ДИРЕКТИВА 2014/45/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
относно периодичните прегледи за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета и за отмяна на Директива 2009/40/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след провеждане на консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В своята Бяла книга от 28 март 2011 г., озаглавена „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ Комисията постави като цел постигането на нулева смъртност по пътищата, до която Съюзът следва да се доближи до 2050 г. С оглед постигането на тази цел, от технологиите, свързани с превозните средства, се очаква значително да допринесат за подобряването на безопасността на автомобилния транспорт.
(2)
В съобщението си, озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 г.“, Комисията предложи да се намали още веднъж наполовина броят на жертвите от пътнотранспортни произшествия в Съюза до 2020 г., считано от 2010 г. С оглед постигането на тази цел, Комисията си постави седем стратегически цели и набеляза действия за подобряване безопасността на превозните средства, стратегия за намаляване на броя на нараняванията и мерки за повишаване на безопасността на уязвимите участници в движението по пътищата, по-специално мотоциклетистите.
(3)
Прегледите за проверка на техническата изправност са част от по-широк режим, замислен така, че да гарантира, че превозните средства се поддържат в безопасно и приемливо спрямо околната среда състояние по време на използването им. Този режим следва да обхваща периодични прегледи за проверка на техническата изправност на превозните средства и крайпътните технически проверки на превозните средства, използвани за автомобилни превози с търговска цел, както и да предвиди процедури за регистрация на превозните средства, даващи възможност за временно прекратяване на разрешението превозното средство да се използва за движение по пътищата, когато превозното средство представлява непосредствен риск за пътната безопасност. Периодичните прегледи следва да бъдат основният инструмент за гарантиране на техническата изправност. Крайпътните технически проверки на търговските превозни средства следва само да допълват периодичните прегледи.
(4)
Държавите членки следва да могат да определят по-високи стандарти за проверка от тези, изисквани от настоящата директива.
(5)
Прилагането на мерки за гарантиране на техническата изправност може да включва информационни кампании за притежателите на превозни средства, насочени към разработване на добри практики и придобиването на навици в резултат от извършването на основни проверки на техните превозни средства.
(6)
Превозните средства с технически неизправни системи оказват въздействие върху пътната безопасност и могат да доведат до пътнотранспортни произшествия, включващи наранявания или фатален изход. Това въздействие може да бъде ограничено, ако бъде адекватно подобрена системата за извършване на прегледите за проверка на техническата изправност. Ранното откриване на техническа неизправност на превозно средство би допринесло за отстраняването на тази неизправност и съответно за предотвратяването на произшествия.
(7)
Превозните средства с неизправни системи за контрол на емисиите оказват по-голямо въздействие върху околната среда от правилно поддържаните превозни средства. Следователно режимът на периодични прегледи за проверка на техническата изправност би спомогнал за подобряване на околната среда чрез намаляване на средните стойности на емисиите от превозни средства.
(8)
Държавите членки следва да обмислят подходящи мерки, включително ефективни, съразмерни, възпиращи и недискриминационни санкции, за предотвратяване на вредни манипулации или подправяне на части и компоненти на превозното средство, които могат да окажат отрицателно въздействие върху изискваните характеристики за безопасност и за опазване на околната среда, по-специално чрез периодични прегледи за проверка на техническата изправност.
(9)
През последните две десетилетия изискванията по отношение на емисиите от превозни средства за одобрение на типа бяха непрекъснато засилвани. Въпреки това качеството на въздуха не се е подобрило в очакваната степен в резултат на затягането на стандартите за емисиите от превозните средства, особено по отношение на азотните оксиди (NOx) и фините прахови частици. Следва внимателно да се разгледат възможностите за подобряване на циклите на проверка, така че те да отговарят на реалните условия на пътя, с цел разработването на бъдещи решения, включително създаването на методи на проверка за измерването на нивата на NOx и граничните стойности за емисиите на NOx.
(10)
За превозните средства, които са в съответствие с екологични категории Евро 6 и Евро VI, системите за бордова диагностика (СБД) стават по-ефективни при оценяването на емисиите, което оправдава използването им като еквивалент на стандартните проверки на емисиите за целите на прегледите за проверка на техническата изправност. С оглед на това да предвидят използването на СБД при прегледите за проверка на техническата изправност на превозни средства до екологични категории Евро 5 и евро V, държавите членки следва да могат да позволят този метод за извършване на прегледи в съответствие с препоръките на производителя и други изисквания за такива превозни средства, при които еквивалентността, като се вземе предвид съответното законодателство за одобрение на типа, когато е целесъобразно, е била независимо проверена.
(11)
В Съюза са приети редица технически стандарти и изисквания по отношение на безопасността на превозните средства. Необходимо е посредством режим на периодични прегледи за проверка на техническата изправност да се гарантира, че превозните средства продължават да съответстват на стандартите за безопасност. Този режим следва да се прилага по отношение на определени категории превозни средства, както са определени в директиви 2002/24/ЕО (3), 2003/37/ЕО (4) и 2007/46/ЕО (5) на Европейския парламент и на Съвета.
(12)
Колесни трактори с максимална конструктивна скорост, надвишаваща 40 km/h, все повече се използват за заместване на товарните автомобили в транспортни дейности на местно равнище и за автомобилен превоз на товари с търговска цел. Техният рисков потенциал е съпоставим с този на товарните автомобили и следователно превозните средства от тази категория, които се използват главно по пътища, отворени за обществено ползване следва да бъдат подложени на прегледи за проверка на техническата изправност.
(13)
От превозните средства, които представляват исторически интерес се очаква да съхранят наследството от периода, в който са били конструирани, и се счита че почти не се ползват по пътища отворени за обществено ползване. Следва да се даде възможност на държавите членки да определят периодичността на прегледите за проверка на техническата изправност на тези превозни средства. Следва също така държавите членки да регулират прегледите за проверка на техническата изправност за други видове специализирани превозни средства.
(14)
Превозните средства, използвани изключително в отдалечените територии на държавите членки, по-специално на малки острови с население по-малко от 5 000 жители или в рядко населени райони с гъстота на населението под пет души на квадратен километър, се използват при условия, които могат да изискват специален режим за прегледи за проверка на техническата изправност. Поради това държавите членки следва да имат правото да изключат такива превозни средства от обхвата на настоящата директива.
(15)
Прегледа за проверка на техническата изправност е суверенна дейност и поради това следва да бъде извършвана от държавите членки или от публични органи или частни образувания, оправомощени да извършват такива прегледи под техен надзор. Държавите членки следва неизменно да продължат да носят отговорност за прегледите за проверка на техническата изправност във всички случаи, дори когато националната система дава възможност на частни образувания, включително такива, които се занимават и с ремонт на превозни средства, да извършват прегледи за проверка на техническата изправност.
(16)
Държавите членки следва да бъдат оправомощени да определят контролно-технически пунктове, които са разположени извън тяхната територия, да извършват прегледи за проверка на техническата изправност на превозни средства, регистрирани на тяхна територия, ако тези контролно-технически пунктове вече са получили разрешение да извършват прегледи на превозни средства от държавата членка, на чиято територия са разположени.
(17)
За проверката на превозните средства, и особено на техните електронни компоненти за безопасност, от съществено значение е достъпът до техническите спецификации на всяко отделно превозно средство. Следователно производителите на превозни средства следва да предоставят данните, необходими за проверка на функционалността на компонентите, свързани с безопасността и опазването на околната среда. Разпоредбите относно достъпа до информация за ремонт и поддръжка, също така следва да се прилагат за тази цел, с което на центровете за проверки се дава достъп до цялата информация, необходима за преглед за проверка на техническата изправност. Данните следва да включват подробностите, които дават възможност за наблюдение на функционалността на системите за безопасност на превозното средство по начин, който позволява тези системи да бъдат проверявани в среда на периодичен преглед за проверка на техническата изправност. Това е от ключово значение, особено в областта на системите, управлявани по електронен път, и следва да обхваща всички елементи, които са монтирани от производителя.
(18)
От превозните средства, движещи се по пътищата, отворени за обществено ползване, се изисква да бъдат технически изправни, когато се използват. Титулярят на свидетелството за регистрация и, ако е приложимо, ползвателят на превозното средство, следва да отговарят за поддържането му в технически изправно състояние.
(19)
За пътната безопасност и за въздействието ѝ върху обществото е важно превозните средства, използвани по пътищата, да бъдат в добро техническо състояние. Поради това държавите членки следва да не бъдат възпрепятствани да позволяват, на доброволни начала, допълнителни прегледи за проверка на техническата изправност.
(20)
С оглед да се даде известна гъвкавост на титулярите на свидетелствата за регистрация и на ползвателите, държавите членки следва да могат да определят срок от няколко седмици, в който да бъде извършен периодичният преглед за проверка на техническата изправност.
(21)
Прегледите за проверка на техническата изправност през жизнения цикъл на дадено превозно средство следва да бъдат сравнително прости, бързи и евтини, като същевременно са ефективни за постигане на целите на настоящата директива.
(22)
Прегледите за проверка на техническата изправност следва да обхващат всички елементи, които са от значение за конкретното техническо решение, конструкция и оборудване на проверяваното превозно средство. Съвместимостта между частите и компонентите, например между колелата и главините на колелата, следва да се разглежда като елемент от критично значение по отношение на безопасността, който следва да бъде проверяван при прегледите за проверка на техническата изправност. В рамките на посочените елементи и предвид настоящото състояние на технологията, свързана с превозните средства, съвременните електронни системи следва да бъдат включени в списъка на елементите, подлежащи на проверка. За постигане на хармонизиране на прегледите за проверка на техническата изправност следва да се установят препоръчителни методи на проверка по отношение на всеки един от проверяваните елементи. Тези елементи следва да се актуализират, за да отчитат последните проучвания и техническият напредък в областта на безопасността на превозните средства.
(23)
За да се улесни хармонизирането и да се гарантира съгласуваност между стандартите, по отношение на всички елементи, подлежащи на проверка, следва да бъде определен неизчерпателен списък на основните причини за неизправности. За постигане на съгласуваност при оценката на състоянието на проверяваното превозно средство, констатираните неизправности следва да бъдат оценявани по общ стандарт.
(24)
С оглед по-добро прилагане на принципа за свободно движение на територията на Съюза, за целите на пререгистрацията на превозно средство, държавите членки следва да признават удостоверения за техническа изправност, издадени от други държави членки. Това не следва да засяга правото на дадена държава членка да провери удостоверението за техническа изправност и идентификацията на превозното средство по време на пререгистрацията, както и да изиска извършването на нов преглед за проверка на техническата изправност при условията, определени в настоящата директива.
(25)
Измамите с километропоказателите следва да се третират като нарушение, подлежащо на наказание, тъй като манипулацията на километропоказателя може да доведе до неправилна оценка на техническата изправност на превозното средство. Записването на пробега в удостоверението за техническа изправност и достъпът на техническите специалисти до тази информация следва да улесняват откриването на вмешателство или манипулация на километропоказателя. Обменът на информация относно показанията на километропоказателите между компетентните органи на държавите членки следва да се разглежда от Комисията.
(26)
След всеки преглед следва да се издава удостоверение за техническа изправност. То следва да включва, inter alia, информация относно идентичността на превозното средство и резултатите от прегледа. Резултатите от прегледа следва да се предоставят по електронен път. С оглед осигуряване на подходящо последващо наблюдение след прегледа за проверка на техническата изправност държавите членки следва да събират и съхраняват тази информация в база данни, по-специално за целите на анализа на резултатите от периодичните прегледи за проверка на техническата изправност.
(27)
Титулярят на свидетелството за регистрация и, ако е приложимо, ползвателят на дадено превозно средство, което подлежи на преглед на проверка на техническата изправност, по време на която са констатирани неизправности, особено такива, които представляват риск за пътната безопасност, следва незабавно да отстрани тези неизправности. В случай на опасни неизправности може да бъде необходимо да се ограничи използването на превозното средство до пълното им отстраняване.
(28)
Когато проверяваното превозно средство принадлежи към превозни средства от категория, която не подлежи на регистрация в държавата членка, в която съответното превозно средство е било пуснато в употреба, държавата членка следва да има възможност да изиска доказателството за направения преглед да се поставя на видимо място в превозното средство.
(29)
За постигане на високо качество на проверките в целия Съюз, поддръжката и калибрирането на оборудването, което се използва по време на прегледите, следва да бъдат проверявани във връзка със спецификациите, предоставени от държавите членки или от производителите.
(30)
Следва да е възможно използването на алтернативно оборудване, отразяващо технологичния напредък и иновации, при условие че се осигурява равностойно високо равнище на качество на прегледите.
(31)
При упълномощаването на контролно-технически пунктове на тяхна територия държавите членки следва да имат предвид факта, че от обхвата на Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) са изключени услугите от общ интерес в областта на транспорта.
(32)
Контролно-техническите пунктове следва да осигуряват обективността и високото качество на прегледа за проверка на техническата изправност на превозните средства. Поради това, за да се спазят минималните изисквания по отношение на управлението на качеството, контролно-техническите пунктове следва да отговарят на изискванията на издаващата разрешителното държава членка.
(33)
Високите стандарти при прегледа за проверка на техническата изправност изискват персоналът за извършване на проверките да разполага с високо ниво на умения и професионална компетентност. Следва да се въведе система за обучение, включваща първоначално и периодично опреснително обучение или подходящ изпит. Следва да се предвиди преходен период, за да се даде възможност за плавен преход на съществуващия персонал за извършване на проверките към режим на периодично обучение или изпити. С оглед гарантирането на високи стандарти на обучение, компетентност и проверки, държавите членки следва да имат възможност да определят допълнителни изисквания за компетентност и за съответното обучение.
(34)
При извършването на прегледа за проверка на техническата изправност техническите специалисти следва да действат независимо и тяхната преценка да не бъде засегната от конфликти на интереси, включително такива от икономически или личен характер. Поради това възнаграждението на техническите специалисти не следва да бъде пряко свързано с резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност. Следва да е възможно държавите членки да предвидят изисквания по отношение на разделянето на дейностите или да разреши на частен орган да извършва, както прегледи за проверка на техническата изправност, така и ремонтни дейности на превозни средства, дори на същото превозно средство в случаите, когато органът за надзор се е уверил, че се запазва високо равнище на обективност.
(35)
Резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност следва да не бъдат променяни с търговска цел. Само когато констатациите от прегледа за проверка на техническата изправност, извършен от технически специалист, са очевидно неверни, органът за надзор следва да има възможност да променя резултатите от него.
(36)
С оглед да се гарантира, че се запазва високо качество на прегледите във времето, държавите членки следва да изградят система за гарантиране на качеството, която обхваща процесите на предоставяне, надзор, оттегляне, временно отнемане или отмяна на разрешението за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност.
(37)
Акредитирането на контролно-техническите пунктове съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) не следва да представлява задължение за държавите членки.
(38)
В няколко държави членки прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от голям брой оправомощени частни контролно-технически пунктове. За да се осигури ефективен обмен на информация между държавите членки в това отношение, следва да бъдат посочени национални точки за контакт.
(39)
Прегледът за проверка на техническата изправност е част от по-широка схема, регулираща превозните средства през целия им жизнен цикъл от одобрението чрез регистрацията и проверките до разкомплектоването им. Обменът на информация, съдържаща се в националните електронни бази данни за превозни средства и тези на производителите, по принцип следва да допринесат за подобряване на ефективността на цялата административна верига, свързана с превозните средства, и следва да спомогнат за намаляване на разходите и на административната тежест. Комисията следва да разгледа осъществимостта, разходите и ползите от създаването на електронна платформа с информация за превозните средства, като се възползва от съществуващите и вече прилаганите решения в областта на информационните технологии по отношение на международния обмен на данни, за да се намалят разходите и да се избегне дублирането. При извършването на проучването на този въпрос Комисията следва да разглежда кой е най-целесъобразният начин за свързване на съществуващите национални системи с цел обмен на информация относно данни, свързани с прегледите за проверка на техническата изправност и показанията на километропоказателите, между компетентните органи на държавите членки, които отговарят за извършване на проверки, регистрация и одобрение на превозни средства, контролно-техническите пунктове, производителите на оборудване за извършване на прегледи и производителите на превозни средства. Комисията следва също така да разгледа осъществимостта, разходите и ползите от събирането и съхраняването на наличната информация относно основните компоненти, свързани с безопасността на превозните средства, които са претърпели сериозни пътнотранспортни произшествия, както и възможността за това информация относно историята на произшествията и показанията на километропоказателите, в анонимен вид, да се представя на разположение на техническите специалисти, титулярите на свидетелствата за регистрация и разследващите произшествията.
(40)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(41)
Комисията не следва да приема актове за изпълнение, свързани с информацията, до която следва да бъде осигурен достъп от производителите на превозни средства за прегледите за проверка на техническата изправност, когато комитетът, създаден с настоящата директива, не даде становище относно проекта за акт за изпълнение, представен от Комисията.
(42)
За да се актуализират категориите превозни средства в член 2, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, да се актуализира приложение I, точка 3 по отношение на методите и да се адаптира приложение I, точка 3 по отношение на списъка на елементите, подлежащи на проверка, методите и оценката на неизправностите на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(43)
Техническата изправност оказва пряко въздействие върху пътната безопасност и поради това следва да бъде периодично преразглеждана. Комисията следва да докладва относно ефективността на разпоредбите на настоящата директива, включително тези относно обхвата, честотата на прегледите, по-нататъшното укрепване на системата на техническата изправност чрез електронен обмен на информация и относно потенциалното взаимно признаване на удостоверенията за техническа изправност в бъдеще.
(44)
Съоръженията и оборудването за извършване на прегледи, използвани в контролно-техническите пунктове, следва да отговарят на изискванията за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност. Тъй като това изисква значителни инвестиции и адаптиране, които може да не бъдат извършени незабавно, следва да бъде предоставен срок от пет години за съобразяване с тези изисквания. Период от пет години следва също да бъде предоставен на органите за надзор, за да изпълнят всички критерии и изисквания за издаване на разрешение и за надзор на контролно-техническите пунктове.
(45)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно подобряването на пътната безопасност чрез създаване на минимални общи изисквания и хармонизирани правила относно прегледите за проверка на техническата изправност на превозни средства на територията на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(46)
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, както е посочено в член 6 от Договора за Европейския съюз.
(47)
Настоящата директива обединява и актуализира правилата, съдържащи се в Препоръка 2010/378/ЕС на Комисията (9) с оглед по-добро регулиране на резултатите от прегледите за проверка на техническата изправност.
(48)
С настоящата директива се актуализират техническите изисквания, предвидени в Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и се разширява нейният обхват, за да включи по-специално разпоредби относно създаването на контролно-технически пунктове и на техните органи за надзор, както и определянето на технически специалисти, отговорни за извършването на прегледите за проверка на техническата изправност. Ето защо посочената директива следва да бъде отменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОБХВАТ
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява минималните изисквания за режима на периодични прегледи за проверка на техническата изправност на превозните средства, които се използват по пътищата, отворени за обществено ползване.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за превозни средства, чиято конструктивна скорост надвишава 25 km/h, от следните категории, както са определени в Директива 2002/24/ЕО, Директива 2003/37/ЕО и Директива 2007/46/ЕО:
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на пътници и техния багаж, с не повече от осем места за сядане без мястото за сядане на водача превозно средство от категория M1;
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на пътници и техния багаж, с повече от осем места за сядане без мястото за сядане на водача - превозно средство от категории M2 иM3,
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на товари, с максимална маса ненадхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категория N1,
-
моторни превозни средства, проектирани и конструирани основно за превоз на товари, с максимална маса надхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категории N2 и N3,
-
ремаркета, проектирани и конструирани за превоз на товари или пътници, както и за настаняване на пътници, с максимална маса надхвърляща 3,5 тона - превозно средство от категории O3 и O4,
-
от 1 януари 2022 г. двуколесни или триколесни превозни средства - превозно средство от категории L3e, L4e, L5e и L7e, с работен обем на двигателя над 125 cm3,
-
колесни трактори от категория T5, които се използват главно по пътища, отворени за обществено ползване, чиято максимална конструктивна скорост надвишава 40 km/h.
2. Държавите членки могат да изключат следните превозни средства, регистрирани на тяхна територия от обхвата на настоящата директива:
-
превозни средства, управлявани или използвани при извънредни условия, и превозни средства, които никога или почти никога не се използват по пътищата, отворени за обществено ползване, като превозни средства, които представляват исторически интерес, или състезателни превозни средства;
-
превозни средства с дипломатически имунитет;
-
превозни средства, използвани от въоръжените сили, силите, отговарящи за спазване на обществения ред, противопожарните служби, службите за гражданска защита, службите за бърза помощ или спасителните служби;
-
превозни средства, използвани за земеделски, градинарски, горски или рибарски цели единствено на територията на съответната държава членка, и основно на терена, където се извършва такава дейност, включително земеделски пътища, горски пътища или селскостопански площи;
-
превозни средства, използвани изключително на малки острови или в рядко населени райони;
-
специализирани превозни средства, превозващи цирково и панаирно оборудване, чиято максимална конструктивна скорост не надвишава 40 km/h и експлоатирани само на територията на съответната държава членка;
-
превозни средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e, с работен обем на двигателя над 125 cm3, когато държавата членка е въвела ефективни алтернативни мерки за пътна безопасност за двуколесните или триколесните превозни средства, като се вземат предвид по-специално съответните статистически данни за пътна безопасност от последните пет години. Държавите членки уведомяват Комисията за такива изключения.
3. Държавите членки могат да въведат национални изисквания относно прегледите за проверка на техническата изправност на превозните средства, които са регистрирани на тяхна територия и не са включени в обхвата на настоящата директива и за превозните средства, изброени в параграф 2.
Член 3
Определения
Следните определения се прилагат единствено за целите на настоящата директива:
1)
„превозно средство“ означава всяко нерелсово моторно превозно средство или неговото ремарке;
2)
„моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство на колела, което се задвижва от двигател и се придвижва на собствен ход, чиято максимална конструктивна скорост надвишава 25 km/h;
3)
„ремарке“ означава всяко превозно средство на колела, което не се придвижва на собствен ход и което е проектирано и произведено, за да бъде теглено от моторно превозно средство;
4)
„полуремарке“ означава всяко ремарке, проектирано да бъде прикачено към моторно превозно средство, така, че част от него да лежи върху моторното превозно средство и значителна част от масата му и от масата на товара му да бъдат носени от моторното превозно средство;
5)
„двуколесно или триколесно моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се задвижва от двигател, на две колела с или без кош и всяко триколесно или четириколесно превозно средство;
6)
„превозно средство, регистрирано в държава членка“ означава превозно средство, което е регистрирано или пуснато в употреба в държава членка;
7)
„превозно средство, което представлява исторически интерес“ означава всяко превозно средство, което се смята за историческо от държавата членка по регистрация или от някой от определените от нея компетентни органи и което отговаря на всяко от следните условия:
-
произведено е или е първоначално регистрирано най-малко преди 30 години;
-
неговият специфичен тип, така, както е определен от съответното право на Съюза или национално право, вече не е в производство;
-
то е исторически запазено и се поддържа в първоначалното си състояние и не е подлагано на съществени промени по отношение на техническите характеристики на основните му компоненти;
8)
„титуляр на свидетелство за регистрация“ означава юридическо или физическо лице, на чието име е регистрирано превозното средство;
9)
„преглед за проверка на техническата изправност“ означава проверка в съответствие с приложение I, предназначена да удостовери, че превозното средство е безопасно за използване по пътищата, отворени за обществено ползване и че отговаря на изискваните задължителни характеристики във връзка с безопасността и опазването на околната среда;
10)
„одобрение“ означава процедура, при която държава членка удостоверява, че дадено превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания, посочени в Директива 2002/24/ЕО, Директива 2003/37/ЕО и Директива 2007/46/ЕО;
11)
„неизправности“ означава технически дефекти или други случаи на несъответствия, установени при прегледа за проверка на техническата изправност;
12)
„удостоверение за техническа изправност“ означава доклад от прегледа за проверка на техническата изправност, издаден от компетентния орган или от контролно-технически пункт, който съдържа резултата от прегледа за проверка на техническата изправност;
13)
„технически специалист“ означава лице, оправомощено от държава членка или от неин компетентен орган да извършва прегледи за проверка на техническата изправност в контролно-технически пункт или, когато е целесъобразно, от името на компетентен орган;
14)
„компетентен орган“ означава орган или публичен орган, оправомощен от държава членка и носещ отговорност за управлението на системата за прегледи за проверка на техническата изправност, включително, когато е целесъобразно, за извършването на прегледи за проверка на техническата изправност;
15)
„контролно-технически пункт“ означава публичен орган или частно образувание или предприятие, оправомощен от държава членка да извършва прегледи за проверка на техническата изправност;
16)
„орган за надзор“ означава орган или органи, създаден(и) от дадена държава членка и отговарящ(и) за надзора на контролно-техническите пунктове. Органът за надзор може да бъде част от компетентния орган или компетентните органи;
17)
„малък остров“ означава остров с по-малко от 5 000 жители, който не е свързан с останалата част от територията посредством мостове или тунели за движение на автомобили;
18)
„рядко населен район“ означава определен район с гъстота на населението под пет души на квадратен километър;
19)
„път, отворен за обществено ползване“ означава път, който се използва от широката общественост, като местен, регионален или национален път или автомагистрала.
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Отговорности
1. Всяка държава членка гарантира, че регистрираните на нейна територия превозни средства периодично се проверяват в съответствие с настоящата директива от контролно-технически пунктове, упълномощени от държавата членка, в която тези превозни средства са регистрирани.
2. Прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от държавата членка на регистрация на превозното средство или от публичен орган, на който държавата членка е възложила тази задача, или от органи или образувания, които са определени и контролирани от държавата членка, включително упълномощени частни образувания.
3. В съответствие с принципите, установени в регламенти (ЕО) № 715/2007 (11) и (ЕО) № 595/2009 (12) на Европейския парламент и на Съвета, Комисията, посредством актове за изпълнение и преди 20 май 2018 г., приема:
а)
набор от техническа информация относно спирачното оборудване, кормилното управление, видимостта, светлините, светлоотражателите, електрическото оборудване, осите, колелата, гумите, окачването, шасито, оборудването, свързано с шасито, другото оборудване и вредното въздействие, необходими за прегледа за проверка на техническата изправност на подлежащите на проверка елементи и използването на препоръчителните методи на проверка, в съответствие с приложение I, точка 3; и
б)
подробните правила относно формата на данните и процедурите за достъп до съответната техническа информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Техническата информация, посочена в буква а) от първата алинея, се предоставя безплатно или на разумна цена от производителите на контролно-техническите пунктове и на съответните компетентни органи, по недискриминационен начин.
Комисията разглежда осъществимостта на създаването на единна точка за достъп до тази техническа информация.
4. Държавите членки гарантират, че отговорностите за поддържане на превозното средство в безопасно и технически изправно състояние се определят в националното право.
ГЛАВА III
МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО ПРЕГЛЕДИТЕ ЗА ПРОВЕРКА НА ТЕХНИЧЕСКАТА ИЗПРАВНОСТ
Член 5
Дата и честота на проверките
1. Превозните средства подлежат на преглед за проверка на техническата изправност най-малко на следните интервали, без да се засяга срокът на гъвкавост, прилаган в държавите членки съгласно параграф 3:
а)
превозни средства от категории M1 и N1: четири години след датата на първоначална регистрация на превозното средство и след това на всеки две години;
б)
превозни средства от категория M1, използвани като таксита или линейки, превозни средства от категории M2, M3, N2, N3, O3 и O4: една година след датата на първоначална регистрация на превозното средство, след това - всяка година;
в)
превозни средства от категория T5, използването на които се извършва главно по пътища, отворени за обществено ползване за автомобилен превоз на товари с търговска цел: четири години след датата на първоначална регистрация на превозното средство и след това на всеки две години.
2. Държавите членки определят подходящи интервали, в рамките на които превозните средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3 подлежат на преглед за проверка на техническата изправност.
3. Държавите членки или компетентните органи могат да определят разумен срок, в който да се извършва прегледа на проверка на техническата изправност, без да се надхвърлят интервалите, определени в параграф 1.
4. Независимо от датата на последния преглед за проверка на техническата изправност на превозното средство, държавата членка или съответният компетентен орган може да изиска то да бъде подложено на преглед за проверка на техническата изправност преди датите, посочени в параграфи 1 и 2, в следните случаи:
-
след произшествие, засегнало основните компоненти, свързани с безопасността на превозното средство„ като колела, окачване, зони за деформация, системи за въздушни възглавници, кормилно управление или спирачна уредба;
-
когато са били поправени или изменени системи и компоненти, свързани с безопасността на превозното средство и опазването на околната среда,;
-
когато се е сменил титулярят на свидетелството за регистрация на превозното средство;
-
когато превозното средство достигне пробег от 160 000 km;
-
в случаи, при които е засегната в сериозна степен пътната безопасност.
Член 6
Съдържание и методи за извършване на прегледи
1. За превозните средства категориите, на които попадат в обхвата на настоящата директива, с изключение на категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3, държавите членки гарантират, че прегледите за проверка на техническата изправност обхващат най-малко областите, посочени в приложение I, точка 2.
2. За всяка област посочена в параграф 1, компетентните органи на държавата членка или контролно-техническите пунктове извършват преглед за проверка на техническата изправност, който обхваща най-малко елементите, посочени в приложение I, точка 3, с използване на приложимия за проверката на тези елементи препоръчителен метод или одобрен от компетентния орган еквивалентен метод, както е посочено в приложение I, точка 3. Прегледът може да включва и отделна проверка дали съответните части и компоненти на превозното средство отговарят на задължителните характеристики, свързани с безопасността и опазването на околната среда, които са били в сила в момента на одобрението или, ако е приложимо, в момента на преоборудването.
Проверките се извършват, като се използват наличните понастоящем техники и оборудване и без да се използват инструменти за разглобяване или сваляне на каквато и да е част от превозното средство.
3. За превозните средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e с работен обем на двигателя над 125 cm3, държавите членки определят областите, елементите и подходящите методи за извършване на прегледи.
Член 7
Оценка на неизправностите
1. За всеки елемент, който се проверява, в приложение I се съдържа минимален списък на възможните неизправности и нивото на тяхната сериозност.
2. Неизправностите, открити по време на периодичните прегледи за проверка на превозните средства, се категоризират в една от следните групи:
а)
незначителни неизправности, без значителни последствия върху безопасността на превозното средство или без въздействие върху околната среда, както и други незначителни несъответствия;
б)
значителни неизправности, които могат да засегнат безопасността на превозното средство или да окажат въздействие върху околната среда или да породят риск за други участници в движението по пътищата, или други по-значителни несъответствия;
в)
опасни неизправности, които представляват пряк и непосредствен риск за пътната безопасност или оказват въздействие върху околната среда, с което се дава основание на държавата членка или на нейните компетентни органи да могат да забранят използването на превозното средство по пътищата, отворени за обществено ползване.
3. Превозно средство с неизправности, попадащи в повече от една от посочените в параграф 2 групи неизправности, се класифицира в групата, отговаряща на по-значителната неизправност. Превозно средство с няколко неизправности в рамките на една и съща област, подлежаща на проверка, както е определено в обхвата на проверката в приложение I, точка 2, може да бъде класифицирано в по-горната по сериозност група неизправности, ако се сметне, че комбинираното въздействие на тези неизправности води до по-висок риск за пътната безопасност.
Член 8
Удостоверение за техническа изправност
1. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентните органи, които са извършили прегледа за проверка на техническата изправност на превозното средство, издават удостоверение за техническа изправност за това превозно средство, в което се посочват най-малко стандартизираните елементи на съответните хармонизирани кодове на Съюза, посочени в приложение II.
2. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентните органи предоставят на разположение на лицето, представящо превозното средство за проверка, удостоверение за техническа изправност или - в случай че удостоверението за техническа изправност се издава в електронен формат - заверена разпечатка на това удостоверение.
3. Без да се засяга член 5, в случай на пререгистрация на превозно средство, вече регистрирано в друга държава членка, всяка държавата членка признава удостоверението за техническа изправност, издадено от другата държава членка, все едно самата тя го е издала, при условие че удостоверението за техническа изправност все още е валидно от гледна точка на честотата на интервалите, установени за периодичните прегледи за проверка на техническата изправност от държавата членка на пререгистрация. В случай на съмнение държавата членка, в която се пререгистрира превозното средство, може да подложи на проверка удостоверението за техническа изправност, преди да го признае. Държавите членки предават на Комисията описание на удостоверението за техническа изправност преди 20 май 2018 г. Комисията информира комитета, посочен в член 19. Настоящият параграф не се прилага за превозни средства от категории L3e, L4e, L5e и L7e.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 4 и параграф 3 от настоящия член, държавите членки признават по принцип валидността на удостоверението за техническа изправност в случай на промяна на собственика на превозното средство с валидно доказателство за периодичен преглед за проверка на техническата изправност.
5. Считано от 20 май 2018 г. и най-късно до 20 май 2021 г. контролно-техническите пунктове съобщават по електронен път на компетентния орган на съответната държава членка информацията, съдържаща се в удостоверенията за техническа изправност, които те издават. Това съобщаване се извършва в разумен срок след издаването на всяко удостоверение за техническа изправност. До тази дата контролно-техническите пунктове могат да съобщават съответната информация на компетентния орган по всякакъв друг начин. Държавите членки определят срока, в който компетентният орган съхранява тази информация. Минималната продължителност на този срок е 36 месеца, без да се засягат националните системи за данъчно облагане на държавите членки.
6. Държавите членки гарантират, за целите на проверката на километропоказателя, когато има нормално монтиран километропоказател, че информацията от предходния преглед за проверка на техническата изправност се предоставя на техническите специалисти веднага щом бъде достъпна по електронен път. В случите когато се установи манипулация на километропоказателя с цел намаляване или невярно представяне на записаното разстояние на превозно средство, такава манипулация се наказва с ефективни, пропорционални, възпиращи и недискриминационни санкции.
7. Държавите членки гарантират, че резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност се съобщават или предоставят по електронен път по възможно най-бърз начин на органа, отговорен за регистрацията на превозното средство. Това уведомление съдържа информацията, посочена в удостоверението за техническа изправност.
Член 9
Последващи действия при неизправности
1. В случай само на незначителни неизправности прегледът се счита за успешно преминат, като неизправностите се отстраняват, а превозното средство не се подлага на повторен преглед.
2. В случай на значителни неизправности прегледът се смята за неуспешно преминат. Държавата членка или компетентният орган определя срока, през който превозното средство може да бъде използвано, преди да бъде подложено на друг преглед за проверка на техническата изправност. Следващият преглед се извършва в рамките на срок, определен от държавата членка или компетентния орган, но не по-късно от два месеца след първоначалния преглед.
3. В случай на опасни неизправности прегледът се счита за неуспешно преминат. Държавата членка или компетентният орган може да реши, че превозното средство не може да се използва по пътища, отворени за обществено ползване, а разрешението за използване за движение по пътищата се отнема за ограничен период от време, без да се налага нов процес на регистрация, до момента на отстраняване на неизправностите и издаване на ново удостоверение за техническа изправност, доказващо, че превозното средство е технически изправно.
Член 10
Документ за извършен преглед
1. Контролно-техническият пункт или, ако е приложимо, компетентният орган на държавата членка, извършил прегледа за проверка на техническата изправност на превозно средство, регистрирано на нейната територия, издава документ за всяко превозно средство, което е преминало такъв преглед, като например указание в документа за регистрация на превозното средство, стикер, удостоверение или друг вид лесно достъпна информация. В документа се посочва датата, до която трябва да се извърши следващия преглед за проверка на техническата изправност.
Държавите членки предават на Комисията описание на този документ преди 20 май 2018 г. Комисията информира на свой ред комитета, посочен в член 19.
2. Когато проверяваното превозно средство принадлежи към превозни средства от категория, която не подлежи на регистрация в държавата членка, в която съответното превозно средство е било пуснато в употреба, тази държава членка може да изиска документа за извършения преглед да се поставя на видимо място на това превозно средство.
3. За целите на свободното движение всяка държава членка признава документа, издаден от контролно-технически пункт и или компетентен орган на друга държава членка в съответствие с параграф 1.
ГЛАВА IV
АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Съоръжения и оборудване за извършване на прегледи
1. Държавите членки гарантират, че съоръженията и оборудването, използвани за извършване на прегледите за проверка на техническата изправност, съответстват на минималните технически изисквания, посочени в приложение III.
2. Държавите членки гарантират, че контролно-техническите пунктове или, ако е приложимо, компетентният орган поддържат съоръженията и оборудването за извършване на прегледи в съответствие със спецификациите, предоставени от производителите.
3. Оборудването, използвано за измерванията, периодично се калибрира съгласно приложение III и се проверява в съответствие със спецификациите, предоставени от съответната държава членка или от производителя на оборудването.
Член 12
Контролно-технически пунктове
1. Контролно-техническите пунктове, в които техническите специалисти извършват прегледи за проверка на техническата изправност, се упълномощават от държавата членка или от неин компетентен орган.
2. С оглед на спазването на минималните изисквания по отношение на управлението на качеството, контролно-техническите пунктове отговарят на изискванията, определени от упълномощаващата държава членка. Контролно-техническите пунктове осигуряват обективност и високо качество на прегледите за проверка на техническата изправност.
Член 13
Технически специалисти
1. Държавите членки гарантират, че прегледите за проверка на техническата изправност се извършват от технически специалисти, които отговарят на минималните изисквания за професионална компетентност и обучение, посочени в приложение IV. Държавите членки могат да определят допълнителни изисквания по отношение на компетентността и съответното обучение.
2. Компетентните органи или, ако е приложимо, одобрените центрове за обучение издават сертификат за техническите специалисти, които отговарят на минималните изисквания за професионална компетентност и обучение. Този сертификат включва най-малко информацията, посочена в приложение IV, точка 3.
3. Техническите специалисти, наети или оправомощени от компетентните органи на държавите членки или от контролно-технически пункт и към 20 май 2018 г., са освободени от изискванията, посочени в приложение IV, точка 1.
4. При извършване на преглед за проверка на техническата изправност, техническият специалист е свободен от конфликт на интереси, за да се гарантира на съответната държава членка или компетентен орган поддържането на високо равнище на безпристрастност и обективност.
5. Лицето, представящо превозното средство за проверка, се информира за установените в превозното средство неизправности, които трябва да бъдат отстранени.
6. Резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност могат да бъдат променяни, когато е целесъобразно, единствено от органа за надзор или в съответствие с процедурата, установена от компетентния орган, ако констатациите от прегледа за проверка на техническата изправност са очевидно неверни.
Член 14
Надзор на контролно-техническите пунктове
1. Държавите членки осигуряват надзор на контролно-техническите пунктове.
2. Органът за надзор изпълнява най-малко задачите, предвидени в приложение V, точка 1, и отговаря на изискванията, посочени в точки 2 и 3 от същото приложение.
Държавите членки осигуряват публичен достъп до правилата и процедурите, отнасящи се до организацията, задачите и изискванията, включително изискванията за независимост, приложими към персонала на органите за надзор.
3. Контролно-техническите пунктове, които се управляват пряко от компетентен орган, са освободени от изискванията относно разрешението и надзора, когато органът за надзор е част от компетентния орган.
4. Посочените в параграфи 2 и 3 на настоящия член изисквания може да се смятат за изпълнени от държавите членки, които изискват контролно-техническите пунктове да се акредитират съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008.
ГЛАВА V
СЪТРУДНИЧЕСТВО И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 15
Административно сътрудничество между държавите членки
1. Държавите членки определят национално звено за контакт, отговарящо за обмена на информация с останалите държави членки и с Комисията във връзка с прилагането на настоящата директива.
2. Държавите членки предават на Комисията имената и данните за контакт на своите национални точки за контакт до 20 май 2015 г. и я информират незабавно за всички промени в тях. Комисията съставя списък с всички точки за контакт и го предава на държавите членки.
Член 16
Електронна платформа с информация за превозните средства
Комисията проучва осъществимостта, разходите и ползите от създаването на електронна платформа с информация за превозните средства, като се възползва от съществуващите и вече прилаганите решения в областта на информационните технологии по отношение на международния обмен на данни, за да се сведат до минимум разходите и да се избегне дублирането. При извършването на проучването, Комисията разглежда кой е най-целесъобразният начин за свързване на съществуващите национални системи с цел улесняване на обмена на информация относно данни, свързани с прегледите за проверка на техническата изправност и показанията на километропоказателите, между компетентните органи на държавите членки, които отговарят за извършване на прегледи за проверки, регистрация и одобрение на превозни средства, контролно-техническите пунктове, производителите на оборудване за извършване на прегледи и производителите на превозни средства.
Комисията разглежда също така осъществимостта, разходите и ползите от събирането и съхраняването на наличната информация относно основните компоненти, свързани с безопасността на превозните средства, които са претърпели сериозни пътнотранспортни произшествия, както и възможността за това информация относно историята на произшествията и показанията на километропоказателите, в анонимен вид, да се представя на разположение на техническите специалисти, титуляря на свидетелството за регистрация и разследващите произшествията.
ГЛАВА VI
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 17
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18, с оглед на:
-
актуализиране само на категориите превозни средства, посочени в член 2, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, по целесъобразност, в случай на промени в категориите на превозните средства, произтичащи от изменения в законодателството за определяне на типа, посочено в член 2, параграф 1, без да се засягат обхватът и честотата на проверките;
-
актуализиране на приложение I, точка 3 по отношение на методите в случай на наличие на по-ефикасни и ефективни методи на проверка, без да се разширява списъкът на елементите, подлежащи на проверка;
-
адаптиране на приложение I, точка 3, след положителна оценка на съответните разходи и ползи, по отношение на списъка на елементите, подлежащи на проверка, методите, причините за неизправност и оценката на неизправностите в случай на изменение в задължителни изисквания, отнасящи се до одобрение на типа, в законодателството на Съюза в областта на безопасността или на околната среда.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 19 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава с мълчаливо съгласие за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет („Комитет по техническата изправност“). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Докладване
1. До 30 април 2020 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива и последиците от нея, по-специално по отношение на равнището на хармонизация на периодичните прегледи за проверка на техническата изправност, ефективния характер на разпоредбите относно обхвата ѝ, честотата на проверките, взаимното признаване на удостоверенията за техническа изправност в случаите на пререгистрация на превозни средства с произход от друга държава членка и резултатите от проучването на осъществимостта на въвеждането на посочената в член 16 електронна платформа с информация за превозните средства. Докладът съдържа и анализ на евентуалната необходимост от актуализиране на приложенията, особено в контекста на техническия напредък и техническите практики. Докладът се представя след консултация с комитета, посочен в член 19 и, ако е уместно, се придружава от законодателни предложения.
2. Не по-късно от 30 април 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, основан на независими проучвания относно ефективността на включването в обхвата на настоящата директива на леки ремаркета и на двуколесни или триколесни превозни средства. Докладът съдържа оценка на развитието на пътната безопасност в Съюза и за всяка подкатегория на превозни средства тип L прави съпоставка на резултатите от националните мерки за подобряване на безопасността по пътищата, като взема предвид средното разстояние, изминато от тези превозни средства. Преди всичко Комисията оценява дали стандартите и разходите за периодичните прегледи за проверка на техническата изправност за всяка категория превозни средства съответстват на целите, поставени по отношение на безопасността по пътищата. Този доклад се придружава от подробна оценка на въздействието, в която се анализират разходите и ползите в целия Съюз, включително специфичните характеристики на държавите членки. Докладът се предоставя поне шест месеца преди внасянето на евентуално законодателно предложение, ако такова е уместно, за включване на нови категории в обхвата на настоящата директива.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции за нарушаване на разпоредбите на настоящата директива и вземат всички мерки, за да гарантират прилагането им. Тези санкции следва да бъдат ефективни, съразмерни, възпиращи и недискриминационни.
Член 22
Преходни разпоредби
1. Държавите членки могат да разрешат за срок не по-дълъг от пет години след 20 май 2018 г. използването на съоръженията и оборудването за извършване на прегледи, посочени в член 11, които не са в съответствие с минималните изисквания, посочени в приложение III, за извършване на прегледи за проверка на техническата изправност.
2. Държавите членки прилагат изискванията, предвидени в приложение V, най-късно считано от 1 януари 2023 г.
Член 23
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 20 май 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези мерки от 20 май 2018 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваването се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текстовете на основните мерки от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 24
Отмяна
Директива 2009/40/ЕО се отменя, считано от 20 май 2018 г.
Член 25
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 26
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
DIREKTIVA 2014/45/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 3. travnja 2014.
o periodičnim tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih priključnih vozila te stavljanju izvan snage Direktive 2009/40/EZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Komisija u svojoj Bijeloj knjizi od 28. ožujka 2011. pod naslovom „Plan za jedinstveni europski prometni prostor - ususret konkurentnom prometnom sustavu u kojem se učinkovito gospodari resursima” izlaže „viziju nula” prema kojoj se Unija do 2050. treba približiti cilju od niti jednog smrtnog slučaja u cestovnom prijevozu. Očekuje se da će tehnologija vozila u velikoj mjeri pridonijeti unapređenju sigurnosti cestovnog prijevoza i ostvarenju tog cilja.
(2)
Komisija je u svojoj Komunikaciji pod naslovom „Ususret europskom području sigurnosti na cestama: smjer politike sigurnosti na cestama za razdoblje 2011. - 2020.”, predložila da se ukupan broj nesreća sa smrtnim posljedicama u Uniji prepolovi do 2020., počevši od 2010. Radi postizanja tog cilja Komisija je utvrdila sedam strateških ciljeva i odredila mjere za sigurnija vozila, strategiju za smanjenje broja ozljeda i mjere za unapređenje sigurnosti ranjivih sudionika u cestovnom prometu, posebno motociklista.
(3)
Ispitivanje tehničke ispravnosti dio je opsežnijeg sustava osmišljenog kako bi se vozila tijekom uporabe održavala u sigurnom i okolišno prihvatljivom stanju. Taj sustav trebao bi obuhvaćati periodične tehničke preglede vozila i preglede na cesti tehničke ispravnosti vozila koja se koriste za gospodarsku djelatnost cestovnog prijevoza te postupak registracije vozila kojima bi se omogućila suspenzija dozvole korištenja vozila kad vozilo predstavlja izravan rizik za sigurnost na cestama. Periodični pregledi trebali bi biti glavni alat za osiguranje tehničke ispravnosti. Tehnički pregledi ispravnosti gospodarskih vozila koji se obavljaju na cesti trebali bi samo biti dodatak periodičnim pregledima.
(4)
Državama članicama trebalo bi dozvoliti da odrede strože kriterije ispitivanja od onih koji se zahtijevaju ovom Direktivom.
(5)
Provedba mjera tehničkog pregleda vozila može uključivati kampanje za podizanje svijesti namijenjene vlasnicima vozila s ciljem razvijanja dobrih praksi i navika nastalih zbog redovnih osnovnih provjera ispravnosti vozila.
(6)
Vozila s tehnički neispravnim sustavima utječu na sigurnost na cestama i mogu doprinijeti prometnim nesrećama koje mogu rezultirati ozljedama ili smrtnim posljedicama. Taj bi se utjecaj mogao smanjiti uvođenjem prikladnih mjera poboljšanja sustava ispitivanja tehničke ispravnosti vozila. Rano otkrivanje tehničkog nedostatka motornog vozila pomoglo bi pri njegovu ispravljanju, a time i sprečavanju nesreća.
(7)
Vozila s neispravnim sustavom nadzora emisija imaju veći utjecaj na okoliš nego ispravno održavana vozila. Zato bi periodični sustav tehničkih pregleda također doprinio poboljšanju stanja okoliša smanjenjem prosječnih emisija iz vozila.
(8)
Države članice trebale bi razmotriti prikladne mjere radi sprečavanja neželjene manipulacije ili mijenjanja dijelova i komponenti vozila, što može imati negativan utjecaj na potrebne sigurnosne i okolišne karakteristike vozila, posebno provođenjem periodičnih tehničkih pregleda i uvođenjem učinkovitih, proporcionalnih, odvraćajućih i nediskriminirajućih sankcija.
(9)
Tijekom posljednja dva desetljeća uvjeti u vezi s emisijama vozila koje je potrebno ispuniti za homologaciju tipa kontinuirano su pooštravani. Kakvoća zraka se međutim nije poboljšala pooštravanjem standarda za emisije vozila u mjeri u kojoj je to predviđeno, posebno u pogledu dušikovih oksida (NOx) i tvari sitne čestične građe. Mogućnosti unapređenja testnih ciklusa radi njihova usklađivanja s uvjetima na cestama trebala bi se pomno ispitati u cilju razvijanja budućih rješenja, uključujući uspostavu testnih metoda za mjerenje razina dušikovih oksida i graničnih razina emisija dušikovih oksida.
(10)
Za vozila usklađena s emisijskim razredima Euro 6 i Euro VI, sustavi samodijagnostike (OBD) sve su učinkovitiji pri procjenjivanju emisija što je razlog njihovom korištenju kao metodama jednakovrijednima standardnom procjenjivanju emisija prilikom tehničkih pregleda. Kako bi se prilikom tehničkih pregleda omogućilo korištenje sustava samodijagnostike za vozila do emisijskih razreda Euro 5 i Euro V, države članice trebale bi moći odobriti ovu metodu testiranja vozila u skladu s preporukama proizvođača i drugim zahtjevima u slučajevima gdje je njezina jednakovrijednost, uzimajući prema potrebi u obzir relevantno zakonodavstvo o homologaciji, neovisno provjerena.
(11)
U Uniji je donesen niz tehničkih standarda i zahtjeva u pogledu sigurnosti vozila. Sustavom periodičnih tehničkih pregleda potrebno je osigurati da vozila nastave zadovoljavati sigurnosne standarde. Taj bi se sustav trebao odnositi na određene kategorije vozila utvrđene direktivama 2002/24/EZ (3), 2003/37/EZ (4) i 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5).
(12)
Traktori na kotačima najveće konstrukcijske brzine iznad 40 km/h sve češće zamjenjuju kamione u lokalnom prijevozu i koriste se u komercijalne svrhe cestovnog prijevoza tereta. Njihov rizični potencijal usporediv je s kamionima i ta kategorija vozila koja se uglavnom koristi na javnim cestama, stoga bi trebala podlijegati tehničkim pregledima.
(13)
Svrha je povijesnih vozila očuvanje naslijeđa razdoblja u kojem su proizvedena i smatra se da se na javnim cestama rijetko koriste. Odluku o utvrđivanju razdoblja za provedbu periodičnih tehničkih pregleda takvih vozila trebalo bi prepustiti državama članicama. Države članice također bi trebale propisima urediti tehničke preglede drugih vrsta specijaliziranih vozila.
(14)
Vozila koja se isključivo koriste na udaljenim područjima država članica, posebno na malim otocima s manje od 5 000 stanovnika ili u rijetko naseljenim područjima s gustoćom naseljenosti manjom od pet osoba po kvadratnom kilometru, koriste se u skladu s uvjetima koji mogu zahtijevati poseban sustav provedbe tehničkih pregleda. Države članice bi stoga trebale imati ovlast izuzeti ta vozila od primjene ove Direktive.
(15)
Tehnički pregledi nezavisna su djelatnost i stoga bi ih trebale provoditi države članice ili ih povjeriti javnim ili privatnim tijelima pod vlastitim nadzorom. Države članice trebale bi biti odgovorne za provedbu tehničkih pregleda čak i kada je u skladu s nacionalnim sustavom dopušteno da privatna tijela, uključujući tijela koja se također bave popravcima, obavljaju tehničke preglede.
(16)
Države članice bi za provedbu tehničkih pregleda vozila registriranih na njihovu državnom području trebale moći odrediti stanice za tehnički pregled izvan njihova državnog područja, ako su te stanice za tehnički pregled već ovlaštene izvoditi preglede vozila u državi članici u kojoj se nalaze.
(17)
Za pregled vozila, a posebno za njihove elektroničke sigurnosne komponente, presudno je imati pristup tehničkim specifikacijama svakog pojedinog vozila. Stoga bi proizvođači vozila trebali osigurati podatke potrebne za provjeru funkcionalnosti dijelova povezanih sa sigurnošću i okolišem. Odredbe koje se odnose na pristup informacijama o popravku i održavanju trebale bi se slično primjenjivati za tu svrhu, čime bi stanice za tehnički pregled dobile pristup svim informacijama potrebnima za tehnički pregled. Podaci bi trebali uključivati pojedinosti koje omogućuju praćenje funkcionalnosti sigurnosnih sustava vozila na način koji omogućava pregled takvih sustava u okruženju pogodnom za periodični tehnički pregled. To je od presudne važnosti posebno u području elektronički kontroliranih sustava i trebalo bi obuhvatiti sve elemente koje je ugradio proizvođač.
(18)
Vozila koja se koriste na javnim cestama moraju proći tehnički pregled. Imatelj potvrde o registraciji ili, prema potrebi, vozač vozila trebao bi biti odgovoran za održavanje vozila u ispravnom stanju.
(19)
Za sigurnost na cestama i njezin utjecaj na društvo važno da vozila koja se koriste na cestama budu tehnički ispravna. Stoga državama članicama ne bi trebalo zabraniti uvođenje dodatnih tehničkih pregleda na dobrovoljnoj osnovi.
(20)
Da bi se imateljima potvrde o registraciji i vozačima omogućio izvjesni stupanj fleksibilnosti, države članice trebale bi moći odrediti razdoblje od nekoliko tjedana tijekom kojih treba obaviti periodični tehnički pregled.
(21)
Provedba pregleda tijekom životnog vijeka vozila trebala bi biti razmjerno jednostavna, brza i jeftina te istodobno učinkovita pri ostvarivanju ciljeva ove Direktive.
(22)
Tehnički pregledi trebali bi obuhvatiti sve stavke bitne za određeni model, konstrukciju i opremu ispitivanog vozila. Kompatibilnost dijelova i komponenti, kao primjerice ona između kotača i glavine kotača, trebala bi se smatrati kritičnom sigurnosnom stavkom te se provjeravati prilikom tehničkih pregleda. U kontekstu tih stavki i s obzirom na trenutačno stanje tehnologije vozila trebalo bi uključiti suvremene elektroničke sustave na popis stavki za pregled. Da bi se uskladili tehnički pregledi, trebalo bi utvrditi metode pregleda za svaku pregledavanu stavku. Te bi se stavke trebalo ažurirati kako bi se u obzir uzela istraživanja i tehnički napredak u području sigurnosti vozila.
(23)
Kako bi se olakšalo usklađivanje i osigurala dosljednost standarda, trebalo bi napraviti neiscrpan popis glavnih razloga neispravnosti za sve pregledavane stavke. Otkrivene neispravnosti trebalo bi procijeniti prema zajedničkom standardu da bi se postigla dosljednost u procjeni stanja ispitivanog vozila.
(24)
S ciljem bolje primjene načela slobodnog kretanja unutar Unije i u svrhu ponovne registracije vozila, države članice trebale bi priznati potvrde o obavljenom tehničkom pregledu koje je izdala druga država članica. Države članice zadržavaju pravo provjere potvrde o tehničkom pregledu i identifikacije vozila prilikom ponovne registracije te pravo da zatraže novi tehnički pregled u skladu s uvjetima iz ove Direktive.
(25)
Prijevara s brojačem kilometara trebala bi se smatrati kažnjivim djelom za koje se može izreći sankcija jer manipulacija brojača može dovesti do netočne procjene tehničkog stanja vozila. Bilježenje kilometraže u zapisniku o tehničkom pregledu vozila i pristup nadzornika tim podacima trebali bi olakšati otkrivanje neovlaštenih zahvata na brojaču kilometara ili manipuliranja njime. Komisija bi trebala provjeravati razmjenu informacija o rezultatima očitanja brojača među nadležnim tijelima država članica.
(26)
Nakon svakog pregleda vozila trebalo bi izdati potvrdu o njegovoj tehničkoj ispravnosti. Ona bi trebala između ostaloga uključivati informacije o identitetu vozila i informacije o rezultatima pregleda. Rezultati pregleda trebali bi biti dostupni u elektroničkom obliku. S ciljem osiguranja pravilnog praćenja nakon tehničkog pregleda, države članice trebale bi prikupljati i čuvati takve podatke u bazi podataka, posebno u svrhu analize rezultata periodičnih tehničkih pregleda.
(27)
Imatelj potvrde o registraciji ili, prema potrebi, vozač vozila na kojem su prilikom tehničkog pregleda utvrđeni nedostaci, a posebno nedostaci koji predstavljaju rizik za sigurnost na cestama, treba otkloniti te nedostatke bez odlaganja. U slučaju opasnih nedostataka, možda je potrebno ograničiti korištenje vozila dok se ti nedostaci potpuno ne otklone.
(28)
Ako pregledano vozilo pripada kategoriji vozila koja se u državi članici u kojoj je vozilo stavljeno u promet ne registriraju, ta bi država članica trebala moći zahtijevati da se na vozilu na vidljiv način istakne dokaz o provedenom tehničkom pregledu.
(29)
Da bi se postigla visoka kvaliteta ispitivanja širom Unije, opremu koja će se koristi za tehnički pregled, njezino održavanje i umjeravanje trebalo bi provjeravati s obzirom na specifikacije koje odrede države članice ili proizvođači.
(30)
Alternativna oprema koja odražava tehnološki napredak i inovacije trebala bi se moći koristiti pod uvjetom da je osigurana jednaka razina kvalitete ispitivanja.
(31)
Kod autorizacije stanica za tehnički pregled na svojem državnom području, države članice bi u obzir trebale uzeti činjenicu da Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) o uslugama na unutarnjem tržištu iz svog okvira djelatnosti isključuje usluge od općeg interesa u području transporta.
(32)
Stanice za tehnički pregled trebale bi osigurati objektivnost i visoku kvalitetu ispitivanja ispravnosti vozila. Stoga bi u cilju ispunjavanja minimalnih uvjeta u pogledu kvalitete upravljanja, stanice za tehnički pregled vozila trebale ispuniti zahtjeve koje određuje država članica koja izdaje ovlaštenje.
(33)
Visoki standardi tehničkih pregleda zahtijevaju visoku razinu vještina i sposobnosti ispitnog osoblja. Trebalo bi uvesti sustav obuke koji uključuje početno osposobljavanje, povremeno obnavljanje znanja ili prikladnu provjeru znanja. Treba utvrditi prijelazno razdoblje kako bi se sadašnjem ispitnom osoblju omogućio nesmetani prijelaz na sustav povremenog osposobljavanja ili provjere znanja. Kako bi se osigurao visok standard u pogledu osposobljavanja, obučenosti i ispitivanja, države članice trebale bi biti u mogućnosti odrediti dodatne zahtjeve u pogledu stručnosti i odgovarajuće izobrazbe.
(34)
Kada obavljaju tehničke preglede, nadzornici bi trebali biti neovisni i izbjegavati bilo kakav sukob interesa, uključujući sukob interesa ekonomske ili osobne prirode. Rezultat tehničkih pregleda tako ne bi smio biti izravno povezan s plaćom nadzornika. Države članice trebale bi moći propisati zahtjeve u vezi s odvajanjem aktivnosti ili ovlastiti privatno tijelo za izvođenje i tehničkih pregleda i popravaka vozila, čak i na istom vozilu, u slučaju da nadzorno tijelo utvrdi da je zadržana visoka razina objektivnosti.
(35)
Rezultati tehničkog pregleda ne bi se smjeli mijenjati za komercijalne svrhe. Samo ako su rezultati tehničkog pregleda koji je obavio nadzornik očigledno netočni, nadzorno tijelo trebalo bi moći izmijeniti rezultate tog pregleda.
(36)
Radi očuvanja visoke kvalitete pregleda tijekom vremena, države članice trebale bi uspostaviti sustav osiguranja kvalitete koji obuhvaća procese odobrenja, nadzora, povlačenja, suspenzije ili ukidanja odobrenja za obavljanje tehničkih pregleda.
(37)
Ovlašćivanje stanica za tehnički pregled u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (7) ne bi trebala biti obveza država članica.
(38)
U nekoliko država članica značajan broj privatnih ovlaštenih stanica za tehnički pregled obavlja tehničke preglede. Kako bi se u tom smislu osigurala učinkovita razmjena informacija među državama članicama, trebalo bi uspostaviti nacionalne kontaktne točke.
(39)
Tehnički pregledi dio su šireg regulatornog sustava koji se odnosi na vozila tijekom njihovog životnog ciklusa, počevši od odobrenja, preko registracije i pregleda do odlaganja u otpad. Razmjena informacija sadržanih u nacionalnim i proizvođačkim elektroničkim bazama podataka vozila trebala bi u načelu pomoći poboljšanju učinkovitosti cijelog administrativnog lanca koji se bavi vozilima te smanjiti troškove i administrativno opterećenje. Komisija bi trebala provesti studiju o izvedivosti, troškovima i koristima od uspostave europske elektroničke platforme s informacijama o vozilima koristeći se postojećim i već primijenjenim informacijsko-tehnološkim rješenjima u pogledu međunarodne razmjene podataka u cilju svođenja troškova na najmanju moguću mjeru te izbjegavanja udvostručenja. Komisija bi ispitivanjem trebala razmotriti najprimjereniji način povezivanja postojećih nacionalnih sustava s ciljem razmjene informacija bitnih za tehnički pregled i stanja brojača kilometara među nadležnim tijelima država članica odgovornima za ispitivanje tehničke ispravnosti, registraciju i homologaciju vozila, stanicama za tehnički pregled i proizvođačima vozila i opreme za ispitivanje. Komisija bi također trebala provesti studiju o izvedivosti, troškovima i koristima od prikupljanja i pohranjivanja dostupnih podataka o glavnim sigurnosnim komponentama vozila koja su bila dio teških nesreća, kao i o mogućnosti stavljanja na raspolaganje, u anonimiziranom obliku, podataka o uzrocima nesreća i očitanjima brojača kilometara nadzornicima vozila, imateljima potvrda o registraciji i istraživačima nesreća.
(40)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Direktive, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
(41)
Komisija ne bi trebala donositi provedbene akte u vezi s informacijama koje u svrhu provedbe tehničkih pregleda dostavljaju proizvođači vozila ako odbor uspostavljen ovom Direktivom ne da mišljenje o nacrtu provedbenog akta koji predstavi Komisija.
(42)
U svrhu ažuriranja sustava određivanja kategorije vozila iz članka 2. stavka 1. i članka 5. stavaka 1. i 2., ažuriranja Priloga I. točke 3. u pogledu metoda i prilagođavanja točke 3. Priloga I. u pogledu popisa stavaka koje treba ispitati, metoda i procjena nedostataka, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(43)
Ispravnost vozila izravno utječe na sigurnost na cestama te se stoga treba periodično provjeravati. Komisija bi trebala podnijeti izvješće o učinkovitosti odredbi ove Direktive, uključujući onih o opsegu i učestalosti pregleda, daljnjem unaprjeđenju sustava provedbe tehničkih pregleda razmjenom elektroničkih informacija, kao i o mogućem budućem uzajamnom priznavanju zapisnika o tehničkom pregledu.
(44)
Objekti i oprema za preglede koji se koriste u stanicama za tehnički pregled trebaju ispunjavati uvjete propisane za obavljanje tehničkih pregleda. Budući da to zahtijeva značajna ulaganja i prilagodbe koje se ne mogu odmah provesti, trebalo bi odrediti petogodišnje razdoblje za usklađivanje s tim uvjetima. Nadzornim tijelima bi radi ispunjavanja svih kriterija i zahtjeva u vezi s odobrenjem i nadzorom stanica za tehnički pregled vozila trebalo odobriti petogodišnje razdoblje.
(45)
S obzirom na to da cilj ove Direktive, to jest poboljšanje sigurnosti na cestama utvrđivanjem minimalnih zajedničkih zahtjeva i usklađenih pravila za tehničke preglede vozila unutar Unije, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega djelovanja on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(46)
Ova Direktiva poštuje temeljna prava i načela priznata posebno Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, kako je navedeno u članku 6. Ugovora o Europskoj uniji.
(47)
Ovom Direktivom integriraju se i ažuriraju pravila sadržana u Preporuci Komisije 2010/378/EU (9) s ciljem boljeg uređivanja rezultata tehničkih pregleda
(48)
Ovom se Direktivom ažuriraju tehnički zahtjevi utvrđeni u Direktivi 2009/40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10) te proširuje njezino područje primjene posebno da bi obuhvatilo odredbe o uspostavi stanica za tehnički pregled i njihovih nadzornih tijela, kao i imenovanje nadzornika kojima je povjereno obavljanje tehničkih pregleda. Stoga bi tu Direktivu trebalo staviti izvan snage,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
POGLAVLJE I.
PREDMET, DEFINICIJE I PODRUČJE PRIMJENE
Članak 1.
Predmet
Ovom Direktivom uspostavljaju se minimalni uvjeti za sustav periodičnih tehničkih pregleda vozila koja se koriste na javnim cestama.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Direktiva primjenjuje na vozila sljedećih kategorija čija konstrukcijska brzina prelazi 25 km/h i koja su navedena u Direktivi 2002/24/EZ, Direktivi 2003/37/EZ i Direktivi 2007/46/EZ:
-
motorna vozila oblikovana i konstruirana ponajprije za prijevoz osoba i njihove prtljage koja osim mjesta za sjedenje za vozača imaju najviše osam mjesta za sjedenje - vozila kategorije M1,
-
motorna vozila oblikovana i konstruirana ponajprije za prijevoz osoba i njihove prtljage koja osim mjesta za sjedenje za vozača imaju više od osam mjesta za sjedenje - vozila kategorija M2 i M3,
-
motorna vozila oblikovana i konstruirana ponajprije za prijevoz robe i čija najveća dopuštena masa nije veća od 3,5 tone - vozila kategorije N1,
-
motorna vozila oblikovana i konstruirana ponajprije za prijevoz robe i čija je najveća dopuštena masa veća od 3,5 tone - vozila kategorija N2 i N3,
-
priključna vozila oblikovana i konstruirana za prijevoz robe ili osoba, kao i za smještaj osoba čija je najveća dopuštena masa veća od 3,5 tone - vozila kategorija O3 i O4,
-
od 1. siječnja 2022., vozila na dva ili tri kotača - vozila kategorija L3e, L4e, L5e i L7e - zapremnine motora veće od 125 cm3,
-
traktori na kotačima kategorije T5 čija se uporaba uglavnom odvija na javnim cestama, a čija najveća konstrukcijska brzina prelazi 40 km/h.
2. Države članice mogu sljedeća vozila registrirana na njihovom državnom području isključiti iz područja primjene ove Direktive:
-
vozila kojima se upravlja ili koja se koriste u posebnim uvjetima te vozila koja se nikad ili gotovo nikad ne koriste na javnim cestama poput vozila od povijesnog interesa ili natjecateljskih vozila,
-
vozila s diplomatskim imunitetom,
-
vozila koja koriste oružane snage, vlasti odgovorne za javni red i mir, vatrogasna služba, služba civilne zaštite te hitna ili spasilačka služba,
-
vozila koja se koriste u poljoprivredne, hortikulturne, šumarske ili ribarstvene svrhe samo na državnom području dotične države članice i uglavnom na području gdje se odvija takva aktivnost, uključujući poljoprivredne i šumske ceste ili poljoprivredna polja,
-
vozila koja se isključivo koriste na malim otocima ili rijetko naseljenim područjima,
-
specijalizirana vozila koja prevoze cirkusku opremu i opremu za zabavne parkove, najveće konstrukcijske brzine koja nije veća od 40 km/h i koja obavljaju prijevoz samo na državnom području dotične države članice,
-
vozila kategorija L3e, L4e, L5e i L7e zapremnine motora veće od 125 cm3 ako je država članica uvela učinkovite alternativne mjere za sigurnost na cestama za vozila na dva ili tri kotača, posebno uzimajući u obzir relevantnu statistiku o sigurnosti na cestama za proteklih pet godina. Države članice obavješćuju Komisiju o takvim iznimkama.
3. Države članice mogu uvesti nacionalne zahtjeve koji se odnose na tehnički pregled vozila registriranih na njihovom državnom području koja nisu obuhvaćena ovom Direktivom i za vozila navedena u stavku 2.
Članak 3.
Definicije
Sljedeće definicije primjenjuju se samo za potrebe ove Direktive:
1.
„vozilo” znači svako motorno vozilo ili njegovo priključno vozilo koji se ne kreću po tračnicama;
2.
„motorno vozilo” znači svako vozilo s vlastitim pogonom na kotačima s najvećom konstrukcijskom brzinom koja prelazi 25 km/h;
3.
„priključno vozilo” znači svako vozilo bez vlastitog pogona na kotačima koje je oblikovano i konstruirano da ga vuče motorno vozilo;
4.
„poluprikolica” znači svako priključno vozilo oblikovano za spajanje s motornim vozilom tako da se jedan njegov dio oslanja na motorno vozilo i da se znatan dio njegove mase i mase njegovog tereta prenosi na motorno vozilo;
5.
„vozilo s dva ili tri kotača” znači svako vozilo s vlastitim pogonom na dva kotača, s bočnom prikolicom ili bez njega, te svaki tricikl ili četverocikl;
6.
„vozilo registrirano u državi članici” znači vozilo koje je registrirano i stavljeno u uporabu u državi članici;
7.
„vozilo od povijesnog interesa” znači vozilo koje povijesnim smatra država članica u kojoj je registrirano ili jedno od nadležnih tijela koje je ona imenovala i koje zadovoljava sve sljedeće uvjete:
-
prvi je put proizvedeno ili registrirano prije najmanje 30 godina,
-
njegov specifičan tip, definiran u relevantnom pravu Unije ili nacionalnom pravu, više nije u proizvodnji,
-
s povijesnog je gledišta očuvano i nalazi se u svom originalnom stanju te nije bilo podvrgnuto značajnijim promjenama tehničkih karakteristika svojih glavnih dijelova;
8.
„imatelj potvrde o registraciji” znači pravna ili fizička osoba na čije je ime vozilo registrirano;
9.
„tehnički pregled” znači pregled u skladu s Prilogom I. kojom se osigurava da je vozilo ispravno i sigurno za uporabu na javnim cestama te da ispunjava sve potrebne i obvezne sigurnosne i okolišne značajke;
10.
„homologacija” znači postupak kojim država članica potvrđuje da vozilo ispunjava uvjete relevantnih administrativnih odredbi i tehničkih zahtjeva navedenih u Direktivi 2002/24/EZ, Direktivi 2003/37/EZ i Direktivi 2007/46/EZ;
11.
„nedostaci” znači tehničke manjkavosti i drugi slučajevi neusklađenosti ustanovljeni tijekom tehničkog pregleda;
12.
„zapisnik o tehničkom pregledu vozila” znači izvješće o tehničkom pregledu vozila koje izdaje nadležno tijelo ili stanica za tehnički pregled, a sadrži rezultate tehničkog pregleda vozila;
13.
„nadzornik” znači osoba koju je ovlastila država članica ili njezino nadležno tijelo za obavljanje tehničkih pregleda u stanici za tehnički pregled ili prema potrebi u ime nadležnog tijela;
14.
„nadležno tijelo” znači tijelo ili javno tijelo kojem je država članica povjerila odgovornost za upravljanje sustavom ispitivanja tehničke ispravnosti vozila, uključujući prema potrebi obavljanje tehničkih pregleda;
15.
„stanica za tehnički pregled” znači javno ili privatno tijelo ili ustanova koje je država članica ovlastila za provođenje tehničkih pregleda;
16.
„nadzorno tijelo” znači tijelo ili tijela koja je uspostavila država članica, a odgovorni su za nadzor stanica za tehnički pregled. Nadzorno tijelo može biti dio nadležnog tijela ili nadležnih tijela;
17.
„mali otok” znači otok s manje od 5 000 stanovnika koji s ostalim dijelovima državnog područja nije povezan cestovnim mostovima ili cestovnim tunelima;
18.
„rijetko naseljeno područje” znači unaprijed definirano područje gustoće naseljenosti manje od 5 stanovnika po kvadratnom kilometru;
19.
„javna cesta” znači cesta za opću javnu uporabu poput lokalne, regionalne ili nacionalne ceste, magistralne ceste, brze ceste ili autoceste.
POGLAVLJE II.
OPĆE OBVEZE
Članak 4.
Odgovornosti
1. Svaka država članica osigurava da se u skladu s ovom Direktivom vozila registrirana na njezinom državnom području periodično pregledavaju u stanicama za tehnički pregled ovlaštenima od države članice u kojoj su registrirana.
2. Tehničke preglede provodi država članica u kojoj je vozilo registrirano ili javno tijelo kojemu je država članica povjerila tu zadaću ili tijela ili ustanove koje ta država članica odredi i nadzire, uključujući ovlaštena privatna tijela.
3. U skladu s načelima utvrđenima uredbama (EZ) br. 715/2007 (11) i (EZ) br. 595/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (12) Komisija putem provedbenih akata i prije 20. svibnja 2018., usvaja:
(a)
skup tehničkih informacija o opremi za kočenje, upravljaču, vidljivosti, svjetlima, reflektorima, električnoj opremi, osovinama, kotačima, gumama, ovjesu, šasiji, šasijskim dodacima, ostaloj opremi i utjecaju na okoliš potrebnima za izvođenje tehničkog pregleda stavaka, koje se trebaju pregledati, i korištenje preporučenih metoda testiranja u skladu s Prilogom I. točkom 3.; i
(b)
detaljna pravila o formatu podataka i procedurama o pristupu relevantnim tehničkim informacijama.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 19. stavka 2.
Tehničke informacije navedene u točki (a) prvom podstavku proizvođači na nediskriminirajući način besplatno ili po razumnoj cijeni dostavljaju stanicama za tehnički pregled i relevantnim nadležnim tijelima.
Komisija ispituje izvedivost pristupa takvim tehničkim informacijama preko jedinstvene točke pristupa.
4. Države članice osiguravaju da odgovornost čuvanja vozila u sigurnom i tehnički ispravnom stanju bude definirana u nacionalnom pravu.
POGLAVLJE III.
MINIMALNI ZAHTJEVI ZA TEHNIČKE PREGLEDE
Članak 5.
Datum i učestalost pregleda
1. Vozila podliježu tehničkom pregledu barem u sljedećim vremenskim razmacima, ne dovodeći u pitanje razdoblje fleksibilnosti u primjeni u državama članicama u skladu sa stavkom 3.:
(a)
vozila kategorija M1 i N1: četiri godine nakon prve registracije vozila, a nakon toga svake dvije godine;
(b)
vozila kategorije M1 korištena kao taksiji ili vozila hitne pomoći, vozila kategorija M2, M3, N2, N3, O3 i O4: godinu dana nakon datuma prve registracije vozila, a nakon toga svake godine;
(c)
vozila kategorije T5 koja se uglavnom koriste na javnim cestama u komercijalne svrhe cestovnog prijevoza tereta: četiri godine nakon datuma prve registracije vozila, a nakon toga svake dvije godine.
2. Države članice određuju prikladne intervale tijekom kojih vozila kategorija L3e, L4e, L5e i L7e zapremnine motora veće od 125 cm3 moraju proći tehnički pregled.
3. Država članica ili nadležno tijelo mogu odrediti prihvatljivo razdoblje izvođenja tehničkog pregleda a da se pritom ne prelaze intervali definirani u stavku 1.
4. Neovisno o datumu posljednjeg tehničkog pregleda vozila, dotična država članica ili dotično nadležno tijelo može zahtijevati da ono bude podvrgnuto tehničkom pregledu prije datuma iz stavaka 1. i 2. u sljedećim slučajevima:
-
nakon nesreće u kojoj su oštećeni glavni sigurnosni dijelovi vozila, kao što su kotači, ovjes, zone deformacije, sustavi zračnih jastuka, upravljač ili kočnice,
-
kad su sigurnosni i okolišni sustavi i dijelovi vozila bili promijenjeni ili preinačeni,
-
u slučaju promjene imatelja potvrde o registraciji vozila,
-
u slučaju da je vozilo doseglo kilometražu od 160 000 km;
-
u slučajevima u kojima je sigurnost na cestama ozbiljno ugrožena.
Članak 6.
Sadržaj i metode tehničkog pregleda
1. Za kategorije vozila obuhvaćene ovom Direktivom, uz iznimku kategorija L3e, L4e, L5e i L7e zapremnine motora većeg od 125 cm3, države članice osiguravaju da tehnički pregled barem obuhvaća područja navedena u Prilogu I. točki 2.
2. Za svako područje iz stavka 1., nadležna tijela države članice ili stanica za tehnički pregled provode tehnički pregled koji obuhvaća barem stavke navedene u Prilogu I. točki 3. primjenom preporučene metode ispitivanja ili jednakovrijedne metode primjenjive na testiranje tih stavaka, navedenih u Prilogu I. točki 3., a koju je odobrilo nadležno tijelo. Pregled također može uključivati provjeru o tome odgovaraju li pojedini dijelovi i komponente tog vozila sigurnosnim i okolišnim značajkama na snazi u trenutku odobrenja ili prema potrebi u trenutku naknadnih preinaka vozila.
Ispitivanja se provode uz pomoć trenutačno dostupnih tehnika i opreme bez upotrebe alata za rastavljanje ili odstranjivanje bilo kojeg dijela vozila.
3. Za vozila kategorija L3e, L4e, L5e i L7e zapremnine motora većeg od 125 cm3, države članice određuju područja, stavke i prikladne metode testiranja.
Članak 7.
Procjena nedostataka
1. Za svaku stavku koju treba ispitati, Prilog I. pruža minimalni popis mogućih nedostataka i njihovu razinu težine.
2. Nedostaci uočeni prilikom periodičnih tehničkih pregleda vozila kategorizirani su u jednu od sljedećih skupina:
(a)
manji nedostaci koji ne utječu bitno na sigurnost vozila ili na okoliš te druge manje neusklađenosti;
(b)
veći nedostaci koji mogu ugroziti sigurnost vozila ili utjecati na okoliš te dovesti druge sudionike prometa u opasnost ili druge veće neusklađenosti;
(c)
opasni nedostaci koji predstavljaju izravnu i trenutačnu opasnost za sigurnost na cestama ili nepovoljan utjecaj na okoliš, a koji opravdavaju činjenicu da država članica ili njezina nadležna tijela mogu zabraniti korištenje tog vozila na javnim cestama.
3. Vozilo s nedostacima koji se ubrajaju u više skupina nedostataka prema stavku 2. razvrstava se u skupinu koja odgovara najozbiljnijem nedostatku. Vozilo koje ima više nedostataka unutar istog područja pregleda utvrđenog u okviru testa iz Priloga I. točke 2. može se razvrstati u sljedeću skupinu ozbiljnih nedostataka ako se može dokazati da zajednički učinak tih nedostataka ima za posljedicu veći rizik za sigurnost na cestama.
Članak 8.
Zapisnik o tehničkoj ispravnosti
1. Države članice osiguravaju da stanice za tehnički pregled ili, ako je primjereno, nadležno tijelo koje je provelo tehnički pregled vozila izdaju zapisnik o tehničkom pregledu tog vozila koji barem navodi standardizirane elemente odgovarajućih usklađenih oznaka Unije utvrđenih u Prilogu II.
2. Države članice osiguravaju da stanice za tehnički pregled ili, ako je primjereno, nadležno tijelo osobi koja je dovezla vozilo na pregled izda zapisnik o tehničkom pregledu vozila ili, u slučaju elektroničkog zapisnika o tehničkom pregledu, ovjereni ispis takvog zapisnika.
3. Ne dovodeći u pitanje članak 5. i u slučaju ponovne registracije vozila već registriranog u drugoj državi članici, svaka država članica priznaje zapisnik o tehničkom pregledu vozila koji je izdala bilo koja druga država članica kao da ga je ona sama izdala, pod uvjetom da je zapisnik o tehničkom pregledu još važeći s obzirom na razdoblja određena za periodične tehničke preglede u državi članici u kojoj se vozilo ponovno registrira. U slučaju dvojbe država članica u kojoj je vozilo ponovno registrirano može provjeriti valjanost zapisnika o tehničkom pregledu prije nego ga prihvati. Države članice Komisiji dostavljaju opis zapisnika o tehničkom pregledu prije 20. svibnja 2018. Komisija obavješćuje odbor iz članka 19. Ovaj se stavak ne primjenjuje na vozila kategorija L3e, L4e, L5e i L7e.
4. Ne dovodeći u pitanje članak 5. stavak 4. i stavak 3. ovog članka, država članica načelno priznaje valjanost zapisnika o tehničkom pregledu u slučaju promjene vlasništva vozila za koje postoji valjan dokaz o obavljenom periodičnom tehničkom pregledu.
5. Od 20. svibnja 2018. i najkasnije 20. svibnja 2021., stanice za tehnički pregled nadležnom tijelu dotične države članice elektroničkim putem dostavljaju podatke navedene u zapisnicima o tehničkom pregledu koje izdaju. Takvo dostavljanje obavlja se u razumnom roku nakon izdavanja zapisnika o tehničkom pregledu vozila. Do potonjeg datuma stanice za tehnički pregled mogu dostavljati relevantne podatke nadležnom tijelu na druge načine. Države članice određuju razdoblje tijekom kojeg nadležno tijelo zadržava te informacije. Trajanje tog razdoblja ne smije biti kraće od 36 mjeseci, ne dovodeći u pitanje nacionalne porezne sustave država članica.
6. Države članice osiguravaju da se za potrebe provjere brojača kilometara, u slučaju da je brojač kilometara ugrađen, nadzornicima dostave informacije sadržane u prethodnim tehničkim pregledima čim one budu elektronički dostupne. U slučaju da se utvrdi manipulacija brojača kilometara s ciljem smanjenja ili pogrešnog navođenja prijeđene udaljenosti u zapisniku, takva je manipulacija kažnjiva učinkovitim, proporcionalnim, odvraćajućim i nediskriminirajućim sankcijama.
7. Države članice osiguravaju da se tijelo nadležno za registraciju vozila obavijesti o rezultatima tehničkog pregleda ili da mu se oni elektroničkim putem dostave što je prije moguće. Takva obavijest mora sadržavati podatke navedene u zapisniku o tehničkom pregledu vozila.
Članak 9.
Daljnje postupanje s nedostacima
1. U slučaju samo manjih nedostataka, smatra se da je vozilo uspješno prošlo tehnički pregled, nedostaci se uklanjaju te ponovni tehnički pregled vozila nije potreban.
2. U slučaju većih nedostataka, smatra se da vozilo nije uspješno prošlo tehnički pregled. Država članica ili nadležno tijelo odlučuju o razdoblju tijekom kojeg se vozilo u pitanju može koristiti prije nego bude podvrgnuto sljedećem tehničkom pregledu. Taj se pregled mora izvršiti tijekom razdoblja koje odredi država članica ili nadležno tijelo, ali ne kasnije od dva mjeseca nakon prvobitnog pregleda.
3. U slučaju opasnih nedostataka, smatra se da vozilo nije uspješno prošlo tehnički pregled. Država članica ili nadležno tijelo mogu donijeti odluku da se vozilo u pitanju ne smije koristiti na javnim cestama te da se njegovo korištenje u cestovnom prometu suspendira na određeno vrijeme, bez potrebe ponovnog postupka registracije, dok se ne otklone nedostaci i ne izda novi zapisnik o tehničkom pregledu kojim se potvrđuje da je vozilo tehnički ispravno.
Članak 10.
Dokaz o pregledu
1. Stanica za tehnički pregled ili, ako je primjereno, nadležno tijelo države članice koje je provelo tehnički pregled vozila registriranog na njezinom državnom području izdaje dokaz, poput naznake u dokumentu o registraciji vozila, naljepnice, potvrde ili bilo kojeg drugog oblika lako dostupne informacije, za svako vozilo koje je uspješno prošlo takav pregled. Na dokazu se navodi datum do kojega treba obaviti sljedeći tehnički pregled.
Države članice Komisiji dostavljaju opis tog dokaza prije 20. svibnja 2018. Komisija obavješćuje odbor iz članka 19.
2. Ako pregledano vozilo pripada kategoriji vozila koja se u državi članici u kojoj je vozilo pušteno u promet ne registriraju, ta bi država članica mogla zahtijevati da se na vozilu na vidljiv način istakne dokaz o provedenom tehničkom pregledu.
3. U svrhu slobodnog kretanja, svaka država članica u skladu sa stavkom 1. priznaje dokaz koji izda stanica za tehnički pregled ili nadležno tijelo države članice.
POGLAVLJE IV.
ADMINISTRATIVNE ODREDBE
Članak 11.
Objekti i oprema za tehnički pregled
1. Država članica osigurava da objekti i oprema za pregled koji se koriste za obavljanje tehničkih pregleda ispunjavaju minimalne tehničke zahtjeve utvrđene u Prilogu III.
2. Države članice osiguravaju da stanice za tehnički pregled ili, ako je primjenjivo, nadležno tijelo održavaju objekte i opremu za pregled u skladu sa specifikacijama koje dostave proizvođači.
3. Oprema koja se koristi za mjerenja povremeno se umjerava u skladu s Prilogom III. i provjerava u skladu sa specifikacijama koje odredi dotična država članica ili proizvođač opreme.
Članak 12.
Stanice za tehnički pregled
1. Stanice za tehnički pregled u kojima nadzornici obavljaju tehnički pregled ovlašćuje država članica ili njezino nadležno tijelo.
2. Kako bi ispunile minimalne uvjete za upravljanje kvalitetom, stanice za tehnički pregled pridržavaju se uvjeta koje odredi država članica koja izdaje ovlaštenje. Stanice za tehnički pregled osiguravaju objektivnost i visoku kvalitetu tehničkih pregleda.
Članak 13.
Nadzornici
1. Države članice osiguravaju da tehničke preglede provode nadzornici koji ispunjavaju minimalne zahtjeve u pogledu stručnosti i osposobljenosti utvrđene u Prilogu IV. Države članice mogu odrediti dodatne zahtjeve u pogledu stručnosti i odgovarajuće osposobljenosti.
2. Nadležna tijela ili, prema potrebi, ovlašteni centri za izobrazbu izdaju potvrdu nadzornicima koji ispunjavaju minimalne zahtjeve u pogledu stručnosti i osposobljenosti. Ta potvrda mora barem sadržavati podatke navedene u Prilogu IV. točki 3.
3. Nadzornici zaposleni ili ovlašteni kod nadležnih tijela država članica ili u stanici za tehnički pregled na dan 20. svibnja 2018. izuzimaju se od zahtjeva utvrđenih u Prilogu IV. točki 1.
4. Prilikom obavljanja tehničkog pregleda, te kako bi se udovoljilo zahtjevima dotične države članice ili dotičnog nadležnog tijela u pogledu održavanja visoke razine nepristranosti i objektivnosti, nadzornik ne smije biti ni u kakvom sukobu interesa.
5. Osoba koja je vozilo dovezla na pregled obavješćuje se o utvrđenim nedostacima koje treba otkloniti.
6. Rezultate tehničkog pregleda može prema potrebi izmijeniti samo nadzorno tijelo ili mogu biti izmijenjeni u skladu s postupkom koje odredi nadležno tijelo, ako su rezultati tehničkog pregleda očigledno netočni.
Članak 14.
Nadzor rada stanica za tehnički pregled
1. Države članice osiguravaju nadziranje stanica za tehnički pregled.
2. Nadzorno tijelo obavlja barem zadaće predviđene u Prilogu V. točki 1. i ispunjava zahtjeve propisane u točkama 2. i 3. tog priloga.
Države članice objavljuju pravila i postupke koji se odnose na organizaciju, zadaće i zahtjeve, uključujući zahtjeve neovisnosti, primjenjive na osoblje nadzornog tijela.
3. Stanice za tehnički pregled kojima izravno upravlja nadležno tijelo izuzete su od zahtjeva vezanih uz odobrenje i nadzor kada je nadzorno tijelo dio nadležnog tijela.
4. Može se smatrati se da su države članice koje zahtijevaju ovlašćivanje stanica za tehnički pregled u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 ispunile zahtjeve navedene u stavcima 2. i 3. ovog članka.
POGLAVLJE V.
SURADNJA I RAZMJENA INFORMACIJA
Članak 15.
Administrativna suradnja među državama članicama
1. Države članice određuju nacionalnu kontaktnu točku odgovornu za razmjenu informacija s drugim državama članicama i Komisijom u vezi s primjenom ove Direktive.
2. Države članice Komisiji prosljeđuju imena i kontaktne podatke njihovih nacionalnih kontaktnih točaka do 20. svibnja 2015. i bez odgode je obavješćuju o bilo kakvim promjenama tih podataka. Komisija sastavlja popis svih kontaktnih točaka i prosljeđuje ga državama članicama.
Članak 16.
Elektronička platforma s informacijama o vozilima
Komisija ispituje izvedivost, troškove i koristi od uspostave europske elektroničke platforme s informacijama o vozilima koristeći se postojećim i već primijenjenim informacijsko-tehnološkim rješenjima u pogledu međunarodne razmjene podataka u cilju svođenja troškova na najmanju moguću mjeru te izbjegavanja udvostručenja. Pri ispitivanju Komisija razmatra najprimjereniji način povezivanja postojećih nacionalnih sustava s ciljem razmjene informacija bitnih za tehnički pregled i stanja brojača kilometara među nadležnim tijelima država članica odgovornima za ispitivanje tehničke ispravnosti, registraciju i homologaciju vozila, stanicama za tehnički pregled i proizvođačima vozila i opreme za ispitivanje.
Komisija također provodi studiju o izvedivosti, troškovima i koristima od prikupljanja i pohranjivanja dostupnih informacija o glavnim sigurnosnim komponentama vozila koja su sudjelovala u teškim nesrećama, kao i o mogućnosti tumačenja podataka o uzrocima događanja nesreća i očitanjima brojača kilometara dostupnima nadzornicima, imatelji potvrda o registraciji i istraživačima nesreća u anonimnom obliku.
POGLAVLJE VI.
DELEGIRANI I PROVEDBENI AKTI
Članak 17.
Delegirani akti
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 18. s ciljem:
-
ažuriranja jedino sustava određivanja kategorije vozila iz članka 2. stavka 1. i članka 5. stavaka 1. i 2. i to prema potrebi i u slučaju promjena kategorija vozila nastalih izmjenama zakonodavstva o homologaciji iz članka 2. stavka 1., a da to ne utječe na opseg i učestalost pregleda,
-
ažuriranja Priloga I. točke 3. u pogledu metoda, u slučaju da veći broj učinkovitih metoda provedbe tehničkih pregleda postane dostupan, a da se pritom ne proširuje popis stavaka koje treba ispitati,
-
prilagodbe Priloga I. točke 3. nakon pozitivne procjene troškova i koristi u pogledu popisa stavaka koje treba ispitati, metoda, uzroka kvara i procjena nedostataka u slučaju promjena obveznih uvjeta o homologaciji u zakonodavstvu Unije u području sigurnosti ili okoliša;
Članak 18.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 17. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 19. svibnja 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament i Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 17. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 17. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 19.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže odbor („Odbor za tehničke preglede”). Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011. Ako odbor ne da nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 20.
Izvješćivanje
1. Komisija do 30. travnja 2020. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o provedbi i učincima ove Direktive, posebno u pogledu razine usklađenosti periodičnih tehničkih pregleda, učinka odredbi na opseg i učestalost pregleda, uzajamnog priznavanja zapisnika o tehničkom pregledu u slučajevima ponovne registracije vozila iz druge države članice i rezultata pregleda u vezi s izvedivosti uvođenja elektroničke platforme s informacijama o vozilima kako je to navedeno u članku 16. U izvješću se također analizira je li potrebno ažurirati priloge, prije svega zbog tehničkog napretka i praksi. Izvješće se podnosi nakon savjetovanja s odborom iz članka 19. i prema potrebi mu se prilažu zakonodavni prijedlozi.
2. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće na temelju neovisnih studija o učinkovitosti uključivanja lakih priključnih vozila i vozila na dva ili tri kotača u okvir ove Direktive najkasnije 30. travnja 2019. U izvješću se ocjenjuje napredak u području stanja sigurnosti na cestama u Uniji te se uspoređuju rezultati nacionalnih mjera za sigurnost na cestama za svaku potkategoriju L-vozila s obzirom na njihovu prosječnu prijeđenu udaljenost. Komisija prije svega procjenjuje jesu li standardi i troškovi periodičnih tehničkih pregleda svake kategorije vozila razmjerni u odnosu na postavljene ciljeve u pogledu sigurnosti na cestama. Izvješću se prilaže detaljna procjena utjecaja u kojoj se analiziraju troškovi i koristi u Uniji te posebnosti država članica. Izvješće se dostavlja barem šest mjeseci prije podnošenja bilo kakvog zakonodavnog prijedloga kako bi ga se moglo, prema potrebi, proširiti uključivanjem novih kategorija unutar područja primjene ove Direktive.
Članak 21.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama primjenjivima na kršenja odredbi ove Direktive i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Te su sankcije učinkovite, proporcionalne, odvraćajuće i nediskriminirajuće.
Članak 22.
Prijelazne odredbe
1. Države članice mogu na razdoblje ne dulje od pet godina od 20. svibnja 2018. odobriti korištenje objekata i opreme za tehnički pregled iz članka 11., koji ne udovoljavaju minimalnim zahtjevima utvrđenima u Prilogu III., za izvođenje tehničkih pregleda vozila.
2. Države članice primjenjuju zahtjeve utvrđene u Prilogu V. najkasnije od 1. siječnja 2023.
Članak 23.
Prenošenje
1. Države članice do 20. svibnja 2017. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
One primjenjuju te mjere od 20. svibnja 2018.
Kada države članice donose ove mjere, te mjere sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se prilikom njihove službene objave uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih mjera nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 24.
Stavljanje izvan snage
Direktiva 2009/40/EZ stavlja se izvan snage s učinkom od 20. svibnja 2018.
Članak 25.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 26.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 3. travnja 2014.