog razdoblja skladištenja, upotpunjenog stvarnim datumom otpreme.
3. Ugovorna stranka ili, prema potrebi, upravitelj skladišta, vodi evidenciju o zalihama dostupnima u skladištu, koja uz broj ugovora sadržava:
(a)
oznaku uskladištenih proizvoda po serijama;
(b)
datum uskladištenja i datum otpreme;
(c)
količinu za svaku uskladištenu seriju;
(d)
mjesto uskladištenih proizvoda.
Članak 7.
Ugovorno razdoblje skladištenja
1. Ugovorno razdoblje skladištenja započinje sljedećeg dana od dana kad su nadležna tijela primila obavijest iz članka 4. stavka 6. točke (f).
2. Ugovorno skladištenje završava dan prije dana otpreme iz skladišta.
3. Potpora se može dodijeliti jedino ako ugovorno skladištenje traje od 60 do 210 dana.
Članak 8.
Otprema iz skladišta
1. Otprema iz skladišta može započeti sljedećeg dana od posljednjeg dana ugovornog razdoblja skladištenja.
2. Otprema iz skladišta vrši se u cijelim skladišnim serijama ili u manjim količinama, ako nadležno tijelo to odobri. Međutim, u slučaju iz članka 14. stavka 4. točke (a), iz skladišta se smije otpremiti samo plombirana količina.
3. Ugovorna stranka obavješćuje nadležno tijelo prije nego što namjerava otpremiti proizvode iz skladišta, u skladu s odredbama utvrđenima u članku 14. stavku 5.
4. Kada se ne poštuje zahtjev iz trećeg stavka, iako je nadležnim tijelima u roku od 30 dana od dana otpreme iz skladišta dostavljen dovoljan dokaz o planiranom datumu otpreme iz skladišta te o dotičnim količinama, potpora se umanjuje za 15 % te se isplaćuje samo za razdoblje za koje ugovorna stranka nadležnom tijelu dostavi zadovoljavajući dokaz da je proizvod pohranjen u ugovornom skladištu.
5. Kada se ne poštuje zahtjev iz trećeg stavka, a nadležnom tijelu u roku od 30 dana od dana otpreme iz skladišta nije dostavljen dovoljan dokaz o planiranom datumu otpreme iz skladišta te o dotičnim količinama, ugovorna potpora se ne isplaćuje.
Članak 9.
Iznosi potpore
Potpora iznosi:
-
15,57 EUR po uskladištenoj toni za fiksne troškove skladištenja,
-
0,40 EUR po toni po danu ugovornog skladištenja.
Članak 10.
Predujam potpore
1. Nakon 60 dana skladištenja, na zahtjev ugovorne stranke smije biti isplaćen jednokratan predujam potpore, pod uvjetom da ta stranka položi sredstvo osiguranja koje je jednakovrijedno predujmu plus 10 %.
2. Predujam ne premašuje iznos potpore koji, prema potrebi, odgovara razdoblju skladištenja od 90 dana ili tri mjeseca. Sredstvo osiguranja iz stavka 1. oslobađa se odmah nakon isplate razlike potpore.
Članak 11.
Isplata potpore
1. Potpora ili, ako je odobren predujam u skladu s člankom 10., razlika potpore, isplaćuje se na temelju zahtjeva za isplatu koji ugovorna stranka položi u roku od tri mjeseca nakon završetka ugovornog razdoblja skladištenja.
2. U slučaju kada ugovorna stranka nije uspjela predočiti popratnu dokumentaciju u roku od 3 mjeseca, iako je pravovremeno djelovala kako bi istu na vrijeme prikupila, može joj se odobriti produljenje koje ne smije biti dulje od ukupno tri mjeseca.
3. Isplata potpore ili razlike potpore vrši se u roku od 120 dana od dana podnošenja zahtjeva za isplatu potpore, pod uvjetom da su ispunjene obveze iz ugovora i da je izvršena konačna provjera. Međutim, ako je u tijeku upravna istraga, plaćanje se ne izvršava dok se ne prizna pravo.
4. Osim u slučajevima više sile, ako količina koja je stvarno uskladištena tijekom ugovornog razdoblja skladištenja iznosi manje od ugovorene količine i ne manje od 95 % te količine, potpora se isplaćuje za stvarno uskladištenu količinu. Međutim, ako nadležno tijelo ustanovi da je ugovorna stranka djelovala namjerno ili nesavjesno, može odlučiti dodatno smanjiti potporu ili je uopće ne isplatiti.
5. Osim u slučajevima više sile, ako količina koja je stvarno uskladištena tijekom ugovornog razdoblja skladištenja iznosi manje od postotaka navedenih u stavku 4., ali ne manje od 80 % ugovorene količine, potpora za stvarno uskladištenu količinu upola se smanjuje. Međutim, ako nadležno tijelo ustanovi da je ugovorna stranka djelovala namjerno ili nesavjesno, može odlučiti dodatno smanjiti potporu ili je uopće ne isplatiti.
6. Osim u slučajevima više sile, ako količina koja je stvarno uskladištena tijekom ugovornog razdoblja skladištenja iznosi manje od 80 % ugovorene količine, potpora se ne isplaćuje.
7. Ako se provjerama izvršenima tijekom uskladištenja ili prilikom otpreme otkriju manjkavi proizvodi, za navedene se količine potpora ne isplaćuje. Preostali dio skladišne serije koji i dalje ispunjava uvjete za potporu ne smije biti manji od najmanje količine utvrđene u članku 3. stavku 2. Isto se pravilo primjenjuje ako je dio skladišne serije iz istog razloga otpremljen prije isteka najkraćeg razdoblja skladištenja.
Manjkavi proizvodi nisu uključeni u izračun stvarno uskladištene količine iz stavaka 4., 5. i 6.
8. Osim u slučajevima više sile, kada ugovorna stranka ne poštuje kraj ugovornog razdoblja skladištenja, kako je utvrđeno člankom 7. stavkom 3., za ukupnu uskladištenu količinu, za svaki se kalendarski dan tog nepoštovanja iznos potpore za navedeni ugovor smanjuje za 10 %. Međutim, to smanjenje ne premašuje 100 % iznosa potpore.
Članak 12.
Obavijesti i praćenje
1. Države članice obavješćuju Komisiju najkasnije svakog utorka za prethodni tjedan o količinama za koje su ugovori sklopljeni, raščlanjeno po razdoblju skladištenja te o količinama proizvoda za koje su podneseni zahtjevi za potporu.
Komisija obavješćuje države članice čim utvrdi da se količine za koje su podneseni zahtjevi za potporu približavaju najvećoj količini iz članka 1.
Nakon što je Komisija obavijestila države članice da se količine za koje su podneseni zahtjevi za potporu približavaju najvećoj količini iz članka 1., države članice obavješćuju Komisiju svaki radni dan do 14.00 (po briselskom vremenu) o količinama proizvoda za koje su podneseni zahtjevi za potporu prethodnog radnog dana.
2. Na temelju obavijesti primljenih u skladu sa stavkom 1., Komisija provjerava da najveća količina iz članka 1. nije premašena.
Ako Komisija na temelju tih obavijesti utvrdi da je najveća količina iz članka 1. premašena, o tome odmah obavješćuje sve države članice.
3. Nakon što Komisija obavijesti države članice da je najveća količina iz članka 1. premašena, države članice na odgovarajući način obavješćuju gospodarske subjekte.
4. Države članice obavješćuju Komisiju najkasnije do isteka svakog mjeseca za prethodni mjesec:
(a)
o količinama proizvoda dopremljenih u skladište i otpremljenih iz njega tijekom dotičnog mjeseca;
(b)
o količinama proizvoda u skladištu na kraju dotičnog mjeseca;
(c)
o količinama proizvoda za koje je ugovorno razdoblje završilo.
5. Obavijesti država članica iz stavaka 1. i 4. dostavljaju se u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 792/2009 (6).
Članak 13.
Mjere za poštovanje najveće količine
U slučaju da se prihvaćanjem ukupne količine proizvoda za koje su podneseni zahtjevi za potporu na određeni dan premaši najveća količina iz članka 1., Komisija provedbenim aktom donesenim bez primjene postupka iz članka 229. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 1308/2013 određuje koeficijent dodjele primjenjiv na količine koje odgovaraju zahtjevima o kojima je Komisija obaviještena na taj dan. Tim se koeficijentom dodjele ukupna količina proizvoda prihvatljiva za privremenu izvanrednu potporu za privatno skladištenje ograničuje na najveću količinu iz članka 1.
Članak 14.
Provjere
1. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale usklađenost s ovom Uredbom. Te mjere uključuju potpune upravne provjere zahtjeva za potporu, koje se dopunjuju provjerama na licu mjesta, kako je navedeno u stavcima od 2. do 8.
2. Tijelo odgovorno za provjere vrši provjere proizvoda koji ulaze u skladište u roku od 30 dana od dana primitka obavijesti iz članka 4. stavka 6. točke (f).
Ne dovodeći u pitanje stavak 5. prvi podstavak točku (a) ovog članka, kako bi se osiguralo da svi uskladišteni proizvodi ispunjavaju uvjete za potporu, reprezentativni uzorak od najmanje 5 % uskladištenih količina fizički se provjerava kako bi se osiguralo da su skladišne serije, između ostalog, masa, oznaka i priroda proizvoda, u skladu s podacima iz zahtjeva za sklapanje ugovora.
3. U slučaju kada država članica može ponuditi valjano utemeljene razloge, rok od 30 dana utvrđen u stavku 2. može se produljiti za 15 dana.
4. Tijelo odgovorno za provjere:
(a)
plombira proizvode po ugovoru, skladišnoj seriji ili manjoj količini u trenutku provjere iz stavka 2.; ili
(b)
provodi nenajavljenu provjeru kako bi osiguralo da se ugovorena količina nalazi u skladištu.
Provjera iz točke (b) prvog podstavka reprezentativna je i odgovara najmanje 10 % ukupne količine po ugovoru. Takve provjere uključuju pregled evidencije zaliha, kako je navedeno u članku 6. stavku 3. i popratnoj dokumentaciji, kao što su iskaz mase i evidencija o dobavi te provjera mase, vrste proizvoda i njihovih oznaka koja mora odgovarati najmanje 5 % količine koja je predmet nenajavljene provjere.
5. Na kraju ugovornog razdoblja skladištenja, tijelo odgovorno za provjere uzorkovanjem provjerava, za najmanje polovicu ugovora, masu i oznaku proizvoda u skladištu. Za potrebe ove provjere, ugovorna stranka obavješćuje nadležno tijelo, navodeći uključene serije, najmanje pet radnih dana prije:
(a)
isteka najduljeg ugovornog razdoblja skladištenja; ili
(b)
početka aktivnosti otpreme u slučaju kada je proizvod otpremljen prije isteka najduljeg ugovornog razdoblja skladištenja.
Države članice mogu prihvatiti rok kraći od pet radnih dana.
6. U slučaju primjene mogućnosti iz stavka 4. točke (a), prisutnost i neoštećenost primijenjenih plombi provjerava se na kraju ugovornog razdoblja skladištenja. Troškove plombiranja i postupanja snosi ugovorna stranka.
7. Sve uzorke za provjeru kakvoće i sastava proizvoda uzimaju službenici tijela odgovornog za provjere ili se navedeno uzorkovanje provodi u njihovoj nazočnosti.
Fizička provjera ili provjera mase provodi se u postupku vaganja u nazočnosti navedenih službenika.
Za potrebe tijeka revizije, sva se evidencija o zalihama i financijama te sva dokumentacija koju su navedeni službenici provjerili pečati ili parafira tijekom kontrolnog obilaska. Kada se ovjerava kompjutorska evidencija, tiska se njezina kopija i prilaže inspekcijskoj dokumentaciji.
Članak 15.
Revizorsko izvješćivanje
1. Tijelo odgovorno za provjere sastavlja kontrolno izvješće tijekom svake provjere na licu mjesta. U tom izvješću detaljno su opisane različite provjerene stavke.
U kontrolnom izvješću navodi se:
(a)
datum i vrijeme početka provjere;
(b)
pojedinosti o prethodnoj obavijesti;
(c)
trajanje provjere;
(d)
nazočne odgovorne osobe;
(e)
priroda i opseg izvršenih provjera te posebno navodi pojedinosti o pregledanim dokumentima i proizvodima;
(f)
rezultati i zaključci;
(g)
je li potrebno daljnje praćenje.
Izvješće potpisuje odgovorni službenik i supotpisuje ugovorna stranka ili, prema potrebi, upravitelj skladišta te se uključuje u evidenciju o plaćanju.
2. U slučaju znatnih nepravilnosti koje utječu na barem 5 % količine proizvoda obuhvaćenih jednim ugovorom, a koji podliježu provjerama, provjera se proširuje na veći uzorak koji određuje tijelo odgovorno za provjere.
3. Tijelo odgovorno za provjere evidentira sve slučajeve neusklađenosti na temelju kriterija ozbiljnosti, opsega, trajanja i ponavljanja, koje može prouzročiti isključivanje u skladu s člankom 16. stavkom 1. i/ili vraćanje neopravdano isplaćene potpore uključujući, prema potrebi, kamate u skladu sa stavkom 4. tog članka.
Članak 16.
Sankcije
1. U slučaju kada nadležno tijelo države članice otkrije da dokument koji je predočio podnositelj zahtjeva za dodjelu prava koja potječu iz ove Uredbe navodi netočnu informaciju ili ako je netočna informacija ključna za dodjelu tog prava, nadležno tijelo isključuje podnositelja zahtjeva iz postupka dodjele potpore za isti proizvod za koji je dostavljena netočna informacija te na razdoblje od jedne godine od trenutka donošenja konačne upravne odluke kojom se ta nepravilnost utvrđuje.
2. Isključenje predviđeno u stavku 1. ne primjenjuje se ako podnositelj zahtjeva dokaže, na način prihvatljiv nadležnom tijelu, da je stanje iz tog stavka posljedica više sile ili očite pogreške.
3. Dotični gospodarski subjekti vraćaju neopravdano isplaćenu potporu zajedno s kamatama. Pravila utvrđena u članku 73. Uredbe Komisije (EZ) br. 796/2004 (7) primjenjuju se mutatis mutandis.
4. Provedba upravnih kazni i povrat neopravdano isplaćenih iznosa, kako je predviđeno u ovom članku, ne dovode u pitanje obavješćivanje Komisije o nepravilnostima u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 1848/2006 (8).
Članak 17.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. rujna 2014.