РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 468/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 16 април 2014 година
за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ)
(ЕЦБ/2014/17)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 127, параграф 6 и член 132 от него,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка и по-специално член 34 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1) и по-специално член 4, параграф 3, член 6 и член 33, параграф 2 от него,
като взе предвид Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент и Европейската централна банка относно практическите условия и ред за упражняването на демократичната отчетност и надзора над изпълнението на задачите, възложени на Европейската централна банка в рамките на единния надзорен механизъм (2),
като взе предвид проведените публични консултации и анализи в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като взе предвид предложението на Надзорния съвет и след консултация с националните компетентни органи,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1024/2013 (наричан по-долу „Регламента за ЕНМ“) се създава единният надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО) на участващите държави членки.
(2)
Съгласно рамката на член 6 от Регламента за ЕНМ ЕЦБ е единственият орган, компетентен да изпълнява микропруденциалните задачи, възложени ѝ съгласно член 4 от него, свързани с кредитните институции, установени в участващите държави членки. ЕЦБ отговаря за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ и за упражняване на надзор над функционирането на системата въз основа на отговорностите и процедурите по член 6 от Регламента за ЕНМ.
(3)
Когато е целесъобразно и без да се засяга отговорността и отчетността на ЕЦБ във връзка със задачите, възложени ѝ с Регламента за ЕНМ, НКО са отговорни за подпомагането на ЕЦБ при условията, предвидени в Регламента за ЕНМ и в настоящия регламент, при изготвянето и изпълнението на актове, свързани с посочените в член 4 от Регламента за ЕНМ задачи, по отношение на всички кредитни институции, включително подпомагане при осъществяване на дейности по проверка. За тази цел, при изпълнението на задачите по член 4 от Регламента за ЕНМ, НКО следват дадените от ЕЦБ указания.
(4)
ЕЦБ, НКО и определените на национално равнище органи (ОНРО) трябва да изпълняват макропруденциалните задачи, посочени в член 5 от Регламента за ЕНМ, и да следват процедурите за координация, предвидени в него, в настоящия регламент и в съответното право на Съюза, без да се засяга ролята на Евросистемата и на Европейския съвет за системен риск.
(5)
В рамките на ЕНМ съответните надзорни отговорности на ЕЦБ и НКО се разпределят въз основа на значимостта на лицата, които попадат в обхвата на ЕНМ. Настоящият регламент определя по-специално конкретната методология за оценката на тази значимост съгласно изискванията на член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ е компетентна да осъществява пряк надзор по отношение на кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове в участващи държави членки на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, които са значими. НКО са отговорни за осъществяването на пряк надзор над по-малко значимите лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да реши в конкретни случаи да осъществява пряк надзор над такива лица, когато това е необходимо за последователното прилагане на надзорните стандарти.
(6)
За да бъдат взети предвид последните тенденции в законодателството на Съюза в областта на санкциите и съдебната практика на Европейския съд по правата на човека по отношение на принципа за разделение между разследването и фазата на вземане на решения, ЕЦБ ще създаде независимо звено за разследване, което да разследва самостоятелно нарушения на надзорните правила и решения.
(7)
В член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ се посочва, че ЕЦБ в консултация с НКО и въз основа на предложение от Надзорния съвет трябва да приеме и да оповести рамка за организиране на практическите ред и условия за сътрудничество между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ.
(8)
В член 33, параграф 2 от Регламента за ЕНМ се посочва, че ЕЦБ трябва да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с този регламент. Настоящият регламент съдържа разпоредбите за прилагането на член 33, параграф 2 във връзка със сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ.
(9)
В резултат на това с настоящия регламент се доразвиват и определят процедурите за сътрудничество, установени с Регламента за ЕНМ между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ, както и с определените на национално равнище органи, когато е уместно, като по този начин се гарантира ефективното и последователното функциониране на ЕНМ.
(10)
ЕЦБ отдава голямо значение на цялостната оценка на кредитните институции, включително на оценката на балансовия отчет, която трябва да извърши преди поемането на задачите си. Това се отнася за всяка държава членка, която се присъединява към еврозоната и съответно към ЕНМ след датата на започването на надзора, в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
(11)
За гладкото функциониране на ЕНМ е от съществено значение между ЕЦБ и НКО да има пълно сътрудничество и същите да обменят цялата информация, която би могла да окаже влияние върху съответните им задачи, по-специално цялата информация, с която НКО разполагат по отношение на процедури, които биха могли да окажат влияние върху сигурността и стабилността на поднадзорно лице или които си взаимодействат с надзорните процедури по отношение на такива лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и цел
1. В настоящия регламент се установяват правила относно следното:
а)
рамката, посочена в член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, а именно рамка за организиране на практическите ред и условия за изпълнението на член 6 от Регламента за ЕНМ по отношение на сътрудничеството в рамките на ЕНМ, която да включва:
i)
конкретната методология за оценката и прегледа на това дали поднадзорно лице е определено като значимо или по-малко значимо в съответствие с установените в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ критерии, както и режимът, който произтича от тази оценка;
ii)
определянето на процедури, включително и срокове, също така във връзка с възможността НКО да изготвят проекти на решения, които да бъдат разглеждани от ЕЦБ, касаещи взаимоотношенията между ЕЦБ и НКО, относно надзора над значимите поднадзорни лица;
iii)
определянето на процедури, включително и срокове, касаещи взаимоотношенията между ЕЦБ и НКО, относно надзора над по-малко значими поднадзорни лица. По-специално съгласно тези процедури от НКО се изисква, в зависимост от отделните случаи, определени в настоящия регламент:
-
да уведомяват ЕЦБ за всяка съществена надзорна процедура;
-
да извършват по искане на ЕЦБ допълнителна оценка на конкретни аспекти на процедурата;
-
да представят на ЕЦБ проекти на съществени надзорни решения, по които ЕЦБ може да изразява становища;
б)
сътрудничество и обмен на информация между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ във връзка с процедурите, отнасящи се до значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица, включително общи процедури, приложими за издаване на лицензи за извършване на дейност на кредитна институция, отнемане на такива лицензи и оценката на придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия;
в)
процедурите, свързани със сътрудничество между ЕЦБ, НКО и ОНРО по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти по смисъла на член 5 от Регламента за ЕНМ;
г)
процедурите, свързани с осъществяването на тясно сътрудничество по смисъла на член 7 от Регламента за ЕНМ и приложими между ЕЦБ, НКО и ОНРО;
д)
процедурите, свързани със сътрудничество между ЕЦБ и НКО по отношение на членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, включително за някои аспекти, свързани с надзорната отчетност;
е)
процедурите, свързани с приемането на надзорни решения, чийто адресати са поднадзорни лица и други субекти;
ж)
езиковия режим между ЕЦБ и НКО, и между ЕЦБ и поднадзорните лица и други субекти;
з)
процедурите, приложими към правомощията на ЕЦБ и НКО за налагане на санкции в рамките на ЕНМ във връзка със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ;
и)
преходните разпоредби.
2. Настоящият регламент не засяга надзорните задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ и които съответно остават в правомощията на националните органи.
3. Настоящият регламент се тълкува по-специално във връзка с Решение ЕЦБ/2004/2 (3) и на Процедурния правилник на Надзорния съвет на Европейската централна банка (4), особено по отношение на вземането на решения в рамките на ЕНМ, включително процедурата, приложима между Надзорния съвет и Управителния съвет по отношение на липсата на възражения от страна на Управителния съвет, посочени в член 26, параграф 8 от Регламента за ЕНМ и в други относими правни актове на ЕЦБ, включително Решение ЕЦБ/2014/16 (5).
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламента за ЕНМ, освен ако е предвидено друго, заедно със следните определения:
1.
„лиценз“ е лиценз съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 42 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6);
2.
„клон“ е клон съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 17 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
3.
„общи процедури“ са процедурите, предвидени в част V във връзка с издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция, отнемане на лиценз за упражняване на такава дейност и решения във връзка с квалифицирани дялови участия;
4.
„държава членка от еврозоната“ е държава членка, чиято парична единица е еврото;
5.
„група“ е група от предприятия, поне едно от които е кредитна институция, и която се състои от предприятие майка и дъщерните му предприятия или предприятия, свързани помежду си по смисъла на член 22 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), включително подгрупи от тях;
6.
„съвместен надзорен екип“ е екип от надзорници, отговорен за надзора над значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група;
7.
„по-малко значимо поднадзорно лице“ е както а) по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, така и б) по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка извън еврозоната, която е участваща държава членка;
8.
„по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната“ е поднадзорно лице, което е установено в държава членка от еврозоната и което не притежава статут на значимо поднадзорно лице по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ;
9.
„национален компетентен орган“ (НКО) е национален компетентен орган съгласно определението на член 2, точка 2 от Регламента за ЕНМ. Това определение не засяга националната правна уредба, по силата на която се възлагат конкретни надзорни задачи на национална централна банка (НЦБ), която не е определена като НКО. В този случай НЦБ изпълнява тези задачи в определената от националното право и настоящия регламент рамка. Позоваването на НКО в настоящия регламент в този случай се прилага според случая спрямо НЦБ за задачите, които са ѝ възложени съгласно националното право;
10.
„НКО в тясно сътрудничество“ е НКО, определен от участваща държава членка в тясно сътрудничество в съответствие с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8);
11.
„определен на национално равнище орган“ (ОНРО) е определен на национално равнище орган, както е посочен в член 2, точка 7 от Регламента за ЕНМ;
12.
„ОНРО в тясно сътрудничество“ е всеки ОНРО извън еврозоната, определен от участваща държава членка в тясно сътрудничество за целите и задачите, свързани с член 5 от Регламента за ЕНМ;
13.
„държава членка извън еврозоната“ е държава членка, чиято парична единица не е еврото;
14.
„предприятие майка“ е предприятие майка съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 15 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
15.
„участваща държава членка в тясно сътрудничество“ е държава членка извън еврозоната, която е установила тясно сътрудничество с ЕЦБ в съответствие с член 7 от Регламента за ЕНМ;
16.
„значимо поднадзорно лице“ е както а) значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, така и б) значимо поднадзорно лице в участваща държава членка извън еврозоната;
17.
„значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната“ е поднадзорно лице, установено в държава членка от еврозоната, което има статут на значимо поднадзорно лице, съгласно решение на ЕЦБ, основано на член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
18.
„значимо поднадзорно лице в участваща държава членка извън еврозоната“ е поднадзорно лице, установено в участваща държава членка извън еврозоната, което има статут на значимо поднадзорно лице съгласно решение на ЕЦБ, основано на член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
19.
„дъщерно предприятие“ е дъщерно предприятие съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 16 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
20.
„поднадзорно лице“ е някое от следните: а) кредитна институция, установена в участваща държава членка; б) финансов холдинг, установен в участваща държава членка; в) смесен финансов холдинг, установен в участваща държава членка, при условие че отговаря на условията, посочени в точка 21, буква б); г) клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка.
Централен контрагент (ЦК), съгласно определението на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), който е кредитна институция по смисъла на Директива 2013/36/ЕС, се счита за поднадзорно лице съгласно Регламента за ЕНМ, настоящия регламент и съответното право на Съюза, без да се засяга надзорът, извършван над ЦК от съответните НКО, както е посочено в Регламент (ЕС) № 648/2012;
21.
„поднадзорна група“ е някое от следните:
а)
група, чието предприятие майка е кредитна институция или финансов холдинг с главно управление в участваща държава членка;
б)
група, чието предприятие майка е смесен финансов холдинг с главно управление в участваща държава членка, при условие че координатор на финансовия конгломерат по смисъла на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) е орган, компетентен да упражнява надзор над кредитни институции, който е и координатор във функцията си на надзорен орган на кредитни институции;
в)
поднадзорни лица, всяко от които с главно управление в същата участваща държава членка, при условие че те са дълготрайно свързани с централен орган, който извършва надзор над тях, съгласно условията, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и който е установен в същата участваща държава членка;
22.
„значима поднадзорна група“ е поднадзорна група, която има статут на значима поднадзорна група съгласно решение на ЕЦБ на основание член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
23.
„по-малко значима поднадзорна група“ е поднадзорна група, която няма статут на значима поднадзорна група по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ;
24.
„надзорна процедура на ЕЦБ“ е всяка дейност на ЕЦБ, насочена към подготовката на издаването на надзорно решение на ЕЦБ, включително общи процедури и налагане на административни имуществени санкции. Всички надзорни процедури на ЕЦБ са предмет на част III. Част III също така се прилага по отношение на налагането на административни имуществени санкции, освен ако в част X е предвидено друго;
25.
„надзорна процедура на НКО“ е всяка дейност на НКО, насочена към подготовката на издаването на надзорно решение от НКО, чийто адресати са едно или повече поднадзорни лица или поднадзорни групи, или един или повече други субекти, включително налагането на административни санкции;
26.
„надзорно решение на ЕЦБ“ е правен акт, който е приет от ЕЦБ при упражняване на възложените ѝ задачи и правомощия с Регламента за ЕНМ под формата на решение на ЕЦБ, чиито адресати са едно или повече поднадзорни лица или поднадзорни групи, или един или повече други субекти, и който не е правен акт с общо приложение;
27.
„трета държава“ е държава, която не е нито държава членка, нито държава членка на Европейското икономическо пространство;
28.
„работен ден“ е ден, който не е събота, неделя или официален празник на ЕЦБ в съответствие с приложимия за ЕЦБ календар (11).
ЧАСТ II
ОРГАНИЗАЦИЯ НА ЕНМ
ДЯЛ 1
СТРУКТУРИ ЗА НАДЗОРА НАД ЗНАЧИМИ И ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ГЛАВА 1
Надзор над значими поднадзорни лица
Член 3
Съвместни надзорни екипи
1. За надзора над всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група в участващи държави членки се създава съвместен надзорен екип. Всеки съвместен надзорен екип се състои от служители от ЕЦБ и от НКО, които са назначени в съответствие с член 4 и които работят под координацията на определен служител на ЕЦБ (наричан по-долу „координатор на СНЕ“) и един или повече подкоординатори от НКО, както е посочено по-надолу в член 6.
2. Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент, задачите на съвместния надзорен екип включват, но не се ограничават до следното:
а)
изпълнение на процеса по надзорен преглед и оценка (ПНПО), посочен в член 97 от Директива 2013/36/ЕС, за значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група, над които извършва надзор;
б)
като се отчита ПНПО, участие в изготвянето на план за извършване на надзорни проверки, който да бъде предложен на Надзорния съвет, включително план за извършване на проверки на място, както е предвидено в член 99 от Директива 2013/36/ЕС, за такова значимо поднадзорно лице или такава значима поднадзорна група;
в)
изпълнение на плана за извършване на надзорни проверки, одобрен от ЕЦБ, както и на всички надзорни решения на ЕЦБ по отношение на значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група, над които извършва надзор;
г)
осигуряване на координация с екипа за извършване на проверки на място, посочен в част XI, относно изпълнението на плана за извършване на проверки на място;
д)
взаимодействие с НКО, когато е уместно.
Член 4
Създаване и състав на съвместните надзорни екипи
1. ЕЦБ отговаря за създаването и състава на съвместните надзорни екипи. Назначаването на служители от НКО в съвместните надзорни екипи се извършва от съответните НКО съгласно параграф 2.
2. В съответствие с принципите, определени в член 6, параграф 8 от Регламента за ЕНМ, и без да се засяга член 31 от него, НКО назначават едно или повече лица от техния персонал като член или членове на съвместен надзорен екип. Служител на НКО може да бъде назначен като член на повече от един съвместен надзорен екип.
3. Независимо от параграф 2, ЕЦБ може да изиска от НКО да промени извършените назначения, ако е целесъобразно с оглед състава на съвместен надзорен екип.
4. Когато повече от един НКО изпълняват надзорни задачи в участваща държава членка или когато в участваща държава членка националното право възлага на НЦБ конкретни надзорни задачи и НЦБ не е НКО, съответните органи координират участието си в съвместните надзорни екипи.
5. ЕЦБ и НКО се консултират помежду си и постигат съгласие относно използването на ресурси на НКО във връзка със съвместните надзорни екипи.
Член 5
Участие на служители от НЦБ на участващи държави членки
1. НЦБ на участващи държави членки, които участват в пруденциалния надзор над значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група съгласно националното им право и които не са НКО, могат също да назначат един или няколко свои служители в съвместен надзорен екип.
2. ЕЦБ се информира за тези назначения и член 4 се прилага съответно.
3. Когато в съвместен надзорен екип са назначени служители от НЦБ на участващи държави членки, позоваванията на НКО във връзка със съвместните надзорни екипи се тълкуват като включващи позоваване на тези НЦБ.
Член 6
Координатор на СНЕ и подкоординатори
1. Координаторът на СНЕ, подпомаган от подкоординатори от НКО съгласно определението на параграф 2, осигурява координацията на работата в рамките на съвместния надзорен екип. За тази цел членовете на съвместния надзорен екип изпълняват указанията на координатора на СНЕ във връзка със задачите си в съвместния надзорен екип. Това не засяга задачите и задълженията им в съответния им НКО.
2. Всеки НКО, който назначава повече от един служител в съвместния надзорен екип, определя един от тях като подкоординатор (наричан по-долу „подкоординатор от НКО“). Подкоординаторите от НКО подпомагат координатора на СНЕ във връзка с организацията и координацията на задачите в съвместния надзорен екип, по-специално по отношение на служителите, които са били назначени от същия НКО, който е назначил и съответния подкоординатор от НКО. Подкоординаторът от НКО може да дава указания на членовете на съвместния надзорен екип, назначени от същия НКО, при условие че същите не противоречат на указанията, дадени от координатора на СНЕ.
ГЛАВА 2
Надзор над по-малко значими поднадзорни лица
Член 7
Участие на служители от други НКО в надзорен екип на НКО
Без да се засяга член 31, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, когато във връзка с надзора над по-малко значими поднадзорни лица ЕЦБ установи, че е целесъобразно да бъдат включени служители от един или повече други НКО в надзорния екип на НКО, ЕЦБ може да поиска от последния да включи служители на такива други НКО.
ДЯЛ 2
НАДЗОР НА КОНСОЛИДИРАНА ОСНОВА И УЧАСТИЕ НА ЕЦБ И НКО В КОЛЕГИИ ОТ НАДЗОРНИ ОРГАНИ
Член 8
Надзор на консолидирана основа
1. ЕЦБ упражнява надзор на консолидирана основа съгласно предвиденото в член 111 от Директива 2013/36/ЕС по отношение на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, които са значими на консолидирана основа, в случай че предприятието майка е или институция майка в участваща държава членка, или институция майка на ЕС, установена в участваща държава членка.
2. Съответният НКО изпълнява задачите на надзорен орган на консолидирана основа по отношение на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, които са по-малко значими на консолидирана основа.
Член 9
ЕЦБ като председател на колегия от надзорни органи
1. Когато ЕЦБ е консолидиращият надзорен орган, тя председателства колегията, създадена съгласно член 116 от Директива 2013/36/ЕС. НКО на участващите държави членки, в които са установени предприятието майка, дъщерните предприятия и значимите клонове по смисъла на член 51 от Директива 2013/36/ЕС, ако има такива, имат правото да участват в колегията като наблюдатели.
2. Ако няма колегия, създадена съгласно член 116 от Директива 2013/36/ЕС, и ако значимо поднадзорно лице има клонове в неучастваща държава членка, които се считат за значими в съответствие с член 51, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС, ЕЦБ създава колегия от надзорни органи с компетентните органи на приемащата държава членка.
Член 10
ЕЦБ и НКО като членове на колегия от надзорни органи
Ако консолидиращият надзорен орган не е в участваща държава членка, ЕЦБ и НКО участват в колегията от надзорни органи в съответствие със следните правила и със съответното право на Съюза:
а)
ако всички поднадзорни лица в участващите държави членки са значими поднадзорни лица, ЕЦБ участва в колегията от надзорни органи като член, докато НКО имат право да участват в същата колегия като наблюдатели;
б)
ако всички поднадзорни лица в участващите държави членки са по-малко значими поднадзорни лица, НКО участват в колегията от надзорни органи като членове;
в)
ако поднадзорните лица в участващите държави членки са както по-малко значими поднадзорни лица, така и значими поднадзорни лица, ЕЦБ и НКО участват в колегията от надзорни органи като членове. НКО на участващите държави членки, в които са установени значимите поднадзорни лица, имат право да участват в колегията от надзорни органи като наблюдатели.
ДЯЛ 3
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРАВОТО НА УСТАНОВЯВАНЕ И СВОБОДНОТО ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИ
ГЛАВА 1
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги в рамките на ЕНМ
Член 11
Право на установяване на кредитни институции в рамките на ЕНМ
1. Всяко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон на територията на друга участваща държава членка, уведомява за намерението си НКО на участващата държава членка, в която се намира главното управление на значимото поднадзорно лице. Информацията се предоставя в съответствие с изискванията на член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаването на това уведомление.
2. Всяко по-малко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон на територията на друга участваща държава членка, уведомява своя НКО за намерението си в съответствие с изискванията на член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС.
3. В случай че ЕЦБ не вземе решение за противното в рамките на два месеца от получаване на уведомлението, клонът, посочен в параграф 1, може да бъде установен и да започне дейността си. ЕЦБ съобщава тази информация на НКО на участващата държава членка, в която ще бъде установен клонът.
4. В случай че НКО на държавата членка по произход не вземе решение за противното в рамките на два месеца от получаване на уведомлението, клонът, посочен в параграф 2, може да бъде установен и да започне дейността си. НКО съобщава тази информация на ЕЦБ и на НКО на участващата държава членка, в която ще бъде установен клонът.
5. В случай на промяна на някое от сведенията, съобщени съгласно параграфи 1 и 2, поднадзорното лице изпраща на НКО, който е получил първоначалната информация, писмено уведомление за тази промяна най-малко един месец преди прилагане на промяната. Този НКО уведомява НКО на държавата членка, в която е установен клонът.
Член 12
Упражняване на свободно предоставяне на услуги от кредитни институции в рамките на ЕНМ
1. Всяко значимо поднадзорно лице, което желае да упражнява свободно предоставяне на услуги, като упражнява дейността си на територията на друга участваща държава членка за първи път, уведомява за намерението си НКО на участваща държава членка, в която се намира главното управление на значимото поднадзорно лице. Информацията се предоставя в съответствие с изискванията на член 39, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаване на уведомлението. НКО също така съобщава за уведомлението на НКО на участващата държава членка, в която ще се предоставят услугите.
2. Всяко по-малко значимо поднадзорно лице, което желае да упражнява свободно предоставяне на услуги, като упражнява дейността си на територията на друга участваща държава членка за първи път, уведомява своя НКО в съответствие с изискванията на член 39, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. Уведомлението се съобщава на ЕЦБ и на НКО на участващата държава членка, в която ще се предоставят услугите.
ГЛАВА 2
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, в рамките на ЕНМ
Член 13
Уведомление за упражняване на правото на установяване в рамките на ЕНМ от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
1. Когато компетентният орган на неучастваща държава членка съобщи информацията по член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС в съответствие с процедурата, уредена в член 35, параграф 3 от нея, на НКО на участващата държава членка, в която ще се установява клонът, този НКО незабавно уведомява ЕЦБ за получаването на това съобщение.
2. В рамките на два месеца от получаването на съобщението от компетентния орган на неучастваща държава членка, ЕЦБ - в случай на клон, който е значим според критериите, установени в член 6 от Регламента за ЕНМ и част IV от настоящия регламент, или съответният НКО - в случай на клон, който е по-малко значим според критериите, установени в член 6 от Регламента за ЕНМ и част IV от настоящия регламент, се подготвя да упражнява надзор над клона в съответствие с членове 40-46 от Директива 2013/36/ЕС, и при необходимост указва условията, при които в интерес на общото благо клонът може да упражнява дейността си в приемащата държава членка.
3. НКО информират ЕЦБ за условията, при които, съгласно националното право и в интерес на общото благо, клон може да упражнява дейност в тяхната държава членка.
4. Промяната на информация, предоставена от кредитната институция, която желае да установи клон по член 35, параграф 2, букви б), в) или г) от Директива 2013/36/ЕС, се съобщава на НКО, посочен в параграф 1.
Член 14
Компетентен орган на приемащата държава членка за клонове
1. В съответствие с член 4, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ упражнява правомощията на компетентния орган на приемащата държава членка, когато клонът е значим по смисъла на член 6, параграф 4 от него.
2. Когато клонът е по-малко значим по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, правомощията на компетентния орган на приемаща държава членка се упражняват от НКО на участващата държава членка, в която е установен клонът.
Член 15
Уведомление за упражняване на свободно предоставяне на услуги в рамките на ЕНМ от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
Когато компетентният орган на неучастваща държава членка предостави уведомление по смисъла на член 39, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, адресат на уведомлението е НКО на участващата държава членка, в която ще се упражнява свободното предоставяне на услуги. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаването на това уведомление.
Член 16
Компетентен орган на приемащата държава членка за свободно предоставяне на услуги
1. В съответствие с член 4, параграф 2 и в рамките на обхвата на член 4, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ изпълнява задачите на компетентния орган на приемащата държава членка по отношение на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, които упражняват свободно предоставяне на услуги в участващи държави членки.
2. Ако свободното предоставяне на услуги е в интерес на общото благо при спазване на определени условия съгласно националното право на участващите държави членки, НКО информират ЕЦБ за тези условия.
ГЛАВА 3
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги по отношение на неучастващи държави членки
Член 17
Право на установяване и упражняване на свободно предоставяне на услуги по отношение на неучастващи държави членки
1. Значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон или да упражнява свободно предоставяне на услуги на територията на неучастваща държава членка, уведомява съответния НКО за намерението си в съответствие с приложимото право на Съюза. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаване на уведомлението. ЕЦБ упражнява правомощията на компетентния орган на държавата членка по произход.
2. По-малко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон или да упражнява свободно предоставяне на услуги на територията на неучастваща държава членка, уведомява съответния НКО за намерението си в съответствие с приложимото право на Съюза. Съответният НКО упражнява правомощията на компетентния орган на държавата членка по произход.
ДЯЛ 4
ДОПЪЛНИТЕЛЕН НАДЗОР НАД ФИНАНСОВИ КОНГЛОМЕРАТИ
Член 18
Координатор
1. ЕЦБ поема задачата на координатор на финансов конгломерат съгласно посочените в съответното право на Съюза критерии по отношение на значимо поднадзорно лице.
2. НКО поема задачата на координатор на финансов конгломерат съгласно посочените в съответното право на Съюза критерии по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице.
ЧАСТ III
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ ЗА ФУНКЦИОНИРАНЕТО НА ЕНМ
ДЯЛ 1
ПРИНЦИПИ И ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 19
Общ преглед
В настоящата част се установяват а) общи правила относно прилагането на ЕНМ от ЕЦБ и НКО и б) разпоредбите, които ЕЦБ ще прилага при извършване на надзорна процедура на ЕЦБ.
Общите принципи и разпоредби, приложими между ЕЦБ и НКО в тясно сътрудничество, са посочени в част IX.
Член 20
Задължение за лоялно сътрудничество
ЕЦБ и НКО спазват задължение за лоялно сътрудничество и задължение за обмен на информация.
Член 21
Общо задължение за обмен на информация
1. Без да се засяга правомощието на ЕЦБ да получава пряко или да има пряк достъп до информацията, докладвана текущо от поднадзорните лица, НКО по-специално предоставят на ЕЦБ своевременно и точно цялата информация, която ѝ е необходима за изпълнението на задачите, възложени ѝ по силата на Регламента за ЕНМ. Тази информация включва информация, произтичаща от дейностите на НКО по проверка и на място.
2. При обстоятелства, когато получава информация пряко от юридическите или физическите лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ предоставя тази информация на съответните НКО своевременно и точно. Тази информация включва по-конкретно информацията, необходима на НКО за изпълнението на ролята им за подпомагане на ЕЦБ.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ предоставя на НКО редовен достъп до актуализирана информация, необходима на НКО за изпълнение на задачите им, свързани с пруденциалния надзор.
Член 22
Право на ЕЦБ да указва на НКО или ОНРО да упражнят правомощията си и да предприемат действия, в случай че ЕЦБ има надзорна задача, но не и свързаните с това правомощия
1. Доколкото е необходимо за изпълнението на възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, ЕЦБ може, посредством указания, да изиска от НКО и/или ОНРО да упражнят правомощията си по силата на националното право и в съответствие с установените в него условия и както е предвидено в член 9 от Регламента за ЕНМ, когато Регламентът за ЕНМ не предоставя такива правомощия на ЕЦБ.
2. НКО и/или ОНРО, съобразно член 5 от Регламента за ЕНМ, своевременно информират ЕЦБ за упражняването на тези правомощия.
Член 23
Езиков режим между ЕЦБ и НКО
ЕЦБ и НКО приемат правила относно комуникацията си в рамките на ЕНМ, включително езика/езиците, които ще бъдат използвани.
Член 24
Езиков режим между ЕЦБ и юридически или физически лица, включително поднадзорни лица
1. Всеки документ, който поднадзорно лице или друго юридическо или физическо лице, по отношение на всяко от които се прилагат надзорни процедури на ЕЦБ, изпраща на ЕЦБ, може да бъде изготвен на всеки един от официалните езици на Съюза, избран от поднадзорното лице или субект.
2. ЕЦБ, поднадзорните лица и всички други юридически или физически лица, по отношение на всяко от които се прилагат надзорни процедури на ЕЦБ, могат да постигнат съгласие да използват само един официален език на Съюза в писмената си комуникация, включително по отношение на надзорни решения на ЕЦБ.
Отмяната на такова споразумение за използването на един език засяга само аспектите на надзорната процедура на ЕЦБ, които все още не са извършени.
В случай че участниците в устно изслушване поискат да бъдат изслушани на определен официален език на Съюза, различен от езика на надзорната процедура на ЕЦБ, до ЕЦБ се отправя предизвестие за това изискване с достатъчен срок, така че тя да може да предприеме необходимите мерки.
ДЯЛ 2
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, СВЪРЗАНИ СЪС ЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ НА ПРОИЗВОДСТВОТО ЗА ПРИЕМАНЕ НА НАДЗОРНИ РЕШЕНИЯ НА ЕЦБ
ГЛАВА 1
Надзорни процедури на ЕЦБ
Член 25
Общи принципи
1. Надзорни процедури на ЕЦБ, които са започнати в съответствие с член 4 и раздел 2 на глава III от Регламента за ЕНМ, се извършват в съответствие с член 22 от Регламента за ЕНМ и разпоредбите на настоящия дял.
2. Разпоредбите на настоящия дял не се прилагат по отношение на процедури, извършвани от Административния съвет за преглед.
Член 26
Страни
1. Страни по надзорна процедура на ЕЦБ са:
а)
тези, които подават заявление;
б)
тези, до които ЕЦБ възнамерява да адресира или е адресирала надзорно решение на ЕЦБ.
2. НКО не се считат за страни.
Член 27
Представителство на страна
1. Страната може да бъде представлявана от представителите ѝ по закон или според устройствените ѝ правила или от друг представител, упълномощен с писмено пълномощно да предприема някои или всички действия, отнасящи се до надзорната процедура на ЕЦБ.
2. Оттеглянето на пълномощното поражда действие само след получаването на писмено оттегляне от ЕЦБ. ЕЦБ потвърждава получаването на такова оттегляне.
3. В случай че страната е назначила представител в надзорна процедура на ЕЦБ, ЕЦБ се свързва само с назначения представител в тази надзорна процедура, освен ако конкретните обстоятелства налагат ЕЦБ да се свърже пряко със страната. В последния случай представителят се информира.
Член 28
Общи задължения на ЕЦБ и на страните по надзорна процедура на ЕЦБ
1. Надзорната процедура на ЕЦБ може да бъде започната служебно или по искане на страна. При спазване на параграф 3, ЕЦБ установява фактите, които са от значение за приемане на окончателното ѝ решение във всяка служебно започната надзорна процедура на ЕЦБ.
2. В оценката си ЕЦБ взема предвид всички относими обстоятелства.
3. При спазване на правото на Съюза, страната се задължава да участва в надзорната процедура на ЕЦБ и да осигурява съдействие за изясняване на фактите. В надзорните процедури на ЕЦБ, започнати по искане на страна, ЕЦБ може да ограничи установяването на фактите до изискване към страната да предостави относимата фактическа информация.
Член 29
Доказателства в надзорните процедури на ЕЦБ
1. За да установи фактите по случая, ЕЦБ използва доказателствата, които счете за целесъобразни след надлежното им разглеждане.
2. При спазване на правото на Съюза, страните оказват съдействие ЕЦБ при установяването на фактите по случая. По-специално, при спазване на ограниченията, свързани с процедурите за налагане на санкции съгласно правото на Съюза, страните представят вярно известните им факти.
3. ЕЦБ може да определи срок, в който страните могат да представят доказателства.
Член 30
Свидетели и вещи лица в надзорните процедури на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да изслушва свидетели и вещи лица, ако счете за необходимо.
2. Когато назначава вещо лице, ЕЦБ определя задачата на вещото лице в споразумение и определя срок, в който вещото лице представя доклада си.
3. Когато ЕЦБ изслушва свидетели или вещи лица, те имат право на искане за възстановяване на техните пътни и дневните разходи. Свидетелите имат право на обезщетение за пропуснати доходи, а вещите лица - на договореното възнаграждение за техните услуги, след като са представили заключенията си. Обезщетението се предоставя съгласно разпоредбите, приложими съответно по отношение на обезщетенията на свидетели и възнагражденията на вещи лица от Съда на Европейския съюз.
4. ЕЦБ може да изиска лицата по член 11, параграф 1, буква в) от Регламента за ЕНМ, да присъстват като свидетели в помещенията на ЕЦБ или на всяко друго място в участваща държава членка, определено от ЕЦБ. Когато лице по член 11, параграф 1, буква в) от Регламента за ЕНМ е юридическо лице, физическите лица, които го представляват, са длъжни да присъстват съгласно предходното изречение.
Член 31
Право на изслушване
1. Преди ЕЦБ да може да приеме надзорно решение на ЕЦБ, чийто адресат е страна и което би засегнало неблагоприятно правата на тази страна, на същата трябва да се даде възможност да представи на ЕЦБ писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. Ако счете за целесъобразно, ЕЦБ може да даде на страните възможността да изложат пред ЕЦБ становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ в заседание. В уведомлението, с което ЕЦБ дава на страната възможност да представи своето становище, се посочва основното съдържание на подготвяното надзорно решение на ЕЦБ и основните факти, възражения и правни основания, на които ЕЦБ възнамерява да основе решението си. Раздел 1 на глава III от Регламента за ЕНМ не е предмет на разпоредбите на този член.
2. Ако ЕЦБ предостави на страна възможността да изложи становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ в заседание, отсъствието на страната не е причина за отлагане на заседанието, освен ако има основателни причини за това. Ако страната има основателни причини, ЕЦБ може да отложи заседанието или да даде на страната възможност да представи писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. ЕЦБ изготвя писмен протокол от заседанието, който се подписва от страните, и предоставя на страните копие от протокола.
3. По правило на страната се дава възможност да представи писменото си становище в срок до две седмици след получаването на изложение, посочващо фактите, възраженията и правните основания, на които ЕЦБ възнамерява да основе надзорното решение на ЕЦБ.
По искане на страната ЕЦБ може да удължи срока при необходимост.
При особени обстоятелства ЕЦБ може да съкрати срока до три работни дни. Срокът се съкращава до три работни дни също и в случаите, обхванати от членове 14 и 15 от Регламента за ЕНМ.
4. Независимо от параграф 3 и при спазване на параграф 5 ЕЦБ може да приеме надзорно решение на ЕЦБ, чийто адресат е страна и което би засегнало неблагоприятно правата на тази страна, без да ѝ дава възможност да представи становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ преди приемането му, ако се окаже необходимо приемане на неотложно решение, за да се предотврати значителна вреда за финансовата система.
5. Ако в съответствие с параграф 4 е прието неотложно надзорно решение на ЕЦБ, на страната се дава възможността своевременно след приемането му да представи писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. По правило на страната се дава възможност да представи писменото си становище в срок до две седмици след получаването на надзорното решение на ЕЦБ. По искане от страната ЕЦБ може да удължи срока, като срокът обаче не може да надвишава шест месеца. ЕЦБ преглежда надзорното решение на ЕЦБ с оглед на становището на страната и може да го потвърди, отмени, измени или да го отмени и замени с ново надзорно решение на ЕЦБ.
6. Параграфи 4 и 5 не се прилагат за надзорни процедури на ЕЦБ, свързани със санкции по член 18 от Регламента за ЕНМ и част Х от настоящия регламент.
Член 32
Достъп до преписките в надзорната процедура на ЕЦБ
1. Правото на защита на заинтересованите страни се съблюдава в пълна степен в хода на надзорните процедури на ЕЦБ. За тази цел и след откриването на надзорната процедура на ЕЦБ, страните имат право на достъп до преписката на ЕЦБ при зачитане на законния интерес на юридическите и физическите лица, различни от съответната страна, за опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация. НКО предават своевременно на ЕЦБ всяко получено от тях искане, отнасящо се до достъпа до преписки, свързани с надзорни процедури на ЕЦБ.
2. Преписките се състоят от всички получени, представени или събрани от ЕЦБ документи в хода на надзорната процедура на ЕЦБ, независимо от техния носител.
3. Никоя от разпоредбите на настоящия член не възпрепятства ЕЦБ или НКО да разкриват и използват информация, необходима за доказване на нарушение.
4. ЕЦБ може да определи достъпът до преписка да се предоставя по един или повече от следните начини, като надлежно отчита техническите възможности на страните:
а)
посредством CD-ROM или друго електронно устройство за съхранение на данни, включително такива, които могат да се появят в бъдеще;
б)
чрез копия на достъпната преписка на хартиен носител, изпратени им по пощата;
в)
като ги покани да се запознаят с достъпната преписка в помещенията на ЕЦБ.
5. За целите на настоящия член поверителната информация може да включва вътрешни документи на ЕЦБ и на НКО и кореспонденция между ЕЦБ и НКО или между НКО.
ГЛАВА 2
Надзорни решения на ЕЦБ
Член 33
Мотивиране на надзорните решения на ЕЦБ
1. При спазване на параграф 2 надзорното решение на ЕЦБ се придружава от мотивите за приемането му.
2. Мотивите съдържат основните факти и правните основания, на които се основава надзорното решение на ЕЦБ.
3. При спазване на член 31, параграф 4 ЕЦБ основава надзорното решение на ЕЦБ само на факти и възражения, по които страната е имала възможност да представи становище.
Член 34
Суспензивно действие
Без да се засяга член 278 от ДФЕС и член 24, параграф 8 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да реши, че прилагането на надзорно решение на ЕЦБ се спира, а) като посочи това в надзорното решение на ЕЦБ или б) в случаи, различни от искане за преглед от Административния съвет за преглед, по искане на адресата на надзорното решение на ЕЦБ.
Член 35
Уведомление за надзорни решения на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да уведоми страна за надзорно решение на ЕЦБ а) устно, б) чрез връчване или доставяне на ръка на копие на надзорното решение, в) чрез препоръчано писмо с обратна разписка, г) чрез експресна куриерска услуга, д) по телефакс или е) по електронен път в съответствие с параграф 10.
2. В случай че представител е упълномощен с писмено пълномощно, ЕЦБ може да уведоми него за надзорното решение на ЕЦБ. В такива случаи ЕЦБ не е задължена да уведомява за надзорното решение на ЕЦБ също и поднадзорното лице, представлявано от такъв представител.
3. В случай на устно уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ уведомлението за решението се счита за връчено на адресата, ако служител на ЕЦБ е информирал а) съответното физическо лице, в случай на физическо лице, или б) упълномощен от юридическото лице представител за получаване, в случай на юридическо лице, за надзорното решение на ЕЦБ. В такъв случай своевременно след такова устно уведомяване на адресата се предоставя писмено копие на надзорното решение на ЕЦБ.
4. В случай на уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ чрез препоръчано писмо с обратна разписка уведомлението за надзорното решение на ЕЦБ се счита за връчено на адресата на десетия ден след предаването на писмото на доставчика на пощенски услуги, освен ако от обратната разписка е видно, че писмото е получено на различна дата.
5. В случай на уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ чрез експресна куриерска услуга уведомлението за надзорното решение на ЕЦБ се счита за връчено на адресата на десетия ден след предаването на писмото на куриерската служба, освен ако от разписката за доставяне от куриерската служба е видно, че писмото е получено на различна дата.
6. За целите на параграфи 4 и 5 надзорното решение на ЕЦБ трябва да бъде адресирано до подходящ за връчване адрес (валиден адрес). Валиден адрес е:
а)
в случая на надзорна процедура на ЕЦБ, започната по искане или по заявление на адресата на надзорно решение на ЕЦБ - адресът, предоставен от адресата в неговото искане или заявление;
б)
в случая на поднадзорно лице - последният служебен адрес на главното управление, предоставен на ЕЦБ от поднадзорното лице;
в)
в случая на физическо лице - последният предоставен на ЕЦБ адрес, а ако на ЕЦБ не е предоставен адрес и физическото лице е служител, ръководител или акционер в поднадзорното лице - служебният адрес на поднадзорното лице в съответствие с буква б).
7. Всяко лице, което е страна по надзорна процедура на ЕЦБ, предоставя на ЕЦБ при поискване валиден адрес.
8. Ако лице е установено или има местожителство в държава, която не е държава членка, ЕЦБ може да изиска от страната да посочи в разумен срок упълномощен получател, който е резидент на държава членка или който има служебни помещения в държава членка. Ако при такова искане не бъде посочен упълномощен получател и съответно докато такъв не бъде посочен, всички съобщения могат да бъдат връчвани в съответствие с параграфи 3-5 и 9 на адреса на страната, предоставен на ЕЦБ.
9. Когато лицето, което е адресат на надзорно решение на ЕЦБ, е предоставило на ЕЦБ номер на факс, ЕЦБ може да уведоми за надзорно решение на ЕЦБ чрез предаване на копие на надзорното решение на ЕЦБ по телефакс. Адресатът се счита за уведомен за надзорното решение на ЕЦБ, ако ЕЦБ получи потвърждение за успешно завършване на доставянето на телефакса.
10. ЕЦБ може да определи критериите, съгласно които надзорно решение на ЕЦБ може да бъде връчено по електронен път или чрез други сравними средства за комуникация.
ДЯЛ 3
ДОКЛАДВАНЕ НА НАРУШЕНИЯ
Член 36
Докладване на нарушения
Всяко лице може добросъвестно да представи доклад пряко на ЕЦБ, ако има основателни причини да счита, че докладът ще разкрие нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, от кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги или компетентни органи (включително самата ЕЦБ).
Член 37
Подходяща защита за доклади за нарушения
1. Когато лице добросъвестно изготвя доклад за предполагаеми нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, от поднадзорни лица или компетентни органи, докладът се третира като защитен доклад.
2. Всички лични данни както на лицето, което изготвя защитен доклад, така и на лицето, за което се предполага, че е отговорно за нарушението, са защитени в съответствие с приложимата правна рамка на Съюза за защита на данните.
3. ЕЦБ не разкрива кое е лицето, което е изготвило защитен доклад, без преди това да получи изричното съгласие на това лице, освен ако такова разкриване е поискано със съдебно разпореждане с оглед на по-нататъшни разследвания или последващо съдебно производство.
Член 38
Процедури за последващите действия във връзка с доклади
1. ЕЦБ оценява всички доклади относно значимите поднадзорни лица. Тя оценява докладите, свързани с по-малко значимите поднадзорни лица, по отношение на нарушения на регламентите или решенията на ЕЦБ. В последния случай, когато НКО получат такива доклади, те ги препращат на ЕЦБ, без да разкриват кое е лицето, което е изготвило доклада, освен ако това лице предостави изричното си съгласие.
2. Без да се засяга параграф 1, ЕЦБ препраща докладите, засягащи по-малко значимите поднадзорни лица, на съответния НКО, без да разкрива кое е лицето, което е изготвило доклада, освен ако това лице предостави изричното си съгласие.
3. ЕЦБ обменя информация с НКО: а) за да оцени дали докладите са изпратени както до ЕЦБ, така и до съответния НКО, и да координира усилията; и б) да се запознае с резултатите от последващите действия във връзка с докладите, препратени до НКО.
4. ЕЦБ използва разумна преценка, когато определя как да оцени получените доклади и какви действия да бъдат предприети.
5. В случай на предполагаеми нарушения от поднадзорни лица съответното поднадзорно лице предоставя на ЕЦБ цялата информация и документи, поискани от нея за оценяване на получените доклади.
6. В случай на предполагаеми нарушения от компетентни органи (различни от ЕЦБ) ЕЦБ изисква от съответния компетентен орган да предостави становището си относно докладваните факти.
7. В годишния си доклад, описан в член 20, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ представя в съкратена или в обобщена форма информация относно получените доклади, така че отделните поднадзорни лица или субекти да не могат да бъдат идентифицирани.
ЧАСТ IV
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СТАТУТА НА ПОДНАДЗОРНО ЛИЦЕ КАТО ЗНАЧИМО ИЛИ ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО
ДЯЛ 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, СВЪРЗАНИ С КЛАСИФИКАЦИЯТА КАТО ЗНАЧИМО ИЛИ ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО
Член 39
Класифициране на поднадзорно лице на индивидуална основа като значимо
1. Поднадзорно лице се счита за значимо поднадзорно лице, ако ЕЦБ определи това в решение на ЕЦБ, чийто адресат е съответното поднадзорно лице, съгласно членове 43-49, като посочва мотивите за такова решение.
2. Поднадзорно лице престава да бъде класифицирано като значимо поднадзорно лице, ако ЕЦБ определи в решение на ЕЦБ, чийто адресат е поднадзорното лице, че то е по-малко значимо поднадзорно лице или че вече не е поднадзорно лице, като посочва мотивите за такова решение.
3. Поднадзорно лице може да бъде класифицирано като значимо поднадзорно лице въз основа на следното:
а)
неговия размер, определен в съответствие с членове 50-55 (наричан по-долу „критерия за размер“);
б)
неговата значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка, определена в съответствие с членове 56-58 (наричан по-долу „критерия за икономическа значимост“);
в)
неговата значимост по отношение на трансграничните дейности, определена в съответствие с членове 59 и 60 (наричан по-долу „критерия за трансгранични дейности“);
г)
искане за получаване или получаване на пряка публична финансова помощ от Европейския механизъм за стабилност (ЕМС), както е определено в съответствие с членове 61-64 (наричан по-долу „критерия за пряка публична финансова помощ“);
д)
факта, че поднадзорното лице е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка, както е определено в съответствие с членове 65 и 66.
4. Значимите поднадзорни лица подлежат на пряк надзор от ЕЦБ, освен ако определени обстоятелства оправдават надзор от съответния НКО в съответствие с дял 9 на настоящата част.
5. ЕЦБ също така осъществява пряк надзор над по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група съгласно решение на ЕЦБ, прието в съответствие с член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ, според което ЕЦБ ще упражнява пряко всички съответни правомощия по член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ. За целите на ЕНМ такова по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група се класифицират като значими.
6. Преди вземането на решенията на ЕЦБ по настоящия член ЕЦБ провежда консултации със съответните НКО. За всяко посочено в настоящия член решение на ЕЦБ също така се уведомяват съответните НКО.
Член 40
Класифициране на поднадзорни лица, които са част от група, като значими
1. Ако едно или повече поднадзорни лица са част от поднадзорна група, критериите за определяне на значимостта се определят на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки в съответствие с разпоредбите на дялове 3-7 на част IV.
2. Всяко от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорна група, се счита за значимо поднадзорно лице във всеки от следните случаи:
а)
ако поднадзорната група на най-високото си равнище на консолидация в участващите държави членки отговаря на критерия за размер, критерия за икономическа значимост или критерия за трансгранични дейности;
б)
ако едно от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорната група, отговаря на критерия за пряка публична финансова помощ;
в)
ако едно от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорната група, е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
3. Когато поднадзорна група е определена, че е значима или че вече не е значима, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ за класификацията като значимо поднадзорно лице или за премахване на класификацията като значимо поднадзорно лице, като определя началната и крайна дата на пряк надзор от ЕЦБ над всяко поднадзорно лице, съставляващо част от въпросната поднадзорна група, в съответствие с критериите и процедурите, уредени в член 39.
Член 41
Специални разпоредби по отношение на клонове на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
1. Всички клонове, открити в една и съща участваща държава членка от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се считат за едно поднадзорно лице за целите на настоящия регламент.
2. Клонове, открити в различни участващи държави членки от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се третират самостоятелно като отделни поднадзорни лица за целите на настоящия регламент.
3. Без да се засяга параграф 1, клоновете на кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се оценяват самостоятелно като отделни поднадзорни лица и отделно от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
Член 42
Специални разпоредби по отношение на дъщерни предприятия на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки и трети държави
1. Дъщерни предприятия, установени в една или повече участващи държави членки от кредитна институция, чието главно управление е в неучастваща държава членка или в трета държава, се оценяват отделно от клоновете на тази кредитна институция при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. Следните дъщерни предприятия се оценяват отделно при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ:
а)
тези, които са установени в участваща държава членка;
б)
тези, които принадлежат към група, главното управление на чието предприятие майка е в неучастваща държава членка или в трета държава; и
в)
тези, които не принадлежат към поднадзорна група в участващи държави членки.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕДУРА ЗА КЛАСИФИЦИРАНЕ НА ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА КАТО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ГЛАВА 1
Класифициране на поднадзорно лице като значимо
Член 43
Преглед на статута на поднадзорно лице
1. Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, ЕЦБ извършва преглед най-малко на годишна база дали значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група продължава да отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, всеки НКО извършва преглед най-малко на годишна база дали по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ. В случай на по-малко значима поднадзорна група, съответният НКО на участващата държава членка, в която е установено предприятието майка, определено на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, извършва този преглед.
3. ЕЦБ може да извършва преглед по всяко време, след като получи съответна информация, по-специално в посочените в член 52 случаи, относно това а) дали поднадзорно лице отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ и б) дали значимо поднадзорно лице вече не отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
4. Ако НКО прецени, че по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, съответният НКО своевременно информира ЕЦБ.
5. По искане на ЕЦБ или на НКО, ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат при определяне на това дали са изпълнени някои от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група.
6. Ако ЕЦБ а) реши да поеме прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група или б) реши, че прекият надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група от ЕЦБ се прекратява, ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат с оглед осигуряването на плавен преход на надзорните компетенции. По-специално се изготвя доклад от съответния НКО, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на поднадзорното лице, когато ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице, и от ЕЦБ, когато съответният НКО стане компетентен да упражнява надзор над това лице.
7. ЕЦБ определя дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими, като използва критериите, посочени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, по предвидения в него ред, а именно: а) размер; б) значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка; в) значимост на трансграничните дейности; г) искане за получаване или получаване на публична финансова помощ пряко от ЕМС; д) факта, че то е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
Член 44
Процедура, прилагана при определяне на значимостта на поднадзорно лице
1. При вземане на решения относно класификацията като значими на поднадзорно лице или поднадзорна група съгласно настоящия дял и освен ако е предвидено друго, ЕЦБ прилага процедурните правила на дял 2 от част III от настоящия регламент.
2. ЕЦБ уведомява писмено в предвидения в член 45 срок всяко заинтересовано поднадзорно лице за решение на ЕЦБ относно класификацията като значими на поднадзорно лице или поднадзорна група, като също така съобщава това решение на съответния НКО. По отношение на поднадзорни лица, които са част от значима поднадзорна група, ЕЦБ съобщава решението на ЕЦБ на поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на значимата поднадзорна група са надлежно информирани.
3. За поднадзорни лица, които не са уведомени от ЕЦБ съгласно параграф 1, списъкът, посочен в член 49, параграф 2, служи за уведомление за класификацията им като по-малко значими.
4. ЕЦБ предоставя на всяко съответно поднадзорно лице възможността да представи писмено становище преди приемането на решението на ЕЦБ съгласно параграф 1.
5. Освен това ЕЦБ предоставя възможност на съответните НКО съгласно член 39, параграф 6 да представят писмени съображения и становища, които следва да бъдат надлежно разгледани от ЕЦБ.
6. Поднадзорно лице или поднадзорна група се класифицират като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група от датата на уведомлението за решението на ЕЦБ, определящо ги като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група.
ГЛАВА 2
Начало и край на прекия надзор от ЕЦБ
Член 45
Начало на прекия надзор от ЕЦБ
1. ЕЦБ определя в решение на ЕЦБ датата, на която поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група, които са класифицирани като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група. Това решение на ЕЦБ може да съвпада с решението по член 44, параграф 2. При спазване на параграф 2 ЕЦБ уведомява за това решение на ЕЦБ всяко заинтересовано поднадзорно лице най-малко един месец преди датата, на която ще поеме прекия надзор.
2. Ако ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група въз основа на искане за пряка публична финансова помощ от ЕМС или при получаване на такава, ЕЦБ своевременно уведомява за решението на ЕЦБ по параграф 1 всяко заинтересовано поднадзорно лице най-малко една седмица преди датата, на която ще поеме прекия надзор.
3. ЕЦБ предоставя копия от решенията на ЕЦБ по параграф 1 на съответните НКО.
4. ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група най-късно 12 месеца след датата, на която ЕЦБ уведомява това поднадзорно лице или поднадзорна група за решението на ЕЦБ съгласно член 44, параграф 2.
5. За целите на настоящия член в случай на поднадзорна група ЕЦБ уведомява поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки за решението на ЕЦБ и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на тази група са надлежно информирани до определения краен срок.
Член 46
Край на прекия надзор от ЕЦБ
1. Когато определи, че прекият надзор от ЕЦБ над поднадзорно лице или поднадзорна група ще приключи, ЕЦБ издава решение на ЕЦБ до всяко заинтересовано поднадзорно лице, в което посочва датата и причините за края на прекия надзор. ЕЦБ приема такова решение най-малко един месец преди датата, на която ще приключи прекият надзор от ЕЦБ. ЕЦБ също така предоставя копие от това решение на ЕЦБ на съответните НКО. Член 45, параграф 5 се прилага съответно.
2. Преди приемането на решение на ЕЦБ по параграф 1, ЕЦБ предоставя на всяко от съответните поднадзорни лица възможността да представят писмени становища.
3. Всяко решение на ЕЦБ, което посочва датата, на която приключва прекият надзор от ЕЦБ над поднадзорно лице, може да се издаде заедно с решението, което класифицира това поднадзорно лице като по-малко значимо.
Член 47
Основания за прекратяване на прекия надзор от ЕЦБ
1. В случай на значимо поднадзорно лице, което е класифицирано като такова въз основа на неговия а) размер, б) значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка или в) значимост на трансграничните дейности, или защото е част от поднадзорна група, която отговаря най-малко на един от тези критерии, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако в продължение на три последователни календарни години не е изпълнен нито един от посочените по-горе критерии, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, нито на индивидуална основа, нито от поднадзорната група, към която принадлежи поднадзорното лице.
2. В случай на поднадзорно лице, което е класифицирано като значимо въз основа на това, че е поискана пряка публична финансова помощ от ЕМС по отношение на а) самото лице, б) поднадзорната група, към която принадлежи поднадзорното лице или в) поднадзорно лице, което принадлежи към тази група и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако пряката публична финансова помощ е отказана, изцяло върната или прекратена. Такова решение в случай на връщане или на прекратяване на пряката публична финансова помощ може да се вземе само след изтичането на три календарни години след цялостното връщане или прекратяване на пряката публична финансова помощ.
3. В случай на поднадзорно лице, което е класифицирано като значимо въз основа на това, че е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка, както е определено в съответствие с членове 65-66, или принадлежи към поднадзорна група на такава кредитна институция и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако в продължение на три последователни календарни години, съответното поднадзорно лице не е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
4. В случай на поднадзорно лице, над което ЕЦБ упражнява пряк надзор съгласно решение на ЕЦБ, прието въз основа на член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което прекратява прекия надзор от ЕЦБ, ако според разумната ѝ преценка вече не е необходим пряк надзор за осигуряване последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
Член 48
Висящи процедури
1. Ако се осъществява промяна на компетентността между ЕЦБ и НКО, органът, чиято компетентност се прекратява (наричан по-долу „органът, чиято компетентност се прекратява“), уведомява органа, който става компетентен (наричан по-долу „органът, поемащ надзора“), за всяка официално започната надзорна процедура, по която се изисква решение. Органът, чиято компетентност се прекратява, предоставя тази информация незабавно, след като узнае за предстоящата промяна на компетентността. Органът, чиято компетентност се прекратява, актуализира тази информация непрекъснато и като общо правило на месечна основа, когато е налична нова информация за докладване относно надзорна процедура. Органът, поемащ надзора, може да разреши в надлежно обосновани случаи докладване с по-малка периодичност. За целите на членове 48 и 49 надзорна процедура е надзорна процедура на ЕЦБ или НКО.
Преди да се осъществи промяната на компетентността, органът, чиято компетентност се прекратява, установява контакт с органа, поемащ надзора, своевременно след официалното започване на всяка нова надзорна процедура, която изисква решение.
2. Ако надзорната компетентност се промени, органът, чиято компетентност се прекратява, полага усилия да приключи висящите надзорни процедури, изискващи решение преди датата, на която възниква промяната на надзорната компетентност.
3. Ако официално започната надзорна процедура, изискваща решение, не може да бъде завършена преди датата, на която възниква промяната на надзорната компетентност, органът, чиято компетентност се прекратява, остава компетентен да завърши висящата надзорна процедура. За тази цел органът, чиято компетентност се прекратява, запазва и всички съответни правомощия до завършването на надзорната процедура. Органът, чиято компетентност се прекратява, завършва въпросната висяща надзорна процедура в съответствие с приложимото право, съгласно запазените си правомощия. Органът, чиято компетентност се прекратява, уведомява органа, поемащ надзора, преди вземането на всяко решение в надзорна процедура, която е била висяща преди промяната на компетентността. Той предоставя на органа, поемащ надзора, копие на взетото решение и всички документи, свързани с това решение.
4. Чрез дерогация от параграф 3 ЕЦБ може да реши в рамките на един месец от получаването на информацията, необходима за завършването на оценката ѝ на съответната официално започната надзорна процедура, и след консултация със съответния НКО, да поеме съответната надзорна процедура. Ако с оглед на националното право се изисква решение на ЕЦБ преди края на срока за оценка, посочен в предходното изречение, НКО предоставя на ЕЦБ необходимата информация и определя по-специално срока, в рамките на който ЕЦБ трябва да реши дали възнамерява да поеме процедурата или не. Когато поеме надзорна процедура, ЕЦБ уведомява съответния НКО и страните за решението си да поеме съответната надзорна процедура. ЕЦБ посочва в решението на ЕЦБ последиците от поемане на такава надзорна процедура.
5. ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат във връзка със завършването на всяка висяща процедура, като за целта могат да обменят всякаква относима информация.
6. Настоящият член не се прилага по отношение на общи процедури.
ГЛАВА 3
Списък на поднадзорните лица
Член 49
Публикуване
1. ЕЦБ публикува списък, съдържащ името на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, над които ЕЦБ упражнява пряк надзор, като посочва, когато е от значение за поднадзорното лице, поднадзорната група, към която то принадлежи, и конкретното правно основание за този пряк надзор. В случай на класификация като значими въз основата на критерия за размер, списъкът включва общата стойност на активите на поднадзорното лице или поднадзорната група. ЕЦБ публикува също и имената на поднадзорните лица, които, въпреки че отговарят на един от критериите, посочени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, и следователно биха могли да бъдат класифицирани като значими, се считат за по-малко значими от ЕЦБ заради определени обстоятелства в съответствие с дял 9 на част IV, в резултат на което ЕЦБ не упражнява пряк надзор над тях.
2. ЕЦБ публикува списък, съдържащ името на всяко поднадзорно лице, над което НКО упражнява надзор, и името на съответния НКО.
3. Списъците, посочени в параграфи 1 и 2, се публикуват в електронен вид и са достъпни на уебсайта на ЕЦБ.
4. Списъците, посочени в параграфи 1 и 2, подлежат на редовна актуализация.
ДЯЛ 3
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА РАЗМЕРА
Член 50
Определяне на значимостта въз основа на размера
1. Дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими въз основа на критерия за размер се определя чрез позоваване на общата стойност на техните активи.
2. Поднадзорно лице или поднадзорна група се класифицират като значими, ако общата стойност на неговите/нейните активи надвишава 30 милиарда евро (наричан по-долу „праг на размера“).
Член 51
Основа за определяне дали поднадзорно лице е значимо или не според критерия за размер
1. Ако поднадзорното лице е част от поднадзорна група, общата стойност на активите му се определя въз основа на пруденциалното консолидирано отчитане в края на годината за поднадзорната група в съответствие с приложимото право.
2. Ако общите активи не могат да бъдат определени въз основа на данните, посочени в параграф 1, общата стойност на активите се определя въз основа на последния одитиран консолидиран годишен отчет, изготвен в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приложими в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12), а ако този годишен отчет не е наличен, консолидирания годишен отчет, изготвен в съответствие с приложимите национални счетоводни закони.
3. Ако поднадзорното лице не е част от поднадзорна група, общата стойност на активите се определя въз основа на пруденциалното индивидуално отчитане в края на годината в съответствие с приложимото право.
4. Ако общите активи не могат да бъдат определени чрез използване на данните по параграф 3, общата стойност на активите се определя въз основа на последния одитиран годишен отчет, изготвен в съответствие с МСФО, приложими в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, а ако този годишен отчет не е наличен, годишния отчет, изготвен в съответствие с приложимите национални счетоводни закони.
5. Ако поднадзорното лице е клон на кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, общата стойност на неговите активи се определя на базата на статистическите данни, отчетени съгласно Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) на Европейската централна банка (13).
Член 52
Основа за определяне на значимостта според критерия за размер при специфични или извънредни обстоятелства
1. Ако по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице е налице извънредна съществена промяна в обстоятелствата, относими за определяне на значимостта въз основа на критерия за размер, съответният НКО извършва преглед дали прагът на размера продължава да се спазва или не.
Ако такава промяна настъпи по отношение на значимо поднадзорно лице, ЕЦБ извършва преглед дали прагът на размера продължава да се спазва или не.
Извънредна съществена промяна в обстоятелствата, относими за определяне на значимостта въз основа на критерия за размер, включва някое от следните: а) сливането на две или повече кредитни институции, б) продажбата или прехвърлянето на съществена част от търговско предприятие, в) прехвърлянето на акции на кредитна институция, така че тя вече не принадлежи към поднадзорна група, към която е принадлежала преди продажбата, г) окончателното решение за извършване на организирана ликвидация на поднадзорното лице (или група), д) съпоставими фактически положения.
2. По-малко значимо поднадзорно лице, а в случай на по-малко значима поднадзорна група, по-малко значимото поднадзорно лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, информира съответния НКО за всяка промяна, посочена в параграф 1.
Значимо поднадзорно лице, а в случай на значима поднадзорна група, поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, информира ЕЦБ за всяка промяна, посочена в параграф 1.
3. Чрез дерогация от правилото за трите години, предвидено в член 47, параграфи 1-3, и в случай на извънредни обстоятелствата, включително посочените в параграф 1, ЕЦБ решава в консултация с НКО, дали засегнатите поднадзорни лица са значими или по-малко значими и датата, от която се извършва надзорът от ЕЦБ или НКО.
Член 53
Групи от консолидирани предприятия
1. За целите на определянето на значимостта въз основа на критерия за размер, поднадзорната група от консолидирани предприятия се състои от предприятията, които трябва да се консолидират за пруденциални цели в съответствие с правото на Съюза.
2. За целите на определянето на значимостта въз основа на критерия за размер, поднадзорната група от консолидирани предприятия включва дъщерни предприятия и клонове в неучастващи държави членки и трети държави.
Член 54
Метод на консолидация
Методът на консолидация е методът на консолидация, приложим в съответствие с правото на Съюза за пруденциални цели.
Член 55
Метод за изчисляване на общите активи
За целите на определянето на значимостта на кредитна институция въз основа на критерия за размер, „общата стойност на активите“ се извежда от реда „общо активи“ на счетоводния баланс, изготвен в съответствие с правото на Съюза за пруденциални цели.
ДЯЛ 4
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ЗНАЧИМОСТТА ЗА ИКОНОМИКАТА НА СЪЮЗА ИЛИ НА УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
Член 56
Праг на национална икономическа значимост
Поднадзорно лице, установено в участваща държава членка, или поднадзорна група, чието предприятие майка е установено в участваща държава членка, се класифицира като значимо въз основа на значимостта му за икономиката на съответната участваща държава членка, ако:
(праг на национална икономическа значимост)
и
А ≥ 5 милиарда евро
където
А
е общата стойност на активите, определена в съответствие с членове 51-55 за дадена календарна година, и
Б
е брутният вътрешен продукт по пазарни цени, определен в точка 8.89 от приложение А към Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) (ЕСС 2010), публикуван от Евростат за дадената календарна година.
Член 57
Критерии за определяне на значимостта въз основа на значимостта за икономиката на Съюза или на участваща държава членка
1. ЕЦБ взема предвид следните критерии, по-специално при оценяване на това дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими или не за икономиката на Съюза или на участваща държава членка по причини, различни от посочените в член 56:
а)
значимостта на поднадзорното лице или поднадзорната група за конкретни икономически сектори в Съюза или в участваща държава членка;
б)
взаимосвързаността на поднадзорното лице или поднадзорната група с икономиката на Съюза или на участваща държава членка;
в)
заменяемостта на поднадзорното лице или поднадзорната група, както като участник на пазара, така и като доставчик на услуги за клиенти;
г)
стопанската, структурната или оперативната сложност на поднадзорното лице или поднадзорната група.
2. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 58
Определяне на значимостта въз основа на значимостта за икономиката на участваща държава членка по искане на НКО
1. НКО може да уведоми ЕЦБ, че счита поднадзорно лице за значимо по отношение на националната му икономика.
2. ЕЦБ оценява уведомлението на НКО на основата на критериите, изложени в член 57, параграф 1.
3. Член 57 се прилага съответно.
ДЯЛ 5
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ЗНАЧИМОСТТА НА ТРАНСГРАНИЧНИТЕ ДЕЙНОСТИ
Член 59
Критерии за определяне на значимостта въз основа на значимостта на трансграничните дейности на поднадзорна група
1. Поднадзорна група може да бъде счетена за значима от ЕЦБ въз основа на трансграничните ѝ дейности, само когато предприятието майка на поднадзорната група е установило дъщерни предприятия, които сами по себе си са кредитни институции, в повече от една друга участваща държава членка.
2. Поднадзорна група може да бъде счетена за значима от ЕЦБ въз основа на трансграничните ѝ дейности, само ако общата стойност на активите ѝ надхвърля 5 милиарда евро и:
а)
съотношението на трансграничните ѝ активи към общия размер на активите ѝ е над 20 %; или
б)
съотношението на трансграничните ѝ пасиви към общия размер на пасивите ѝ е над 20 %.
3. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 60
Трансгранични активи и пасиви
1. „Трансгранични активи“ в контекста на поднадзорна група са частта от общия размер на активите, по отношение на която контрагентът е кредитна институция или друго юридическо или физическо лице, намиращо се в участваща държава членка, различна от държавата членка, в която е главното управление на предприятието майка на съответната поднадзорна група.
2. „Трансгранични пасиви“ в контекста на поднадзорна група са частта от общия размер на пасивите, по отношение на която контрагентът е кредитна институция или друго юридическо или физическо лице, намиращо се в участваща държава членка, различна от държавата членка, в която е главното управление на предприятието майка на съответната поднадзорна група.
ДЯЛ 6
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ИСКАНЕ ЗА ПОЛУЧАВАНЕ ИЛИ НА ПОЛУЧАВАНЕТО НА ПУБЛИЧНА ФИНАНСОВА ПОМОЩ ОТ ЕМС
Член 61
Искане за получаване или получаване на пряка публична финансова помощ от ЕМС
1. Пряка публична финансова помощ за поднадзорно лице е поискана, когато искането е отправено от член на ЕМС за предоставянето на финансова помощ от ЕМС на това лице в съответствие с взето решение от Съвета на управителите на ЕМС по член 19 от Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност, по отношение на пряката рекапитализация на кредитна институция и с приетите инструменти съгласно това решение.
2. Пряка публична финансова помощ е получена от кредитна институция, когато финансовата помощ е получена от кредитната институция в съответствие с решението и инструментите по параграф 1.
Член 62
Задължение на НКО да информират ЕЦБ за възможни искания за получаване или получаване на публична финансова помощ от по-малко значимо поднадзорно лице
1. Без да се засяга задължението, посочено в член 96, да информира ЕЦБ за влошаването на финансовото състояние на по-малко значимо поднадзорно лице, НКО информира ЕЦБ, веднага щом узнае за евентуалната необходимост от публична финансова помощ за по-малко значимо поднадзорно лице, която да бъде предоставена на национално ниво непряко от ЕМС и/или от ЕМС.
2. НКО представя оценката си относно финансовото състояние на по-малко значимото поднадзорно лице на ЕЦБ за разглеждане, преди да я представи на ЕМС, освен в надлежно обосновани неотложни случаи.
Член 63
Начало и край на прекия надзор
1. Поднадзорно лице, по отношение на което е поискана пряка публична финансова помощ от ЕМС или което е получило пряка публична финансова помощ от ЕМС, се класифицира като значимо поднадзорно лице от датата, на която от негово име е била поискана пряка публична финансова помощ.
2. Датата, на която ЕЦБ поема прекия надзор, се определя в решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
3. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 64
Обхват
Ако по отношение на поднадзорно лице, което е част от поднадзорна група, е поискана пряка публична финансова помощ, всички поднадзорни лица, които са част от тази поднадзорна група, се класифицират като значими.
ДЯЛ 7
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ТОВА, ЧЕ ПОДНАДЗОРНОТО ЛИЦЕ Е ЕДНА ОТ ТРИТЕ НАЙ-ЗНАЧИМИ КРЕДИТНИ ИНСТИТУЦИИ В УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
Член 65
Критерии за определяне на трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка
1. Кредитна институция или поднадзорна група се класифицира като значима, ако е една от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка.
2. За целите на идентифицирането на трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка ЕЦБ и съответният НКО вземат предвид размера, съответно на поднадзорното лице и поднадзорната група, определен в съответствие с членове 50-55.
Член 66
Процес на преглед
1. По отношение на всяка участваща държава членка ЕЦБ определя до 1 октомври всяка календарна година дали три кредитни институции или поднадзорни групи с предприятие майка, установено в такава участваща държава членка, следва да бъдат класифицирани като значими поднадзорни лица или не.
2. По искане на ЕЦБ НКО информират до 1 октомври на въпросната календарна година ЕЦБ за трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи, установени в техните съответни участващи държави членки. Трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи се определят от НКО въз основа на критериите, посочени в членове 50-55.
3. За всяка от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участващите държави членки съответният НКО предоставя на ЕЦБ доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска във всеки отделен случай, освен ако кредитната институция или поднадзорната група вече е класифицирана като значима.
При получаване на информацията, посочена в параграф 2, ЕЦБ извършва своя собствена оценка. За тази цел ЕЦБ може да изиска от съответния НКО да предостави всяка относима информация.
4. Ако на 1 октомври на съответната година една или повече от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка не са класифицирани като значими поднадзорни лица, ЕЦБ приема решение в съответствие с дял 2 по отношение на която и да е от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи, които не са класифицирани като значими.
5. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
ДЯЛ 8
РЕШЕНИЕ НА ЕЦБ ЗА УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРЯК НАДЗОР НАД ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА ПО ЧЛЕН 6, ПАРАГРАФ 5, БУКВА Б) ОТ РЕГЛАМЕНТА ЗА ЕНМ
Член 67
Критерии за решение на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ може, съгласно член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ, да реши по всяко време посредством решение на ЕЦБ да упражнява пряко надзора над по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, когато това е необходимо за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Преди да приеме решението на ЕЦБ по параграф 1, ЕЦБ взема предвид, inter alia, следните фактори:
а)
дали по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група се доближава до изпълнението на един от критериите, съдържащи се в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ или не;
б)
взаимосвързаността на по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група с други кредитни институции;
в)
дали съответното по-малко значимо поднадзорно лице е дъщерно предприятие на поднадзорно лице, чието главно управление е в неучастваща държава членка или трета държава, и е установило едно или повече дъщерни предприятия, които също са кредитни институции, или един или повече клонове в участващи държави членки, от които един или повече са значими;
г)
факта, че указанията на ЕЦБ не са били следвани от НКО;
д)
факта, че НКО не е изпълнил актовете, посочени в алинея първа на член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ;
е)
факта, че по-малко значимото поднадзорно лице е поискало или е получило непряко финансова помощ от ЕИФС или ЕМС.
Член 68
Процедура за изготвяне на решение на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ по искане на НКО
1. По искане на НКО ЕЦБ оценява дали е необходимо или не да упражнява пряк надзор в съответствие с Регламента за ЕНМ по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Искането на НКО: а) посочва по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група, по отношение на които НКО счита, че ЕЦБ следва да поеме пряк надзор, и б) излага защо е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
3. Искането на НКО се придружава от доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на съответното по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група.
4. Ако не се съгласи с искането на НКО, ЕЦБ се консултира със съответния НКО преди окончателната си оценка дали е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
5. Ако реши, че такъв пряк надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група е необходим за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
Член 69
Процедура за изготвяне на решения на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ по собствена инициатива на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да поиска от НКО да представи доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група. ЕЦБ посочва датата, до която този доклад следва да ѝ бъде предоставен.
2. ЕЦБ се консултира с НКО преди окончателната си оценка дали е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
3. Ако заключи, че такъв пряк надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група е необходим за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
ДЯЛ 9
ОСОБЕНИ ОБСТОЯТЕЛСТВА, КОИТО МОГАТ ДА ОБОСНОВАТ КЛАСИФИКАЦИЯТА НА ПОДНАДЗОРНО ЛИЦЕ КАТО ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО, ВЪПРЕКИ ЧЕ КРИТЕРИИТЕ ЗА КЛАСИФИКАЦИЯ КАТО ЗНАЧИМО СА ИЗПЪЛНЕНИ
Член 70
Особени обстоятелства, водещи до класификацията на значимо поднадзорно лице като по-малко значимо
1. Особените обстоятелства, посочени в член 6, параграф 4, втора и пета алинеи от Регламента за ЕНМ (наричани по-долу „особените обстоятелства“), са налице, когато съществуват специфични и фактически обстоятелства, които правят класификацията на поднадзорно лице като значимо неподходяща, като се вземат предвид целите и принципите на Регламента за ЕНМ и по-специално необходимостта от осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Терминът „особени обстоятелства“ се тълкува стриктно.
Член 71
Оценка на съществуването на особени обстоятелства
1. Съществуването на особени обстоятелства, които обосновават класификацията на иначе значимо поднадзорно лице като по-малко значимо, се определя за всеки отделен случай и специално за съответното поднадзорно лице или поднадзорна група, а не за категории поднадзорни лица.
2. Прилага се съответно член 40.
3. Прилагат се съответно членове 44-46 и членове 48 и 49. ЕЦБ посочва в решение на ЕЦБ мотивите за своето заключение, че съществуват особени обстоятелства.
Член 72
Преглед
1. С помощта на съответните НКО ЕЦБ извършва преглед поне веднъж годишно дали продължават да съществуват особени обстоятелства по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група, които са класифицирани като по-малко значими поради особени обстоятелства.
2. Съответното поднадзорно лице представя информацията и документите, поискани от ЕЦБ за извършване на прегледа по параграф 1.
3. Ако счита, че вече не съществуват особени обстоятелства, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, чийто адресат е съответното поднадзорно лице, с което се определя, че същото е класифицирано като значимо и че вече не съществуват особени обстоятелства.
4. Прилага се съответно дял 2 на част IV.
ЧАСТ V
ОБЩИ ПРОЦЕДУРИ
ДЯЛ 1
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ИЗДАВАНЕ НА ЛИЦЕНЗ ЗА ИЗВЪРШВАНЕ НА ДЕЙНОСТ НА КРЕДИТНА ИНСТИТУЦИЯ
Член 73
Уведомяване на ЕЦБ относно заявление за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция
1. НКО, който получи заявление за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция, която ще бъде установена в участваща държава членка, уведомява ЕЦБ за получаването на това заявление в срок до 15 работни дни.
2. НКО уведомява ЕЦБ и относно срока, в който решението по заявлението трябва да бъде прието и съобщено на заявителя съгласно съответното национално право.
3. Ако заявлението е непълно, НКО по собствена инициатива или по искане на ЕЦБ изисква от заявителя да предостави необходимата допълнителна информация. НКО изпраща получената допълнителна информация на ЕЦБ в срок до 15 работни дни след нейното получаване.
Член 74
Оценка на заявленията от НКО
НКО, до който е подадено заявление, оценява дали заявителят отговаря на всички условия за издаване на лиценз, установени в съответното национално право на държавата членка на НКО.
Член 75
Решения на НКО за отхвърляне на заявление
НКО отхвърлят заявленията, които не отговарят на условията за издаване на лиценз, установени в съответното национално право, и изпращат копие на решението си на ЕЦБ.
Член 76
Проекти на решения на НКО за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция
1. След като се увери, че заявлението отговаря на всички условия за издаване на лиценз, установени в съответното национално право, НКО изготвя проект на решение, с което се предлага ЕЦБ да предостави лиценз на заявителя за извършване на дейност на кредитна институция (наричан по-долу „проекта на решение за издаване на лиценз“).
2. НКО осигурява, че проектът на решение за издаване на лиценз е съобщен на ЕЦБ и заявителя най-малко 20 работни дни преди края на максималния срок за оценка, предвиден от съответното национално право.
3. НКО може да предложи включване на препоръки, условия и/или ограничения в проекта на решение за издаване на лиценз в съответствие с националното право и правото на Съюза. В такива случаи НКО е отговорен за оценката на изпълнението на условията и/или ограниченията.
Член 77
Оценка на ЕЦБ на заявления и изслушване на заявители
1. ЕЦБ оценява заявлението въз основа на условията за издаване на лиценз, установени в съответното право на Съюза. Ако прецени, че условията не са изпълнени, ЕЦБ предоставя на заявителя възможността да изрази писмено становище относно фактите и възраженията, свързани с оценката, в съответствие с член 31.
2. Ако счете, че е необходима среща, както и в други обосновани случаи, ЕЦБ може да удължи максималния срок за приемане на решение по заявлението в съответствие с член 14, параграф 3 от Регламента за ЕНМ. Удължаването на срока се съобщава на заявителя в съответствие с член 35 от настоящия регламент.
Член 78
Решения на ЕЦБ по заявления
1. ЕЦБ приема решение въз основа на проект на решение за издаване на лиценз, получен от НКО, в срок до 10 работни дни, освен ако е прието решение за удължаване на максималния срок в съответствие с член 77, параграф 2. ЕЦБ може да потвърди проекта на решение за издаване на лиценз, като по този начин даде съгласие за издаването на лиценз, или да възрази срещу проекта на решение за издаване на лиценз.
2. ЕЦБ основава решението си на оценката си на заявлението, на проекта на решение за издаване на лиценз и на становището, представено от заявителя съгласно член 77.
3. В случай че ЕЦБ не приеме решение в срока, посочен в параграф 1, проектът на решение за издаване на лиценз, подготвен от НКО, се счита за приет.
4. ЕЦБ приема решение за издаване на лиценз, ако заявителят отговаря на всички условия за издаване на лиценз съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право на държавата членка, в която е установен заявителят.
5. Решението за издаване на лиценз обхваща дейността на заявителя като кредитна институция, както е уредена в съответното национално право, без да се засягат допълнителните изисквания за издаване на лиценз съгласно съответното национално право за дейности, различни от дейността по публично привличане на влогове или други възстановими средства и предоставяне на кредити за своя собствена сметка.
Член 79
Процедура за прекратяването на действието на лиценза
Действието на лиценза се прекратява в случаите, посочени в член 18, буква а) от Директива 2013/36/ЕС, когато съответното национално право предвижда това. НКО уведомяват ЕЦБ за отделните случаи на прекратяване на действието на лиценз. В тези случаи ЕЦБ оповестява прекратяването на действието на лиценза в съответствие с приложимото национално право, след като информира съответния НКО и заинтересованото поднадзорно лице.
ДЯЛ 2
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ОТНЕМАНЕ НА ЛИЦЕНЗ
Член 80
Предложение на НКО за отнемане на лиценз
1. Ако счита, че лиценз на кредитна институция следва да бъде отнет изцяло или отчасти съгласно съответното право на Съюза или съответното национално право, включително отнемане по искане на кредитната институция, съответният НКО представя на ЕЦБ проект на решение, с което предлага отнемането на лиценза (наричан по-долу „проекта на решение за отнемане“), заедно с всички свързани придружителни документи.
2. НКО координира своите действия с националния орган, компетентен за преструктуриране на кредитни институции (наричан по-долу „националния орган за преструктуриране“), във връзка с всеки проект на решение за отнемане, който е относим към националния орган за преструктуриране.
Член 81
Оценка на ЕЦБ на проекта на решение за отнемане
1. ЕЦБ оценява своевременно проекта на решение за отнемане. По-специално, ЕЦБ взема предвид причините за неотложност, изложени от НКО.
2. Прилага се правото на изслушване, уредено в член 31.
Член 82
Оценка по собствена инициатива на ЕЦБ и консултация с НКО
1. Ако узнае обстоятелства, които могат да дадат основания за отнемането на лиценз, ЕЦБ оценява по собствена инициатива дали лицензът следва да бъде отнет съгласно съответното право на Съюза.
2. ЕЦБ може да се консултира със съответните НКО по всяко време. Ако възнамерява да отнеме лиценз, ЕЦБ се консултира с НКО на държавата членка, в която е установена кредитната институция, най-малко 25 работни дни преди датата, на която планира да приеме своето решение. В надлежно обосновани неотложни случаи срокът за консултацията може да бъде намален на пет работни дни.
3. Ако възнамерява да отнеме лиценз, ЕЦБ уведомява съответните НКО относно становищата, представени от кредитната институция. Прилага се правото на изслушване на кредитната институция, уредено в член 31.
4. ЕЦБ координира действията си с националния орган за преструктуриране във връзка с предложение за отнемане на лиценз в съответствие с член 14, параграф 5 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ уведомява НКО, незабавно след като се свърже с националния орган за преструктуриране.
Член 83
Решение на ЕЦБ за отнемането на лиценз
1. ЕЦБ приема решение за отнемане на лиценз своевременно. При това ЕЦБ може да приеме или да отхвърли съответния проект на решение за отнемане.
2. В процеса на приемане на своето решение ЕЦБ взема предвид всяко от следните: а) оценката си на обстоятелствата, обосноваващи отнемането; б) когато е приложимо, проекта на решение за отнемане на НКО; в) консултацията със съответния НКО и, когато НКО не е националният орган за преструктуриране, с националния орган за преструктуриране (наричани заедно с НКО „националните органи“); г) становищата, представени от кредитната институция по член 81, параграф 2 и член 82, параграф 3.
3. ЕЦБ също така взема решение в случаите, описани в член 84, ако съответният национален орган за преструктуриране не възразява срещу отнемането на лиценза или ако ЕЦБ определи, че националните органи не са предприели подходящи действия, необходими за запазване на финансовата стабилност.
Член 84
Процедура в случай на евентуални мерки за преструктуриране, които националните органи следва да предприемат
1. Ако националният орган за преструктуриране представи своето възражение срещу намерението на ЕЦБ да отнеме лиценз, ЕЦБ и националният орган за преструктуриране постигат съгласие относно срока, в който ЕЦБ няма да пристъпва към отнемане на лиценза. ЕЦБ уведомява НКО, незабавно след като се свърже с националния орган за преструктуриране с оглед постигането на това съгласие.
2. След изтичането на договорения срок ЕЦБ преценява дали възнамерява да пристъпи към отнемане на лиценза или да удължи договорения срок в съответствие с член 14, параграф 6 от Регламента за ЕНМ, като взема предвид постигнатия напредък. ЕЦБ се консултира със съответния НКО и с националния орган за преструктуриране, ако последният е различен от НКО. НКО уведомява ЕЦБ за мерките, предприети от тези органи, и за оценката му на последиците от отнемането.
3. Ако националният орган за преструктуриране не възразява срещу отнемането на лиценза или ако ЕЦБ определи, че националните органи не са предприели подходящи действия, необходими за запазване на финансовата стабилност, се прилага член 83.
ДЯЛ 3
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ПРИДОБИВАНЕ НА КВАЛИФИЦИРАНИ ДЯЛОВИ УЧАСТИЯ
Член 85
Уведомления до НКО за придобиване на квалифицирани дялови участия
1. НКО, който получи уведомление за намерение за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, установена в тази участваща държава членка, уведомява ЕЦБ за уведомлението не по-късно от пет работни дни след потвърждението за получаването му в съответствие с член 22, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС.
2. НКО уведомява ЕЦБ, ако трябва да спре срока за оценка поради искане за допълнителна информация. НКО изпраща тази допълнителна информация на ЕЦБ в срок до 5 работни дни след получаването ѝ от НКО.
3. НКО уведомява ЕЦБ и за датата, до която решението за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването на квалифицирано дялово участие трябва да бъде съобщено на заявителя съгласно съответното национално право.
Член 86
Оценка на евентуални придобивания
1. НКО, който е уведомен за намерение за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, оценява дали евентуалното придобиване отговаря на всички условия, установени в съответното право на Съюза и съответното национално право. След тази оценка НКО изготвя проект на решение за ЕЦБ за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването.
2. НКО представя на ЕЦБ проекта на решение за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването най-малко 15 работни дни преди изтичането на срока за оценка, определен от съответното право на Съюза.
Член 87
Решение на ЕЦБ относно придобиване
ЕЦБ решава дали да се противопостави или не на придобиването въз основа на оценката си на планираното придобиване и проекта на решение на НКО. Прилага се правото на изслушване, уредено в член 31.
ДЯЛ 4
УВЕДОМЯВАНЕ ЗА РЕШЕНИЯ ОТНОСНО ОБЩИ ПРОЦЕДУРИ
Член 88
Процедура за уведомяване за решения
1. ЕЦБ уведомява своевременно страните за следните решения в съответствие с член 35:
а)
решение на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция;
б)
решение на ЕЦБ относно придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция.
2. ЕЦБ уведомява своевременно съответния НКО за следните решения:
а)
решение на ЕЦБ относно заявление за издаване на лиценз на кредитна институция;
б)
решение на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция;
в)
решение на ЕЦБ относно придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция.
3. НКО уведомява заявителя на лиценз за следните решения:
а)
проект на решение за издаване на лиценз;
б)
решение на НКО за отхвърляне на заявление за издаване на лиценз, когато заявителят не отговаря на условията за издаване на лиценз, установени в съответното национално право;
в)
решение на ЕЦБ за възражение срещу проекта на решение за издаване на лиценз, посочен в буква а);
г)
решение на ЕЦБ за издаване на лиценз.
4. НКО уведомява съответния национален орган за преструктуриране относно решението на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция.
5. ЕЦБ уведомява Европейския банков орган (ЕБО) за всяко решение на ЕЦБ за издаване или отнемане на лиценз на кредитна институция, както и за всяко прекратяване на действието на лиценз. Заедно с това ЕЦБ посочва мотивите на решенията за отнемане на лиценз или за прекратяване на действието на лиценз.
ЧАСТ VI
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАДЗОР НАД ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ДЯЛ 1
НАДЗОР НАД ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА И ПОДПОМАГАНЕ ОТ НКО
Член 89
Надзор над значими поднадзорни лица
ЕЦБ извършва пряк надзор над значими поднадзорни лица в съответствие с процедурите, посочени в част II, по-специално по отношение на задачите и съставянето на съвместни надзорни екипи.
Член 90
Роля на НКО при подпомагане на ЕЦБ
1. НКО подпомага ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ при условията, предвидени в Регламента за ЕНМ и настоящия регламент, и по-специално извършва следните дейности:
а)
представя проекти на решения на ЕЦБ по отношение на значими поднадзорни лица, установени в неговата участваща държава членка, в съответствие с член 91;
б)
подпомага ЕЦБ при изготвяне и прилагане на актове, свързани с изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, включително подпомагане при дейности по проверка и текуща оценка на състоянието на определено значимо поднадзорно лице;
в)
подпомага ЕЦБ при привеждане в изпълнение на решенията ѝ, като използва при необходимост правомощията, посочени в член 9, параграф 1, трета алинея и член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
2. При подпомагане на ЕЦБ НКО следва указанията на ЕЦБ по отношение на значимите поднадзорни лица.
Член 91
Проекти на решения, изготвяни от НКО за разглеждане от ЕЦБ
1. В съответствие с член 6, параграф 3 и член 6, параграф 7, буква б) от Регламента за ЕНМ ЕЦБ може да поиска от НКО да изготви проект на решение по отношение на упражняването на задачите, посочени в член 4 от Регламента за ЕНМ, за разглеждане от ЕЦБ.
В искането се посочва срокът за изпращане на проекта на решение на ЕЦБ.
2. НКО може също и по собствена инициатива да представи на ЕЦБ проект на решение по отношение на значимо поднадзорно лице за разглеждане от ЕЦБ чрез съвместния надзорен екип.
Член 92
Обмен на информация
ЕЦБ и НКО своевременно обменят информация относно значими поднадзорни лица, когато съществуват сериозни признаци, че не може да се разчита, че тези значими поднадзорни лица ще продължат да изпълняват задълженията си към кредиторите и по-специално, че не могат вече да осигуряват достатъчна степен на сигурност за активите, поверени им от вложителите, или че съществуват сериозни признаци за обстоятелства, които могат да доведат до констатацията, че съответната кредитна институция е неспособна да изплати депозитите съгласно посоченото в член 1, параграф 3, точка i) от Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15). ЕЦБ и НКО извършват това преди решение относно такава констатация.
ДЯЛ 2
СЪОТВЕТСТВИЕ С ИЗИСКВАНИЯТА ЗА НАДЕЖДНОСТ И ПРИГОДНОСТ НА ЛИЦАТА, ОТГОВАРЯЩИ ЗА УПРАВЛЕНИЕТО НА КРЕДИТНИ ИНСТИТУЦИИ
Член 93
Оценка на пригодността на членовете на ръководните органи на значими поднадзорни лица
1. За да се гарантира, че институциите разполагат с надеждна управленска организация, и без да се засяга съответното право на Съюза, съответното национално право и част V, значимото поднадзорно лице уведомява съответния НКО за всяка промяна на членовете на ръководните му органи и техните управленски и надзорни функции (наричани по-долу „ръководителите“) по смисъла на член 3, параграф 1, точка 7 и член 3, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, включително подновяването на мандата на ръководителите. Съответният НКО уведомява ЕЦБ за всяка промяна своевременно, като я информира за срока, в който трябва да се приеме и съобщи решение съгласно съответното национално право.
2. За да оцени пригодността на ръководителите на значимите поднадзорни лица, ЕЦБ разполага с надзорните правомощия, които имат компетентните органи съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право.
Член 94
Текущ преглед на пригодността на ръководителите
1. Значимото поднадзорно лице уведомява своевременно съответния НКО за всички нови факти, които могат да засегнат първоначалната оценка на пригодността или други обстоятелства, които биха могли да повлияят на пригодността на ръководител, веднага щом поднадзорното лице или съответният ръководител узнае за тези факти или обстоятелства. Съответният НКО уведомява своевременно ЕЦБ за тези нови факти или обстоятелства.
2. ЕЦБ може да инициира ново оценяване въз основа на новите факти или обстоятелства, посочени в параграф 1, или ако ЕЦБ узнае за нови факти, които могат да засегнат първоначалната оценка на съответния ръководител, или за други обстоятелства, които биха могли да повлияят на пригодността на ръководител. ЕЦБ взема решение относно подходящото действие съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право и уведомява своевременно съответния НКО за това действие.
ДЯЛ 3
ДРУГИ ПРОЦЕДУРИ, ПРИЛАГАНИ ОТ ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 95
Искания, уведомления или заявления от значими поднадзорни лица
1. Без да се засягат специалните процедури, уредени подробно в част V, и текущото му взаимодействие с неговия НКО, значимото поднадзорно лице отправя до ЕЦБ всичките си искания, уведомления или заявления, които се отнасят се до изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ.
2. ЕЦБ предоставя на разположение на съответния НКО тези искания, уведомления или заявления и може да поиска от НКО да изготви проект на решение в съответствие с член 91.
3. В случай на съществени изменения в сравнение с лиценза, предоставен по първоначалното искане, уведомление или заявление, значимото поднадзорно лице отправя ново искане, уведомление или заявление до ЕЦБ в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1.
ЧАСТ VII
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАДЗОР НАД ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ДЯЛ 1
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕЦБ ОТ НКО ОТНОСНО СЪЩЕСТВЕНИ НАДЗОРНИ ПРОЦЕДУРИ НА НКО И ПРОЕКТИ НА СЪЩЕСТВЕНИ НАДЗОРНИ РЕШЕНИЯ
Член 96
Влошаване на финансовото състояние на по-малко значимо поднадзорно лице
Без да се засяга прилагането на член 62, НКО уведомява ЕЦБ, в случай че състоянието на по-малко значимо поднадзорно лице се влошава бързо и значително, особено ако това влошаване би могло да доведе до искане за пряка или непряка финансова помощ от ЕМС.
Член 97
Уведомяване на ЕЦБ от НКО относно съществени надзорни процедури на НКО
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на системата съгласно установеното в член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ, НКО предоставя на ЕЦБ информацията, отнасяща се до съществени надзорни процедури на НКО, засягащи по-малко значими поднадзорни лица. ЕЦБ определя общи критерии, по-специално като взема предвид състоянието по отношение на риска и потенциалното влияние върху националната финансова система на съответното по-малко значимо поднадзорно лице, за определянето на това каква информация за кои по-малко значими поднадзорни лица се съобщава. Информацията се предоставя от НКО предварително или в надлежно обосновани неотложни случаи - едновременно с откриване на процедурата.
2. Съществените надзорни процедури на НКО, посочени в параграф 1, обхващат:
а)
отстраняването на членове на управителните съвети на по-малко значимите поднадзорни лица и назначаването на квестори, които да поемат ръководството на по-малко значимите поднадзорни лица; и
б)
процедурите, които имат значително влияние върху по-малко значимото поднадзорно лице.
3. В допълнение на изискванията за информация, установени от ЕЦБ в съответствие с настоящия член, ЕЦБ може по всяко време да поиска от НКО информация относно изпълнението на задачите, които те осъществяват по отношение на по-малко значими поднадзорни лица.
4. В допълнение на изискванията за информация, установени от ЕЦБ в съответствие с настоящия член, НКО уведомяват по собствена инициатива ЕЦБ за всяка друга надзорна процедура на НКО, която:
а)
те считат за съществена; или
б)
която може да засегне отрицателно репутацията на ЕНМ.
5. Ако ЕЦБ поиска от НКО да подложи на допълнителна оценка конкретни аспекти на съществена надзорна процедура на НКО, в искането се посочва за кои аспекти се отнася. ЕЦБ и НКО осигуряват съответно, че другата страна разполага с достатъчно време, за да даде възможност процедурата и ЕНМ като цяло да функционират ефективно.
Член 98
Уведомяване на ЕЦБ от НКО относно проекти на съществени надзорни решения
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на системата съгласно установеното в член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ, НКО изпраща на ЕЦБ проекти на надзорни решения, които отговарят на критериите, установени в параграфи 2 и 3, когато проектът на решение засяга по-малко значимите поднадзорни лица, за които ЕЦБ счита, че въз основа на общите критерии, определени от ЕЦБ във връзка с тяхното състояние по отношение на риска и потенциалното влияние върху националната финансова система, информацията трябва да ѝ бъде съобщена.
2. При спазване на параграф 1 проектите на надзорни решения се изпращат на ЕЦБ, преди да бъдат адресирани до по-малко значими поднадзорни лица, ако тези решения:
а)
се отнасят до отстраняването на членове на управителните съвети на по-малко значимите поднадзорни лица и назначаването на квестори; или
б)
имат значително влияние върху по-малко значимото поднадзорно лице.
3. В допълнение на изискванията за информация, установени в параграфи 1 и 2, НКО предават на ЕЦБ всички други проекти на надзорни решения:
а)
по които се иска становище на ЕЦБ; или
б)
които могат да засегнат отрицателно репутацията на ЕНМ.
4. НКО изпращат на ЕЦБ проекти на решения, които отговарят на критериите, установени в параграфи 1, 2 и 3, и които поради това се считат за проекти на съществени надзорни решения, най-малко 10 дни преди планираната дата на приемане на решението. ЕЦБ изразява становище по проекта на решението в разумен срок преди планираното приемане на решението. В неотложни случаи съответният НКО определя разумен срок за изпращането на ЕЦБ на проект на решение, което отговаря на критериите, установени в параграфи 1, 2 и 3.
ДЯЛ 2
ПОСЛЕДВАЩО ДОКЛАДВАНЕ ОТ НКО НА ЕЦБ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 99
Общо задължение на НКО да докладват на ЕЦБ
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на ЕНМ съгласно член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ и без да се засяга глава 1, ЕЦБ може да изиска от НКО да докладват редовно на ЕЦБ относно мерките, които са предприели, и относно изпълнението на задачите, които трябва да осъществяват в съответствие с член 6, параграф 6 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ уведомява НКО ежегодно относно категориите по-малко значими поднадзорни лица и естеството на изискуемата информация.
2. Изискванията, установени в съответствие с параграф 1, не засягат правото на ЕЦБ да използва посочените в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ правомощия по отношение на по-малко значими поднадзорни лица.
Член 100
Периодичност и обхват на отчетите, представяни от НКО на ЕЦБ
НКО представят на ЕЦБ годишен доклад относно по-малко значими поднадзорни лица, по-малко значими поднадзорни групи или категории по-малко значими поднадзорни лица в съответствие с изискванията на ЕЦБ.
ЧАСТ VIII
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕЦБ, НКО И ОНРО ВЪВ ВРЪЗКА С МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ЗАДАЧИ И ИНСТРУМЕНТИ
ДЯЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 101
Общи разпоредби
1. За целите на настоящата част макропруденциални инструменти са следните инструменти:
а)
капиталовите буфери по смисъла на членове 130-142 от Директива 2013/36/ЕС;
б)
мерките за лицензирани на национално равнище кредитни институции или подгрупа от такива кредитни институции съгласно член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
други мерки, които се приемат от ОНРО или НКО и които имат за цел справяне със системни или макропруденциални рискове, уредени в и при спазване на процедурите, установени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично посочени в приложимото право на Съюза.
2. Макропруденциалните процедури, посочени в член 5, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕНМ, не съставляват надзорни процедури на ЕЦБ или НКО по смисъла на настоящия регламент, без да се засяга член 22 от Регламента за ЕНМ по отношение на решенията, чийто адресати са отделни поднадзорни лица.
Член 102
Прилагане на макропруденциални инструменти от ЕЦБ
ЕЦБ прилага посочените в член 101 макропруденциални инструменти в съответствие с настоящия регламент, както и с член 5, параграф 2 и член 9, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, а в случай че макропруденциалните инструменти са уредени в директива - при спазване на условията за транспониране на тази директива в националното право. Ако ОНРО не определи ниво на буфера, това не възпрепятства ЕЦБ да определи изискване за буфер в съответствие с настоящия регламент и член 5, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ИЗПОЛЗВАНЕ НА МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 103
Списък на НКО и ОНРО, отговорни за макропруденциални инструменти
ЕЦБ събира от НКО и ОНРО на участващите държави членки информация относно това кои са органите, определени за съответните макропруденциални инструменти, посочени в член 101, и макропруденциалните инструменти, които могат да използват тези органи.
Член 104
Обмен на информация и сътрудничество във връзка с използването на макропруденциални инструменти от НКО или ОНРО
1. Съгласно член 5, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, когато възнамерява да приложи такива инструменти, съответният НКО или ОНРО уведомява ЕЦБ за намерението си десет работни дни, преди да бъде взето подобно решение. Независимо от това, ако възнамерява да използва макропруденциален инструмент, НКО или ОНРО уведомява ЕЦБ колкото е възможно по-рано за идентифицирания от него макропруденциален или системен риск за финансовата система и когато е възможно - за подробностите за планирания инструмент. Тази информация включва, доколкото е възможно, спецификите на планираната мярка, включително планираната дата на прилагане.
2. Уведомлението за намерението се предоставя от НКО или ОНРО на ЕЦБ.
3. Ако възрази на планираната мярка на НКО или ОНРО, ЕЦБ представя мотивите си за това в срок до пет работни дни след датата на получаване на уведомлението за намерението. Възражението е писмено и съдържа мотивите за възражението. НКО или ОНРО разглежда обстойно мотивите на ЕЦБ, преди да пристъпи към вземане на съответното решение.
Член 105
Обмен на информация и сътрудничество във връзка с използването на макропруденциални инструменти от ЕЦБ
1. В съответствие с член 5, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, когато ЕЦБ възнамерява по собствена инициатива или въз основа на предложение на НКО или ОНРО да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери или по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове, ЕЦБ си сътрудничи тясно с ОНРО в съответните държави членки и по-специално съобщава намерението си на ОНРО или НКО 10 работни дни преди приемането на такова решение. Независимо от това, ако възнамерява да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери или по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове на равнището на кредитни институции при условията на процедурите, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично упоменати в правото на Съюза, ЕЦБ уведомява съответния НКО или ОНРО колкото е възможно по-рано за идентифицирания от ЕЦБ макропруденциален или системен риск за финансовата система и когато е възможно - за подробностите за планирания инструмент. Тази информация включва във възможно най-голяма степен спецификите на планираната мярка, включително планираната дата на прилагане.
2. Ако някой от съответните НКО или ОНРО възрази на планираната мярка на ЕЦБ, той представя своите мотиви пред ЕЦБ в срок до пет работни дни след датата на получаване на уведомлението на ЕЦБ за намерението. Възражението е писмено и съдържа мотивите за възражението. ЕЦБ разглежда обстойно мотивите, преди да пристъпи към вземане на съответното решение.
ЧАСТ IX
ПРОЦЕДУРИ ЗА ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
ДЯЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ И РАЗПОРЕДБИ
Член 106
Процедура за установяването на тясно сътрудничество
ЕЦБ оценява искания от държави членки извън еврозоната за установяването на тясно сътрудничество в съответствие с процедурата, уредена в Решение ЕЦБ/2014/5 (16).
Член 107
Принципи, които се прилагат, когато е установено тясно сътрудничество
1. От датата, на която се прилага решение на ЕЦБ по член 7, параграф 2 от Регламента за ЕНМ за установяване на тясно сътрудничество между ЕЦБ и НКО от държава членка извън еврозоната, и до прекратяването или спирането на това тясно сътрудничество ЕЦБ изпълнява задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 от Регламента за ЕНМ, по отношение на поднадзорни лица и групи, установени в съответната участваща държава членка в тясно сътрудничество, в съответствие с член 6 от Регламента за ЕНМ.
2. Ако е установено тясно сътрудничество съгласно член 7, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ и НКО в тясно сътрудничество се намират по отношение на значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество, в сходно положение със значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в държава членка от еврозоната, като се взема предвид това, че ЕЦБ няма пряко приложими правомощия над значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество.
3. В съответствие с член 6 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да издава на НКО в тясно сътрудничество указания по отношение на значими поднадзорни лица и групи и само общи указания по отношение на по-малко значими поднадзорни лица и групи.
4. Тясното сътрудничество се преустановява на датата, на която е отменена дерогацията по член 139 от ДФЕС по отношение на участваща държава членка в тясно сътрудничество в съответствие с член 140, параграф 2 от ДФЕС, като разпоредбите на настоящата част престават да прилагат.
Член 108
Правни инструменти, отнасящи се до надзора във връзка с тясното сътрудничество
1. По отношение на задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да дава указания, да отправя искания или да издава насоки.
2. Ако счита, че във връзка със задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕНМ, следва да бъде приета определена мярка от НКО в тясно сътрудничество по отношение на поднадзорно лице или група, ЕЦБ отправя до този НКО:
а)
по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група - общо или конкретно указание, искане или насоки, изискващи издаване на надзорно решение по отношение на това значимо поднадзорно лице или тази значима поднадзорна група в участващата държава членка в тясно сътрудничество; или
б)
по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група - общо указание или насоки.
3. Ако счита, че във връзка със задачите, посочени в член 5 от Регламента за ЕНМ, следва да бъде приета определена мярка от НКО или ОНРО в тясно сътрудничество, ЕЦБ може да отправи до този НКО или ОНРО общо или конкретно указание, искане или насоки, изискващи прилагането на по-високи изисквания за капиталови буфери или на по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове.
4. ЕЦБ посочва в указанието, искането или насоките съответен срок за приемане на мярката от НКО в тясно сътрудничество, който е най-малко 48 часа, освен ако е необходимо по-ранно приемане за предотвратяване на непоправими вреди. При определяне на срока ЕЦБ взема предвид административното и процесуалното право, което трябва да спазва съответният НКО в тясно сътрудничество.
5. НКО в тясно сътрудничество предприема всички необходими мерки за изпълнение на указанията, исканията или насоките на ЕЦБ и уведомява своевременно ЕЦБ за предприетите от него мерки.
ДЯЛ 2
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЧАСТИ III, IV, V, VIII, X И XI
Член 109
Езиков режим при режима на тясно сътрудничество
Правилата, посочени в член 23, се прилагат mutatis mutandis по отношение на НКО в тясно сътрудничество.
Член 110
Оценка на значимостта на кредитни институции при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част IV относно определянето на статута на поднадзорни лица или поднадзорни групи като значими или по-малко значими се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че уредените в част IV процедури могат да се прилагат по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи, установени в неговата държава членка.
3. При обстоятелства, при които част IV предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
Член 111
Общи процедури при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част V относно общите процедури се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващите държави членки в тясно сътрудничество при спазване на разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че уредените в част V процедури могат да се прилагат по отношение на поднадзорни лица, установени в неговата държава членка. По-специално, НКО в тясно сътрудничество гарантира, че ЕЦБ получава информацията и документацията, които са необходими за изпълнение на задачите, които са ѝ възложени от Регламента за ЕНМ.
3. При обстоятелства, при които част V предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
4. При обстоятелства, при които част V предвижда съответният НКО да изготви проект на решение, НКО в тясно сътрудничество представя проект на решение на ЕЦБ и иска указания.
Член 112
Макропруденциални инструменти при режима на тясно сътрудничество
Разпоредбите на част VIII относно сътрудничеството между ЕЦБ, НКО и ОНРО по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
Член 113
Административни санкции при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част X относно административните санкции се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
2. При обстоятелства, при които член 18 от Регламента за ЕНМ във връзка с част X от настоящия регламент предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
3. В случаи, когато член 18 от Регламента за ЕНМ или част X от настоящия регламент предвиждат съответният НКО да адресира решение до значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, НКО в тясно сътрудничество инициира производство с оглед предприемане на действие, за да се гарантира, че подходящите административни санкции се налагат само по указания на ЕЦБ. НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ когато е прието решение.
Член 114
Правомощия за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част XI, които се отнасят до сътрудничеството във връзка с членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
2. НКО в тясно сътрудничество упражнява правомощията за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ в съответствие с указанията на ЕЦБ.
3. НКО в тясно сътрудничество предоставя на ЕЦБ констатациите в резултат на упражняването на правомощията за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ.
4. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че определените служители на ЕЦБ могат да участват като наблюдатели в разследванията по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 3
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 115
Надзор над значими поднадзорни лица в участваща държава членка в тясно сътрудничество
1. Части II и VI се прилагат mutatis mutandis по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи, установени в участваща държава членка в тясно сътрудничество, в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че ЕЦБ получава цялата информация и доклади от и по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи, които самият НКО в тясно сътрудничество получава и които са необходими за изпълнение на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ.
3. За надзора над всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, установени в участваща държава членка в тясно сътрудничество, се създава съвместен надзорен екип. Членовете на съвместния надзорен екип се назначават в съответствие с член 4. НКО в тясно сътрудничество назначава подкоординатора от НКО, който да действа пряко по отношение на значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група в съответствие с указанията на координатора на СНЕ.
4. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че определените служители на ЕЦБ са поканени да участват в проверките на място, извършвани по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група. ЕЦБ може да определя броя на служителите на ЕЦБ, които ще участват като наблюдатели.
5. В случаите на надзор на консолидирана основа и колегии от надзорни органи, при наличие на обстоятелства, при които предприятие майка е установено в държава членка от еврозоната или в участваща държава членка извън еврозоната, ЕЦБ като компетентен орган е консолидиращ надзорен орган и председател на колегията от надзорни органи. ЕЦБ приканва съответния НКО в тясно сътрудничество да назначи служител на НКО като наблюдател. ЕЦБ може да действа, като дава указания на съответния НКО в тясно сътрудничество.
Член 116
Решения по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи
1. Без да се засягат правомощията на НКО във връзка със задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, НКО в тясно сътрудничество приема решения по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи в своята държава членка само по указания на ЕЦБ. НКО в тясно сътрудничество може също така да иска указания от ЕЦБ.
2. НКО в тясно сътрудничество незабавно предоставя на разположение на ЕЦБ всяко решение по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група.
3. НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ относно: а) решения, които приема съгласно своите правомощия по отношение на задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ; и б) решения, които приема съгласно указанията на ЕЦБ в съответствие с предвиденото в настоящата част.
ДЯЛ 4
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА И ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ГРУПИ
Член 117
Надзор над по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи
1. Част VII се прилага mutatis mutandis по отношение на по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество в съответствие със следните разпоредби.
2. С цел осигуряване последователност на резултатите от надзора в рамките на ЕНМ, ЕЦБ може да издава общи указания и насоки и да отправя искания до НКО в тясно сътрудничество, с които го задължава да приеме надзорно решение по отношение на по-малко значими поднадзорни лица или по-малко значими поднадзорни групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество. Тези общи указания, насоки или искания могат да се отнасят до групи или категории кредитни институции.
3. ЕЦБ може също така да отправи до НКО в тясно сътрудничество искане за допълнителна оценка на аспекти на съществена надзорна процедура на НКО съгласно предвиденото в член 6, параграф 7, буква в), точка ii) от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 5
ПРОЦЕДУРА В СЛУЧАЙ НА НЕСЪГЛАСИЕ НА УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА В ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 118
Процедура в случай на несъгласие с проект на решение на Надзорния съвет съгласно член 7, параграф 8 от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за цялостния проект на решение на Надзорния съвет по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група, намиращи се в участваща държава членка в тясно сътрудничество, при спазване на изискванията за поверителност съгласно правото на Съюза.
2. Ако не е съгласен с цялостния проект на решение на Надзорния съвет, НКО в тясно сътрудничество уведомява писмено Управителния съвет за мотивите за своето несъгласие в срок до пет работни дни от получаване на цялостния проект на решение.
3. Управителният съвет взема решение по въпроса в срок до пет работни дни от получаване на такова уведомление, като взема изцяло предвид посочените мотиви за несъгласието, и предоставя на НКО в тясно сътрудничество писмени мотиви за решението си.
4. Участваща държава членка в тясно сътрудничество може да поиска ЕЦБ да прекрати нейното тясно сътрудничество с незабавно действие, след което няма да бъде обвързана от взетите впоследствие решения на Управителния съвет.
Член 119
Процедура в случай на несъгласие с възражение на Управителния съвет срещу проект на решение на Надзорния съвет съгласно член 7, параграф 7 от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за всяко възражение на Управителния съвет срещу цялостен проект на решение на Надзорния съвет.
2. Ако не е съгласен с възражението на Управителния съвет срещу цялостния проект на решение на Надзорния съвет, НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ за мотивите за несъгласието си в срок до пет работни дни от получаване на възражението на Управителния съвет.
3. Управителният съвет дава писменото си становище относно мотивираното несъгласие, изразено от НКО в тясно сътрудничество, в срок до 30 дни от получаване на мотивираното несъгласие, като потвърждава или оттегля възражението си, посочвайки мотивите си за това. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за това.
4. Ако Управителният съвет потвърди възражението си, НКО в тясно сътрудничество може в срок до пет дни от уведомяването, че Управителният съвет е потвърдил възражението си, да уведоми ЕЦБ, че няма да бъде обвързан от решения, приети след изменение на първоначалния цялостен проект на решение, срещу който възразява Управителният съвет.
В такъв случай ЕЦБ разглежда възможността за спиране или прекратяване на тясното сътрудничество с НКО в тясно сътрудничество, като надлежно взема предвид съображението за ефективност на надзора, и взема съответното решение. ЕЦБ взема предвид по-специално факторите, посочени в член 7, параграф 7 от Регламента за ЕНМ.
ЧАСТ X
АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ
ДЯЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОТНОШЕНИЕ КЪМ РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2532/98 НА СЪВЕТА (17)
Член 120
Определение на административни санкции
За целите на настоящата част „административни санкции“ са:
а)
административни имуществени санкции, уредени и налагани съгласно член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ;
б)
глоби и периодични парични санкции, уредени в член 2 от Регламент (ЕО) № 2532/98 и наложени съгласно член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ.
Член 121
Отношение към Регламент (ЕО) № 2532/98
1. За целите на процедурите, уредени в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, се прилагат съдържащите се в настоящия регламент процесуални правила в съответствие с член 18, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. За целите на процедурите, уредени в член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, съдържащите се в настоящия регламент процесуални правила допълват правилата, установени в Регламент (ЕО) № 2532/98, и се прилагат в съответствие с членове 25 и 26 от Регламента за ЕНМ.
Член 122
Правомощия на ЕЦБ да налага административни санкции съгласно член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ
ЕЦБ налага административни санкции, определени в член 120, буква б), ако е налице неизпълнение на задължения съгласно регламенти или решения на ЕЦБ, по отношение на:
а)
значими поднадзорни лица; или
б)
по-малко значими поднадзорни лица, когато съответните регламенти или решения на ЕЦБ налагат задължения на по-малко значими поднадзорни лица по отношение на ЕЦБ.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕСУАЛНИ ПРАВИЛА ЗА НАЛАГАНЕТО НА АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ, РАЗЛИЧНИ ОТ ПЕРИОДИЧНИ ПАРИЧНИ САНКЦИИ, НА ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА В ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ ОТ ЕВРОЗОНАТА
Член 123
Създаване на независимо звено за разследване
1. ЕЦБ създава вътрешно независимо звено за разследване (наричано по-долу „звеното за разследване“), което се състои от разследващи служители, определени от ЕЦБ.
2. Разследващите служители не могат да участват и не трябва да са участвали в продължение на две години преди заемането на длъжността на разследващ служител в прекия или непряк надзор или лицензиране на съответното поднадзорно лице.
3. Разследващите служители изпълняват разследващите си функции, независимо от Надзорния съвет и Управителния съвет, и не участват в разискванията на Надзорния съвет и Управителния съвет.
Член 124
Отнасяне на предполагаеми нарушения до звеното за разследване
ЕЦБ отнася случая до звеното за разследване, когато при изпълнение на задачите си съгласно Регламента за ЕНМ счете, че съществува основание да подозира, че едно или повече нарушения:
а)
съгласно съответното пряко приложимо право на Съюза, както е посочено в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, се извършват или са извършени от значимо поднадзорно лице, чието главно управление е в държава членка от еврозоната; или
б)
на регламент или решение на ЕЦБ, както е посочено в член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, се извършват или са извършени от поднадзорно лице, чието главно управление е в държава членка от еврозоната.
Член 125
Правомощия на звеното за разследване
1. За целите на разследването на предполагаеми нарушения съгласно посоченото в член 124 звеното за разследване може да упражнява правомощията, предоставени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ.
2. Когато е отправено искане до съответното поднадзорно лице в съответствие с правомощията, предоставени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ във връзка с разследване, звеното за разследване посочва предмета и целта на разследването.
3. При изпълнение на задачите си звеното за разследване има достъп до всички документи и информация, събрани от ЕЦБ и, когато е приложимо, от съответните НКО в хода на надзорните им дейности.
Член 126
Процесуални права
1. При завършване на разследване и преди изготвяне и представяне пред Надзорния съвет на предложение за цялостен проект на решение, звеното за разследване уведомява писмено съответното поднадзорно лице относно констатациите от извършеното разследване и относно повдигнатите срещу тях възражения.
2. В посоченото в параграф 1 уведомление звеното за разследване информира съответното поднадзорно лице относно правото му да представи писмено становище пред звеното за разследване относно фактическите резултати и повдигнатите срещу лицето възражения, посочени в уведомлението, включително отделните разпоредби, които се предполага, че са нарушени, като определя разумен срок за получаване на такова становище. ЕЦБ не е длъжна да взема предвид писмени становища, получени след изтичането на определения от звеното за разследване срок.
3. Звеното за разследване може също така след уведомление в съответствие с параграф 1 да покани съответното поднадзорно лице да присъства на устно изслушване. Страните, обект на разследване, могат да бъдат представлявани и/или подпомагани на изслушването от адвокати или други квалифицирани лица. Устните изслушвания не се провеждат публично.
4. Правото на достъп до преписката на звеното за разследване от разследваното поднадзорно лице се определя в съответствие с член 32.
Член 127
Разглеждане на преписката от Надзорния съвет
1. Ако счита, че на поднадзорното лице следва да се наложи административна санкция, звеното за разследване представя на Надзорния съвет предложение за цялостен проект на решение, с което се постановява, че съответното поднадзорно лице е извършило нарушение и се посочва налаганата административна санкция. Звеното за разследване също така предоставя своята преписка по разследването на Надзорния съвет.
2. Звеното за разследване основава своето предложение за цялостен проект на решение само на фактите и възраженията, по които поднадзорното лице е имало възможността да представи становище.
3. Ако счита, че предоставената от звеното за разследване преписка е непълна, Надзорният съвет може да я върне на звеното за разследване заедно с мотивирано искане за допълнителна информация. Прилага се съответно член 125.
4. Ако въз основа на пълна преписка се съгласи с предложението за цялостен проект на решение на звеното за разследване по отношение на едно или повече нарушения и с фактическото основание, Надзорният съвет приема цялостния проект на решение, предложен от звеното за разследване относно нарушението или нарушенията, за които е съгласен, че са извършени. Доколкото Надзорният съвет не е съгласен с предложението, решението се приема съгласно съответните параграфи от настоящия член.
5. Ако въз основа на пълна преписка счита, че фактите, описани в предложението за цялостен проект на решение съгласно посоченото в параграф 1, не разкриват достатъчно доказателства за нарушение, както е посочено в член 124, Надзорният съвет може да приеме цялостен проект на решение за прекратяване на делото.
6. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен с постановеното в предложението за цялостен проект на решение на звеното за разследване, че съответното поднадзорно лице е извършило нарушение, но не е съгласен с предложената препоръка относно административни санкции, Надзорният съвет приема цялостния проект на решение, като посочва административната санкция, която счита за подходяща.
7. Ако въз основа на пълна преписка не е съгласен с предложението на звеното за разследване, но приеме, че поднадзорното лице е извършило друго нарушение или че е налице друго фактическо основание за предложението на звеното за разследване, Надзорният съвет уведомява писмено съответното поднадзорно лице за своите констатации и за повдигнатите срещу съответното поднадзорно лице възражения. Член 126, параграфи 2-4 се прилагат съответно по отношение на Надзорния съвет.
8. Надзорният съвет изготвя цялостен проект на решение, с което се определя дали съответното поднадзорно лице е извършило нарушение или не и се посочват налаганите административни санкции, ако има такава.
9. Цялостните проекти на решения, които се приемат от Надзорния съвет и се предлагат на Управителния съвет, се основават само на фактите и възраженията, по които поднадзорното лице е имало възможността да представи становище.
Член 128
Определение на общия годишен оборот за целите на определяне на горната граница за административни имуществени санкции
Общият годишен оборот, посочен в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, е годишният оборот, определен в член 67 от Директива 2013/36/ЕС, на поднадзорно лице съгласно последния наличен годишен финансов отчет на това поднадзорно лице. В случай че извършилото нарушение поднадзорно лице принадлежи към поднадзорна група, съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот, извлечен от последния наличен консолидиран годишен финансов отчет на поднадзорната група.
ДЯЛ 3
ПЕРИОДИЧНИ ПАРИЧНИ САНКЦИИ
Член 129
Процесуални правила, приложими за периодични парични санкции
1. В случай на продължаващо нарушение на регламент или надзорно решение на ЕЦБ, ЕЦБ може да наложи периодична парична санкция с оглед принуждаване на съответните субекти да изпълнят регламента или надзорното решение. ЕЦБ прилага процесуалните правила на член 22 от Регламента за ЕНМ и дял 2 на част III от настоящия регламент.
2. Периодичната парична санкция следва да бъде ефективна и пропорционална. Периодичната парична санкция се изчислява за всеки ден на нарушението до изпълнението на съответния регламент или надзорно решение на ЕЦБ от страна на съответния субект.
3. Горните граници за периодичните парични санкции са съгласно определеното в Регламент (ЕО) № 2532/98. Съответният период започва да тече от датата, посочена в решението, с което се налага периодичната парична санкция. Най-ранната дата, посочена в решението, е датата, на която съответният субект е уведомен писмено за мотивите на ЕЦБ за налагане на периодичната парична санкция.
4. Периодичните парични санкции могат да се налагат за периоди, не по-дълги от шест месеца, считано от датата, посочена в решението по параграф 3.
ДЯЛ 4
ДАВНОСТ
Член 130
Давност за налагане на административни санкции
1. Правомощието на ЕЦБ да налага административни санкции на поднадзорни лица се погасява с изтичане на петгодишна давност, която започва да тече от деня, в който е извършено нарушението. В случай на продължаващи или повторни нарушения, давността започва да тече от деня, в който е преустановено нарушението.
2. Всяко действие, предприето от ЕЦБ за целите на разследването или производство във връзка с нарушение по член 124, води до прекъсване на давността за налагане на административни имуществени санкции. Давността се прекъсва, считано от датата, на която съответното поднадзорно лице е уведомено за действието.
3. След всяко прекъсване давността започва да тече отначало. Въпреки това давността изтича най-късно в деня, в който изтича срок, два пъти по-дълъг от давността, през който ЕЦБ не е наложила административна санкция. Този срок се удължава с времето, през което давността е спряна по реда на параграф 5.
4. Давността за налагане на административни санкции спира да тече за времето, през което решението на Управителния съвет на ЕЦБ е предмет на производство по преглед пред Административния съвет за преглед или на производство по обжалване пред Съда.
5. Давността спира да тече и по време на висящо наказателно производство срещу поднадзорното лице във връзка със същите факти.
Член 131
Давност за принудително изпълнение на административни санкции
1. Правомощието на ЕЦБ да приведе в изпълнение решение, прието по член 18, параграфи 1 и 7 от Регламента за ЕНМ, се погасява с изтичане на петгодишна давност, която започва да тече от датата на приемане на въпросното решение.
2. Всяко действие на ЕЦБ, насочено към принудително изпълнение на плащане или на условия на плащане съгласно съответната административна санкция, води до прекъсване на давността за принудително изпълнение на административните санкции.
3. След всяко прекъсване давността започва да тече отначало.
4. Давността за принудително изпълнение на административни санкции спира да тече за времето, през което:
а)
е определен срок за плащане;
б)
принудителното изпълнение на плащане е спряно по силата на решение на Управителния съвет на ЕЦБ или на Съда.
ДЯЛ 5
ПУБЛИКУВАНЕ НА РЕШЕНИЯ И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 132
Публикуване на решения относно административни санкции
1. ЕЦБ публикува, своевременно и след като съответното поднадзорно лице е било уведомено за решението на своя уебсайт, решенията за налагане на административни санкции, определени в член 120, на поднадзорни лица в участваща държава членка, включително информация относно вида и естеството на нарушението и относно това кое е съответното поднадзорно лице, освен ако такова публикуване:
а)
би застрашило стабилността на финансовите пазари или текущо наказателно разследване; или
б)
би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното поднадзорно лице.
При тези обстоятелства решенията относно административните санкции се публикуват анонимно. Вместо това, когато има вероятност тези обстоятелствата да престанат да съществуват в рамките на разумен срок, публикуването съгласно настоящия параграф може да бъде отложено за този срок.
2. Ако решение по параграф 1 е предмет на висящо производство по обжалване пред Съда, ЕЦБ своевременно публикува на официалния си уебсайт и информация относно статута на въпросното обжалване и резултата от него.
3. ЕЦБ осигурява публикуваната съгласно параграфи 1 и 2 информация да остане на нейния официален уебсайт в продължение на най-малко пет години.
Член 133
Уведомяване на ЕБО
При спазване на изискванията за опазване на професионалната тайна по член 27 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ информира ЕБО за всички административни санкции, определени в член 120, които са наложени на поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, включително всяко обжалване по отношение на тези санкции и резултата от него.
ДЯЛ 6
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕЦБ И НКО В ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ ОТ ЕВРОЗОНАТА СЪГЛАСНО ЧЛЕН 18, ПАРАГРАФ 5 ОТ РЕГЛАМЕНТА ЗА ЕНМ
Член 134
Значими поднадзорни лица
1. По отношение на значими поднадзорни лица НКО започват производство само по искане на ЕЦБ, когато е необходимо за целите на изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ, с оглед на предприемане на действие за осигуряване налагането на подходящи санкции в случаи, които не са обхванати от член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ. Тези случаи включват прилагането на:
а)
неимуществени санкции в случай на нарушение на пряко приложимо право на Съюза от юридически или физически лица, както и на имуществени санкции в случай на нарушение на пряко приложимо право на Съюза от физически лица;
б)
имуществени или неимуществени санкции в случай на нарушение на национално право за транспониране на съответни директиви на Съюза от юридически или физически лица;
в)
имуществени или неимуществени санкции, налагани съгласно съответното национално законодателство, което възлага специфични правомощия на НКО в държави членки от еврозоната, които понастоящем не са изискуеми от съответното право на Съюза.
Разпоредбите на настоящия параграф не засягат възможността НКО да започне производство по собствена инициатива по отношение на прилагането на националното право за задачи, които не са възложени на ЕЦБ.
2. НКО може да прикани ЕЦБ да поиска от него да започне производство в случаите, посочени в параграф 1.
3. НКО на участваща държава членка уведомява ЕЦБ относно завършването на производство за налагане на санкции, започнато по искане на ЕЦБ съгласно параграф 1. По-специално ЕЦБ се уведомява относно наложените санкции, ако има такива.
Член 135
Докладване по отношение на по-малко значими поднадзорни лица
Съответният НКО уведомява редовно ЕЦБ относно всички административни санкции, наложени на по-малко значими поднадзорни лица във връзка с изпълнението на надзорните му задачи.
ДЯЛ 7
ПРЕСТЪПЛЕНИЯ
Член 136
Доказателства за факти, пораждащи съмнения за престъпление
Когато при изпълнение на задачите си по Регламента за ЕНМ има основание да подозира, че може да е извършено престъпление, ЕЦБ отправя искане до съответния НКО да отнесе случая до подходящите органи за разследване и възможно наказателно преследване в съответствие с националното право.
ДЯЛ 8
ПРИХОДИ ОТ САНКЦИИ
Член 137
Приходи от санкции
Приходите от административни санкции, налагани от ЕЦБ съгласно член 18, параграфи 1 и 7 от Регламента за ЕНМ, са собственост на ЕЦБ.
ЧАСТ XI
ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ, ДОКЛАДВАНЕ, РАЗСЛЕДВАНИЯ И ПРОВЕРКИ НА МЯСТО
ДЯЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 138
Сътрудничество между ЕЦБ и НКО във връзка с правомощията, посочени в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ
Разпоредбите, установени в настоящата част, се прилагат по отношение на значими поднадзорни лица. Те се прилагат и по отношение на по-малко значими поднадзорни лица, ако ЕЦБ реши съгласно член 6, параграф 5, буква г) от Регламента за ЕНМ да упражни правомощията, посочени в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице. Това обаче не засяга компетентността на НКО да упражнява надзор над по-малко значими поднадзорни лица пряко съгласно член 6, параграф 6 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 2
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 139
Искания за информация ad hoc съгласно член 10 от Регламента за ЕНМ
1. В съответствие с член 10 от Регламента за ЕНМ и при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза, ЕЦБ може да поиска от юридическо или физическо лице, посочено в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, да предостави цялата информация, необходима за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ. ЕЦБ посочва съответната информация и разумен срок, в който тя следва да се предостави на ЕЦБ.
2. Преди да поиска предоставяне на информация в съответствие с член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ първо взема предвид информацията, която вече е на разположение на НКО.
3. ЕЦБ предоставя на разположение на съответния НКО копие на информацията, получена от юридическото или физическото лице, до което е било отправено искането за информация.
ДЯЛ 3
ОТЧЕТНОСТ
Член 140
Задачи, свързани с надзорната отчетност пред компетентни органи
1. ЕЦБ отговаря за спазването на съответното право на Съюза, което налага изисквания на кредитните институции в областта на отчетността пред компетентни органи.
2. За тази цел ЕЦБ има задачите и правомощията по отношение на значими поднадзорни лица съгласно установеното в съответното право на Съюза относно надзорната отчетност. НКО имат задачите и правомощията по отношение на по-малко значими поднадзорни лица съгласно установеното в съответното право на Съюза относно отчетността пред компетентни органи.
3. Независимо от параграф 2 и освен ако е предвидено друго, всяко поднадзорно лице съобщава на своя съответен НКО информацията, която се отчита редовно съгласно съответното право на Съюза. Освен ако изрично е предвидено друго, цялата информация, отчитана от поднадзорни лица, се предоставя на НКО. Те извършват първоначалните проверки на данните и предоставят информацията на разположение на ЕЦБ.
4. ЕЦБ организира процесите, свързани със събирането и прегледа на качеството на данните, отчитани от поднадзорни лица, при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза и техническите стандарти за изпълнение на ЕБО.
Член 141
Искания за информация, предоставяна периодично съгласно член 10 от Регламента за ЕНМ
1. В съответствие с член 10 от Регламента за ЕНМ, по-специално правомощието на ЕЦБ да иска предоставяне на информация периодично и в определени формати за целите на надзора и свързаната с него статистическа отчетност, и при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза, ЕЦБ може да иска от поднадзорните лица да отчитат допълнителна надзорна информация, когато такава информация в необходима за ЕЦБ, за да изпълнява възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи. При спазване на условията, предвидени в съответното право на Съюза, ЕЦБ може да определя по-конкретно категориите информация, която следва да се отчита, както и процесите, форматите, периодичността и сроковете за предоставяне на съответната информация.
2. Ако ЕЦБ изисква от юридически или физически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, да предоставят периодично информация, се прилага съответно член 140, параграфи 3 и 4 от настоящия регламент.
ДЯЛ 4
СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ОБЩИ РАЗСЛЕДВАНИЯ
Член 142
Започване на общо разследване съгласно член 11 от Регламента за ЕНМ
ЕЦБ провежда разследване на юридически или физически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, въз основа на решение на ЕЦБ. В това решение се посочва следното:
а)
правното основание за решението и неговата цел;
б)
намерението да упражни правомощията, предвидени в член 11, параграф 1 от Регламента за ЕНМ;
в)
фактът, че всяко възпрепятстване на разследването от разследваното лице съставлява нарушение на решение на ЕЦБ по смисъла на член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, без да се засяга националното право, както е изложено в член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 5
ПРОВЕРКИ НА МЯСТО
Член 143
Решение на ЕЦБ за извършване на проверка на място съгласно член 12 от Регламента за ЕНМ
1. Съгласно член 12 от Регламента за ЕНМ, за да изпълнява възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, ЕЦБ назначава екипи за извършване на проверки на място съгласно установеното в член 144 за извършване на всички необходими проверки на място в помещенията на юридически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ.
2. Без да се засяга член 142 и съгласно член 12, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, проверките на място се извършват въз основа на решение на ЕЦБ, в което се посочва най-малко следното:
а)
предметът и целта на проверката на място; и
б)
фактът, че всяко възпрепятстване на проверката на място от юридическото лице, обект на проверката, съставлява нарушение на решение на ЕЦБ по смисъла на член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, без да се засяга националното право, както е изложено в член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
3. Ако проверката на място следва разследване, проведено въз основа на решение на ЕЦБ, посочено в член 142, и при условие че проверката на място има същата цел и обхват като разследването, на длъжностните лица и на другите лица, оправомощени от ЕЦБ и от НКО, се предоставя достъп до служебните помещения и площи на юридическото лице, обект на разследването, въз основа на същото решение в съответствие с член 12, параграфи 2 и 4 от Регламента за ЕНМ и без да се засяга член 13 от същия регламент.
Член 144
Създаване и състав на екипите за извършване на проверки на място
1. ЕЦБ отговаря за създаването и състава на екипите за извършване на проверки на място с участието на НКО в съответствие с член 12 от Регламента за ЕНМ.
2. ЕЦБ определя ръководителя на екипа за извършване на проверки на място измежду служителите на ЕЦБ и НКО.
3. ЕЦБ и НКО се консултират помежду си и постигат съгласие относно използването на ресурси на НКО във връзка с екипите за извършване на проверки на място.
Член 145
Процедура и уведомяване за проверка на място
1. ЕЦБ съобщава на юридическото лице, обект на проверка на място, решението на ЕЦБ, посочено в член 143, параграф 2, и самоличността на членовете на екипа за извършване на проверка на място най-малко пет работни дни преди началото на проверката на място. ЕЦБ уведомява относно тази проверка НКО на държавата членка, в която ще се извърши проверката на място, най-малко една седмица преди уведомяването на юридическото лице, обект на проверката на място.
2. Ако това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверката, ЕЦБ може да извърши проверка на място, без да уведомява предварително съответното поднадзорно лице. НКО се уведомява възможно най-скоро преди началото на такава проверка на място.
Член 146
Извършване на проверки на място
1. Лицата, извършващи проверките на място, следват указанията на ръководителя на екипа за извършване на проверка на място.
2. Когато лицето, обект на проверка на място, е значимо поднадзорно лице, ръководителят на екипа за извършване на проверка на място носи отговорност за координацията между екипа за извършване на проверка на място и съвместния надзорен екип, отговарящ за надзора над това значимо поднадзорно лице.
ЧАСТ XII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 147
Начало на прекия надзор от ЕЦБ, когато ЕЦБ поема задачите си за първи път
1. Най-малко два месеца преди 4 ноември 2014 г. ЕЦБ адресира решение до всяко поднадзорно лице, по отношение на което поема възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, с което потвърждава, че то е значимо поднадзорно лице. За лица, които са членове на значима поднадзорна група, ЕЦБ съобщава решението на ЕЦБ на поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на значимата поднадзорна група са надлежно информирани. Тези решения влизат в сила от 4 ноември 2014 г.
2. Независимо от параграф 1, ако започне да изпълнява възложените ѝ задачи преди 4 ноември 2014 г., ЕЦБ адресира решение до съответното лице и до съответните НКО. Освен ако друго е предвидено в него, това решение влиза в сила при съобщаването му. Съответните НКО се уведомяват предварително за намерението за издаване на такова решение възможно най-скоро.
3. Преди приемането на решение по параграф 1 ЕЦБ предоставя възможност за представяне на писмено становище на съответното поднадзорно лице.
Член 148
Определяне на формата на доклада, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска и който се предоставя от НКО на ЕЦБ
1. Най-късно до 4 август 2014 г. НКО съобщават на ЕЦБ кои са кредитните институции, които са лицензирали, и ѝ предоставят доклад относно тези кредитни институции във формата, определен от ЕЦБ.
2. Независимо от параграф 1, ако започне изпълнение на възложените ѝ задачи преди 4 ноември 2014 г., ЕЦБ може да поиска от НКО да съобщят на ЕЦБ кои са съответните кредитни институции и да ѝ предоставят доклад във формата, определен от ЕЦБ, в разумен срок, който се посочва в искането.
Член 149
Непрекъсваемост на съществуващи процедури
1. Освен ако ЕЦБ реши друго, когато НКО е започнал надзорни процедури, за които ЕЦБ придобива компетентност въз основа на Регламента за ЕНМ, и това настъпи преди 4 ноември 2014 г., се прилагат процедурите, уредени в член 48.
2. Чрез дерогация от член 48 настоящият член се прилага по отношение на общи процедури.
Член 150
Надзорни решения, приемани от НКО
Без да се засяга упражняването на правомощията от ЕЦБ, които са ѝ предоставени с Регламента за ЕНМ, надзорните решения, приемани от НКО преди 4 ноември 2014 г., остават незасегнати.
Член 151
Държави членки, чиято парична единица става еврото
1. При спазване на параграф 2, когато дерогация по член 139 от ДФЕС е отменена за държава членка в съответствие с член 140, параграф 2 от ДФЕС, членове 148-150 се прилагат съответно по отношение на надзорни процедури или решения, които за започнати или взети от НКО на тази държава членка.
2. Посочването на 4 ноември 2014 г. в членове 149 и 150 се тълкува като посочване на датата, на която е прието еврото в съответната държава членка.
Член 152
Непрекъсваемост на съществуващи договорености
Всички съществуващи договорености за сътрудничество с други органи, сключени от НКО преди 4 ноември 2014 г., които обхващат поне отчасти задачи, прехвърлени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, продължават да се прилагат. ЕЦБ може да реши да участва в такива съществуващи договорености за сътрудничество в съответствие с процедурата, приложима по отношение на въпросните договорености, или да установи нови договорености за сътрудничество с трети лица за задачите, които са ѝ възложени с Регламента за ЕНМ. НКО продължава да прилага съществуващите договорености за сътрудничество само доколкото не са заменени от договорености за сътрудничество на ЕЦБ. Когато е необходимо за изпълнение на съществуващи договорености за сътрудничество, НКО отговаря за подпомагането на ЕЦБ, по-специално чрез упражняване на неговите права и изпълнение на отговорностите му съгласно договореностите в координация с ЕЦБ.
Член 153
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на 16 април 2014 година.
UREDBA (EU) br. 468/2014 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 16. travnja 2014.
o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u)
(ESB/2014/17)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 127. stavak 6. i članak 132.,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 34.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (1), a posebno njen članak 4. stavak 3., članak 6. i članak 33. stavak 2.,
uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum između Europskog parlamenta i Europske središnje banke o praktičnim modalitetima provedbe demokratske odgovornosti i nadzora nad izvršavanjem zadaća dodijeljenih ESB-u u okviru Jedinstvenog nadzornog mehanizma (2),
uzimajući u obzir javnu raspravu i analizu provedenu u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1024/2013,
uzimajući u obzir prijedlog Nadzornog odbora, a u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima,
budući da:
(1)
Uredba (EU) br. 1024/2013 (dalje u tekstu „Uredba o SSM-u”) uspostavlja Jedinstveni nadzorni mehanizam (SSM) koji se sastoji od Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih nadležnih tijela država članica sudionica.
(2)
Sukladno članku 6. Uredbe o SSM-u, ESB je isključivo nadležan za provođenje mikrobonitetnih zadaća koje su mu dodijeljene člankom 4. vezano uz kreditne institucije sa sjedištem u državama članicama sudionicama. ESB je odgovoran za učinkovito i dosljedno funkcioniranje SSM-a i za provođenje nadzora nad funkcioniranjem sustava, utemeljeno na odgovornostima i postupcima iz članka 6. Uredbe o SSM-u.
(3)
Prema potrebi, a ne dovodeći u pitanje odgovornost ESB-a za zadaće dodijeljene mu Uredbom o SSM-u, nacionalna nadležna tijela dužna su pružati pomoć ESB-u, u skladu s uvjetima utvrđenim Uredbom o SSM-u i ovom Uredbom, u pripremi i provedbi svih akata koji se odnose na zadaće iz članka 4. Uredbe o SSM-u u odnosu na sve kreditne institucije, uključujući potporu pri aktivnostima provjere. Za navedene potrebe, nacionalna nadležna tijela trebala bi se, pri obavljanju zadaća iz članka 4. Uredbe o SSM-u, pridržavati uputa ESB-a.
(4)
ESB, nacionalna nadležna tijela i nacionalna imenovana tijela trebaju provoditi makrobonitetne zadaće iz članka 5. Uredbe o SSM-u i poštovati postupke koordinacije predviđene navedenom Uredbom i mjerodavnim pravu Unije ne dovodeći u pitanje ulogu Eurosustava i Europskog odbora za sistemske rizike.
(5)
Unutar SSM-a, odgovarajuće nadzorne dužnosti ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela se raspodjeljuju na temelju značaja subjekata koji ulaze u područje primjene SSM-a. Ova Uredba naročito propisuje, posebnu metodologiju za procjenu takvog značaja, kao što je propisano člankom 6. stavkom 7. Uredbe o SSM-u. ESB ima izravnu nadležnost za nadzor u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge, mješovite financijske holdinge s poslovnim nastanom u državama članicama sudionicama i podružnicama u državama članicama sudionicama kreditnih institucija s poslovnim nastanom u državama članicama nesudionicama („subjekti”) koji su značajni. Nacionalna nadležna tijela su odgovorna za izravni nadzor subjekata koji su manje značajni, ne dovodeći u pitanje ovlast ESB-a da u posebnim slučajevima odluči izravno nadzirati takve subjekte kad je to neophodno zbog dosljedne primjene standarda nadzora.
(6)
Uzimajući u obzir najnoviji razvoj događaja u zakonodavstvu Unije u području sankcija i sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava u vezi načela podjele između faze istrage i faze donošenja odluke, ESB će osnovati neovisnu istražnu jedinicu koja će samostalno istraživati povrede pravila i odluka.
(7)
Članak 6. stavak 7. Uredbe o SSM-u propisuje da je ESB dužan, u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima i na temelju prijedloga Nadzornog odbora, donijeti i objaviti okvir za pripremanje praktičnih aranžmana o suradnji između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a.
(8)
Članak 33. stavak 2. Uredbe o SSM-u propisuje da ESB mora objaviti putem uredbi i odluka detaljne operativne aranžmane za provedbu zadaća koje mu dodjeljuje navedena Uredba. Ova Uredba sadrži odredbe o provedbi članka 33. stavka 2. o suradnji između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a.
(9)
Slijedom toga, ova Uredba nadalje razvija i određuje postupke suradnje određene Uredbom o SSM-u između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a, kao i, prema potrebi, s nacionalnim imenovanim tijelima i time osigurava učinkovito i dosljedno funkcioniranje SSM-a.
(10)
ESB pridaje veliku važnost sveobuhvatnoj procjeni kreditnih institucija, uključujući procjenu bilanci koju mora provesti prije preuzimanja svojih zadaća. To se odnosi i na svaku državu članicu koja se pridruži europodručju i time se pridruži SSM-u nakon datuma započinjanja nadzora u skladu s člankom 33. stavkom 2. Uredbe o SSM-u.
(11)
Za nesmetano funkcioniranje SSM-a neophodna je, prema potrebi, potpuna suradnja između ESB-a i nacionalnih imenovanih tijela kao i međusobna razmjena svih informacija koje mogu utjecati na njihove odgovarajuće zadaće, a posebno svih informacija kojima se koriste nacionalna nadležna tijela vezano uz postupke koji mogu utjecati na sigurnost i snagu nadziranog subjekta ili koji utječu na nadzorne postupke u odnosu na takve subjekte,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
DIO I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i svrha Uredbe
1. Ovom se Uredbom propisuju pravila o sljedećem:
(a)
utvrđivanju okvira iz članka 6. stavka 7. Uredbe o SSM-u, odnosno okvira za pripremu praktičnih aranžmana za primjenu članka 6. Uredbe o SSM-u u odnosu na suradnju unutar SSM-a, koji uključuje:
i.
posebnu metodologiju za procjenu i razmatranje je li nadzirani subjekt razvrstan kao značajan ili manje značajan sukladno kriterijima određenim u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u i aranžmanima koji proizlaze iz te procjene;
ii.
određivanje postupaka, uključujući rokove, također u odnosu na mogućnost da nacionalna nadležna tijela izrade nacrte odluka koje ESB razmatra, u pogledu odnosa između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u svezi nadzora značajnih nadziranih subjekata;
iii.
određivanje postupaka, uključujući rokove, u pogledu odnosa između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u svezi nadzora manje značajnih nadziranih subjekata. Takvi postupci posebno zahtijevaju od nacionalnih nadležnih tijela, ovisno o slučajevima određenim u ovoj Uredbi, da:
-
obavijeste ESB o svakom značajnom nadzornom postupku,
-
na zahtjev ESB-a dodatno procijene određene aspekte postupka,
-
ESB-u dostave nacrte značajnih nadzornih odluka o kojima ESB može dati svoje mišljenje;
(b)
suradnji i razmjeni informacija između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a vezano uz postupke koji se odnose na značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane subjekte, uključujući zajedničke postupke koji se primjenjuju na izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije, oduzimanje takvih odobrenja i procjenu stjecanja i raspolaganja kvalificiranim udjelima;
(c)
postupcima koji se odnose na suradnju između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela vezano uz makrobonitetne zadaće i alate sukladno članku 5. Uredbe o SSM-u;
(d)
postupcima koji se odnose na funkcioniranje bliske suradnje iz članka 7. Uredbe o SSM-u, a koji se primjenjuju između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela;
(e)
utvrđivanju postupaka koji se odnose na suradnju između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela vezano uz članke 10. do 13. Uredbe o SSM-u, uključujući pojedine aspekte koji se odnose na nadzorno izvješćivanje;
(f)
postupcima koji se odnose na donošenje nadzornih odluka upućenih nadziranim subjektima i drugim osobama;
(g)
sporazumima o upotrebi jezika između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela te između ESB-a i nadziranih subjekata i drugih osoba;
(h)
postupcima koji se primjenjuju u pogledu ovlasti za izricanje sankcija od strane ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a u odnosu na zadaće dodijeljene ESB-u Uredbom o SSM-u;
(i)
prijelaznim odredbama.
2. Ova Uredba je bez utjecaja na nadzorne zadaće koje nisu povjerene ESB-u Uredbom o SSM-u i stoga ostaju u nadležnosti nacionalnih tijela.
3. Ova se Uredba tumači posebno u vezi s Odlukom ESB/2004/2 (3), Europske središnje banke i Poslovnikom Nadzornog odbora Europske središnje banke (4) a naročito u odnosu na donošenje odluka unutar SSM-a, uključujući postupak koji se primjenjuju između Nadzornog odbora i Upravnog vijeća u pogledu ne isticanja prigovora od strane Upravnog vijeća iz članka 26. stavka 8. Uredbe o SSM-u i ostalih odgovarajućih pravnih akata ESB-a, uključujući Odluku ESB/2014/16 (5).
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se definicije sadržane u Uredbi o SSM-u, osim ako je propisano drugačije, zajedno sa sljedećim definicijama:
1.
„odobrenje” znači odobrenje kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (42) Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (6);
2.
„podružnica” znači podružnica kako je utvrđena u članku 4. stavku 1. točki 17. Uredbe (EU) br. 575/2013;
3.
„zajednički postupci” znači postupci propisani u dijelu V. u odnosu na odobrenje za početak poslovanja kreditne institucije, oduzimanje odobrenja za obavljanje takvih poslova i odluke u vezi kvalificiranih udjela;
4.
„država članica europodručja” znači država članica čija je valuta euro;
5.
„grupa” znači grupa poduzeća od kojih je barem jedno kreditna institucija, a koja se sastoji od matičnog poduzeća i njegovih poduzeća kćeri, ili poduzeća međusobno povezanih odnosom u smislu članka 22. Direktive 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7), uključujući svaku njegovu podgrupu;
6.
„zajednički nadzorni tim” znači tim nadzornih tijela nadležnih za nadzor značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe;
7.
„manje značajni nadzirani subjekt” znači i (a) manje značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja i (b) manje značajni nadzirani subjekt u državi članici izvan europodručja koja je država članica sudionica;
8.
„manje značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja” znači nadzirani subjekt osnovan u državi članici europodručja koji nema status značajnog nadziranog subjekta u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
9.
„nacionalno nadležno tijelo” znači nacionalno nadležno tijelo kako je utvrđeno u članku 2. točki 2. Uredbe o SSM-u. Ova definicija je bez utjecaja na sporazume prema nacionalnom pravu koji dodjeljuju određene nadzorne zadaće nacionalnoj središnjoj banci (NSB) koja nije imenovana kao nacionalno nadležno tijelo. U ovom slučaju, NSB izvršava ove zadaće unutar okvira utvrđenog nacionalnim pravom i ovom Uredbom. Upućivanje na nacionalno nadležno tijelo u ovoj Uredbi u ovom se slučaju primjenjuje na odgovarajući način na NSB za zadaće koje su mu dodijeljene nacionalnim pravom;
10.
„nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji” znači nacionalno nadležno tijelo imenovano od strane države članice sudionice u bliskoj suradnji u skladu s Direktivom 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća. (8);
11.
„nacionalno imenovano tijelo” znači nacionalno imenovano tijelo kako je utvrđeno člankom 2. točkom 7. Uredbe o SSM-u;
12.
„nacionalno imenovano tijelo u bliskoj suradnji” znači nacionalno imenovano tijelo izvan europodručja imenovano od strane države članice sudionice u bliskoj suradnji za potrebe zadaća povezanih s člankom 5. Uredbe o SSM-u;
13.
„država članica izvan europodručja” znači država članica čija valuta nije euro;
14.
„matično društvo” znači matično društvo kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (15) Uredbe (EU) br. 575/2013;
15.
„država članica sudionica u bliskoj suradnji” znači državu članicu izvan europodručja koja je uspostavila blisku suradnju s ESB-om u skladu sa člankom 7. Uredbe o SSM-u;
16.
„značajni nadzirani subjekt” znači i (a) značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja i (b) značajni nadzirani subjekt u državi članici sudionici izvan europodručja;
17.
„značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja” znači nadzirani subjekt s poslovnim nastanom u državi članici europodručja koji ima status značajnog nadziranog subjekta sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
18.
„značajni nadzirani subjekt u državi članici sudionici izvan europodručja” znači nadzirani subjekt s poslovnim nastanom u državi članici sudionici izvan europodručja koji ima status značajnog nadziranog subjekta sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
19.
„društvo kći” znači društvo kći kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (16) Uredbe (EU) br. 575/2013;
20.
„nadzirani subjekt” znači bilo koji od navedenih: (a) kreditna institucija osnovana u državi članici sudionici; (b) financijski holding s osnovan u državi članici sudionici; (c) mješoviti financijski holding osnovan u državi članici sudionici, pod uvjetom da ispunjava uvjete propisane u točki (21) pod (b); (d) podružnica s poslovnim nastanom u državi članici sudionici od strane kreditne institucije osnovane u državi članici nesudionici.
Središnja druga ugovorna strana, kako je određena u članku 2. stavku 1. Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (9), koja se smatra kreditnom institucijom u smislu Direktive 2013/36/EU, smatra se nadziranim subjektom sukladno Uredbi o SSM-u, ovoj Uredbi i sukladno mjerodavnom pravu Unije ne dovodeći u pitanje nadzor središnjih drugih ugovornih strana od strane odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela kako je propisano Uredbom (EU) br. 648/2012;
21.
„nadzirana grupa” znači bilo koja od navedenih:
(a)
grupa čije je matično društvo kreditna institucija ili financijski holding koji ima glavnu upravu u državi članici sudionici;
(b)
grupa čije je matično društvo mješoviti financijski holding koji ima glavnu upravu u državi članici sudionici, pod uvjetom da je koordinator financijskog konglomerata, u smislu Direktive 2002/87/EZ Parlamenta i Vijeća (10), tijelo nadležno za nadzor kreditnih institucija te da je također koordinator u svojoj funkciji nadzornog tijela kreditnih institucija;
(c)
nadzirani subjekti od kojih svaki ima glavnu upravu u istoj državi članici sudionici pod uvjetom da su stalno povezani sa središnjim tijelom koje ih nadzire u skladu s uvjetima propisanima u članku 10. Uredbe (EU) br. 575/2013 i koje je ima sjedište u istoj državi članici sudionici;
22.
„značajna nadzirana grupa” znači nadzirana grupa koja ima status značajne nadzirane grupe sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
23.
„manje značajna nadzirana grupa” znači nadzirana grupa koja nema status značajne nadzirane grupe u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
24.
„nadzorni postupak ESB-a” znači svaka aktivnost ESB-a usmjerena na pripremu izdavanja nadzorne odluke ESB-a, uključujući zajedničke postupke i izricanje administrativnih novčanih kazni. Na sve nadzorne postupke ESB-a primjenjuje se dio III. Dio III se također primjenjuje na izricanje administrativnih novčanih kazni, osim ako dio X ne propisuje drugačije;
25.
„nadzorni postupak nacionalnog nadležnog tijela” znači svaka aktivnost nacionalnog nadležnog tijela usmjerena na pripremu izdavanja nadzorne odluke od strane nacionalnog nadležnog tijela, koja je upućena jednom ili više nadziranih subjekata ili nadziranih grupa ili jednoj ili više drugih osoba, uključujući izricanje administrativnih kazni;
26.
„nadzorna odluka ESB-a” znači pravi akt koji donosi ESB u izvršavanju zadaća i ovlasti dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u, a koji ima oblik odluke ESB-a i upućen je jednom ili više nadziranih subjekata ili nadziranih grupa ili jednoj ili više osoba i nije pravni akt opće primjene;
27.
„treća zemlja” znači zemlja koja nije niti država članica niti članica Europskog gospodarskog prostora;
28.
„radni dan” znači dan koji nije subota, nedjelja ili neradni dan ESB-a u skladu s kalendarom koji se primjenjuje na ESB (11).
DIO II.
ORGANIZACIJA SSM-a
GLAVA 1.
STRUKTURE ZA NADZOR ZNAČAJNIH I MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
POGLAVLJE 1.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata
Članak 3.
Zajednički nadzorni timovi
1. Zajednički nadzorni tim osniva se za nadzor svakog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe u državama članicama sudionicama. Svaki zajednički nadzorni tim sastavljen je od zaposlenika ESB-a i zaposlenika nacionalnih nadležnih tijela imenovanih u skladu s člankom 4., a čiji rad koordinira imenovani zaposlenik ESB-a (dalje u tekstu: koordinator zajedničkog nadzornog tima’) i jedan ili više podkoordinatora nacionalnog nadležnog tijela, kako je dalje propisano u članku 6.
2. Ne dovodeći u pitanje druge odredbe ove Uredbe, zadaće zajedničkog nadzornog tima uključuju, ali nisu ograničene, na sljedeće:
(a)
obavljanje postupka nadzorne provjere i ocjene iz članka 97. Direktive 2013/36/EU za značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu koju značajni nadzorni subjekt nadzire;
(b)
sudjelovanje u pripremi programa nadzornog ispitivanja koji se treba predložiti Nadzornom odboru, uzimajući u obzir postupak nadzorne provjere i ocjene, uključujući plan izravne kontrole, kako je propisano člankom 99. Direktive 2013/36/EU, za takav značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu;
(c)
provođenje programa nadzornog ispitivanja koji je odobrio ESB i svake nadzorne odluke ESB-a u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajne nadzirane grupe koje nadzire;
(d)
osiguravanje koordinacije s timom za izravnu kontrolu iz dijela XI. u odnosu na provedbu plana izravne kontrole;
(e)
prema potrebi, povezivanje s nacionalnim nadležnim tijelima.
Članak 4.
Osnivanje i sastav zajedničkih nadzornih timova
1. ESB je odgovoran za osnivanje i sastav zajedničkih nadzornih timova. Imenovanje zaposlenika nacionalnih nadležnih tijela u zajedničke nadzorne timove obavljaju odgovarajuća nacionalna nadležna tijela u skladu sa stavkom 2.
2. U skladu s načelima propisanim u članku 6. stavku 8. Uredbe o SSM-u i ne dovodeći u pitanje njen članak 31., nacionalna nadležna tijela imenuju jednog ili više zaposlenika kao člana ili članove zajedničkih nadzornih timova. Zaposlenik nacionalnog nadležnog tijela može biti imenovan za člana više zajedničkih nadzornih timova.
3. Neovisno o stavku 2. ESB može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da promijene imenovanja koja su izvršili ako je to prikladno radi sastavljanja zajedničkog nadzornog tima.
4. Ako više od jednog nacionalnog nadležnog tijela izvršava nadzorne zadaće u državi članici sudionici ili ako nacionalno pravo države članice sudionice dodjeljuje posebne nadzorne zadaće NSB-u, a NSB nije nacionalno nadležno tijelo, odgovarajuća tijela koordiniraju njihovo sudjelovanje unutar zajedničkih nadzornih timova.
5. ESB i nacionalna nadležna tijela se međusobno savjetuju i sporazumijevaju o korištenju sredstava nacionalnih nadležnih tijela u odnosu na zajedničke nadzorne timove.
Članak 5.
Uključivanje zaposlenika nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica
1. Nacionalne središnje banke država članica sudionica koje su uključene u bonitetni nadzor značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe prema svojem nacionalnom pravu ali koje nisu nacionalna nadležna tijela mogu također imenovati jednog ili više svojih zaposlenika u zajednički nadzorni tim.
2. O takvom se imenovanju izvješćuje ESB te se članak 4. primjenjuje na odgovarajući način.
3. Ako su zaposlenici nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica imenovani u zajednički nadzorni tim, smatra se da upućivanja na nacionalna nadležna tijela u odnosu na zajedničke nadzorne timove uključuju upućivanja na te nacionalne središnje banke.
Članak 6.
Koordinator zajedničkog nadzornog tima i podkoordinatori
1. Koordinator zajedničkog nadzornog tima kojem pružaju pomoć podkoordinatori nacionalnog nadležnog tijela, kao što je određeno u stavku 2. osiguravaju koordinaciju rada unutar zajedničkog nadzornog tima. U tu svrhu, članovi zajedničkog nadzornog tima slijede upute koordinatora zajedničkog nadzornog tima u odnosu na njihove zadaće u zajedničkom nadzornom timu. Ovo je bez utjecaja na njihove zadaće i dužnosti u njihovom odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu.
2. Svako nacionalno nadležno tijelo koje imenuje više od jednog zaposlenika u zajednički nadzorni tim određuje jednog od njih kao podkoordinatora (dalje u tekstu „podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela”). Podkoordinatori nacionalnog nadležnog tijela pomažu koordinatoru zajedničkog nadzornog tima u odnosu na organizaciju i koordinacije zadaća u zajedničkom nadzornom timu, a posebno u odnosu na zaposlenike koji su imenovani od strane istog nacionalnog nadležnog tijela kao i odgovarajući podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela. Podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela može davati upute članovima zajedničkog nadzornog tima imenovanim od strane istog nacionalnog nadležnog tijela, pod uvjetom da te upute nisu u suprotnosti s uputama danim od strane koordinatora zajedničkog nadzornog tima.
POGLAVLJE 2.
Nadzor manje značajnih nadziranih subjekata
Članak 7.
Uključivanje zaposlenika iz drugih nacionalnih nadležnih tijela u nadzorni tim nadležnog nacionalnog tijela
Ne dovodeći u pitanje članak 31. stavak 1. Uredbe o SSM-u, ako ESB u vezi s nadzorom manje značajnih nadziranih subjekata, utvrdi da je primjereno u nadzorni tim nacionalnog nadležnog tijela uključiti zaposlenike iz jednog ili više drugih nacionalnih nadležnih tijela, može zahtijevati uključivanje zaposlenika drugih nacionalnih nadležnih tijela.
GLAVA 2.
NADZOR NA KONSOLIDIRANOJ OSNOVI I SUDJELOVANJE ESB-A I NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U KOLEGIJU NADZORNIH TIJELA
Članak 8.
Nadzor na konsolidiranoj osnovi
1. ESB provodi nadzor na konsolidiranoj osnovi, kao što je predviđeno člankom 111. Direktive 2013/36/EU u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge ili mješovite financijske holdinge koji su značajni na konsolidiranoj osnovi, kada je matično društvo matična institucija u državi članici sudionici ili matična institucija Unije osnovana u državi članici sudionici.
2. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo je obavlja zadaće nadzornog tijela na konsolidiranoj osnovi u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge ili mješovite financijske holdinge koji su manje značajni na konsolidiranoj osnovi.
Članak 9.
ESB kao predsjedavajući kolegija nadzornih tijela
1. Kada je ESB konsolidirajuće nadzorno tijelo, ESB tada predsjeda kolegiju osnovanom sukladno članku 116. Direktive 2013/36/EU. Nacionalna nadležna tijela država članica sudionica u kojima su osnovana matična društva, društva kćeri i značajne podružnice u smislu članka 51. Direktive 2013/36/EU, ako postoje, imaju pravo sudjelovati u kolegiju kao promatrači.
2. Ako nije osnovan kolegij sukladno članku 116. Direktive 2013/36/EU, a značajni nadzirani subjekt ima podružnice u državi članici nesudionici koje se smatraju značajnima sukladno članku 51. stavku 1. Direktive 2013/36/EU, tada ESB osniva kolegij nadzornih tijela s nadležnim tijelima država članica domaćina.
Članak 10.
ESB i nacionalna nadležna tijela kao članovi kolegija nadzornih tijela
Ako se konsolidirajuće nadzorno tijelo ne nalazi u državi članici sudionici, ESB i nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela u skladu sa sljedećim pravilima i mjerodavnim pravu Unije:
(a)
ako su svi nadzirani subjekti u državama članicama sudionicama značajni nadzirani subjekti, ESB sudjeluje u kolegiju nadzornih tijela kao član, a nacionalna nadležna tijela su ovlaštena sudjelovati u istom kolegiju kao promatrači;
(b)
ako su svi nadzirani subjekti u državama članicama sudionicama manje značajni nadzirani subjekti, nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela kao članovi;
(c)
ako su nadzirani subjekti u državama članicama istodobno manje značajni nadzirani subjekti i značajni nadzirani subjekti, ESB i nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela kao članovi. Nacionalna nadležna tijela država članica sudionica u kojima su značajni nadzirani subjekti osnovani, ovlaštena su sudjelovati u kolegiju nadzornih tijela kao promatrači.
GLAVA 3.
POSTUPCI U VEZI PRAVA POSLOVNOG NASTANA I SLOBODE PRUŽANJA USLUGA
POGLAVLJE 1.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga unutar SSM-a
Članak 11.
Pravo poslovnog nastana kreditnih institucija unutar SSM-a
1. Svaki značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu na području druge države članice sudionice obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj značajni nadležni subjekt ima glavnu upravu o svojoj namjeri. Informacija se daje u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 35. stavku 2. Direktive 2013/36/EU. Nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku ove obavijesti.
2. Svaki manje značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu na području druge države članice sudionice obavještava svoje nacionalno nadležno tijelo o svojoj namjeri u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 35. stavku 2. Direktive 2013/36/EU.
3. Ako u roku od dva mjeseca od primitka obavijesti ESB ne donese drugačiju odluku, podružnica iz stavka 1. može biti osnovana i započeti obavljati svoje djelatnosti. ESB dostavlja ovu informaciju nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će podružnica biti osnovana.
4. Ako unutar dva mjeseca od primitka obavijesti nacionalno nadležno tijelo ne donese drugačiju odluku, podružnica iz stavka 2. može biti osnovana i započeti obavljati svoje djelatnosti. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja ovu informaciju ESB-u i nacionalnim nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će podružnica biti osnovana.
5. U slučaju promjene bilo koje informacije dostavljene sukladno stavcima 1. i 2., nadzirani subjekt u pisanom obliku obavještava o ovoj promjeni nadležno nacionalno tijelo koje je zaprimilo prvobitnu informaciju i to najmanje mjesec dana prije primjene promjene. Ovo nacionalno nadležno tijelo obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice u kojoj je podružnica osnovana.
Članak 12.
Ostvarivanje slobode pružanja usluga od strane kreditnih institucija unutar SSM-a
1. Svaki značajni nadzirani subjekt koji želi prvi put ostvariti slobodu pružanja usluga obavljanjem svojih djelatnosti na području druge države članice sudionice obavještava o svojoj namjeri nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj značajni nadzirani subjekt ima svoju glavnu upravu. Informacije će biti dostavljene sukladno zahtjevima propisanim u članku 39. stavku 1. Direktive 2013/36/EU. Nacionalno nadležno tijelo će bez odgode obavijestiti ESB o primitku ove obavijesti. Nacionalno nadležno tijelo će također dostaviti obavijest nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će se pružati usluge.
2. Svaki manje značajni nadzirani subjekt koji želi prvi put ostvariti slobodu pružanja usluga obavljanjem svojih djelatnosti na području druge države članice sudionice obavještava svoje nacionalno nadležno tijelo u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 39. stavku 1. Direktive 2013/36/EU. Obavijest se dostavlja ESB-u i nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će se pružati usluge.
POGLAVLJE 2.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
Članak 13.
Obavijest o ostvarivanju prava poslovnog nastana unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
1. Kada nadležno tijelo države članice nesudionice dostavi informaciju iz članka 35. stavka 2. Direktive 2013/36/EU u skladu s postupkom propisanim u članku 35. stavku 3. nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj se osniva podružnica, navedeno nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku te obavijesti.
2. U roku od dva mjeseca od primitka obavijesti nadležnog tijela države članice nesudionice, ESB, ako se radi o podružnici koja je značajna sukladno kriterijima propisanim u članku 6. Uredbe o SSM-u i dijelu IV. ove Uredbe, ili odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo, ako se radi o podružnici koja je manje značajna na temelju kriterija propisanih u članku 6. Uredbe o SSM-u i u dijelu IV. ove Uredbe, pripremaju se za nadzor podružnice u skladu s člancima 40. do 46. Direktive 2013/36/EU, i ako je potrebno, navode uvjete pod kojima, radi javnog interesa, podružnica može obavljati svoje djelatnosti u državi članici domaćinu.
3. Nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o uvjetima pod kojima se djelatnosti, prema nacionalnom pravu i u javnom interesu, mogu obavljati od strane podružnice u njihovoj državi članici.
4. Promjene bilo kojih informacija dostavljenih od strane kreditne institucije koja želi osnovati podružnicu sukladno članku 35. stavku 2. točkama (b), (c) ili (d) Direktive 2013/36/EU dostavljaju se nacionalnom nadležnom tijelu iz stavka1.
Članak 14.
Nadležno tijelo države članice domaćina za podružnice
1. U skladu s člankom 4. stavkom 2. Uredbe o SSM-u, ESB izvršava ovlasti nadležnog tijela države članice domaćina ako je podružnica značajna u smislu članka 6. stavka 4. navedene Uredbe.
2. Ako je podružnica manje značajna u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u, nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj podružnica ima sjedište izvršava ovlasti nadležnog tijela države članice domaćina.
Članak 15.
Obavijest o ostvarivanju slobode pružanja usluga unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
Ako nadležno tijelo države članice nesudionice dostavi obavijest u smislu članka 39. stavka 2. Direktive 2013/36/EU, primatelj obavijesti je nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj se ostvaruje sloboda pružanja usluga. Nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku ove obavijesti.
Članak 16.
Nadležno tijelo države članice domaćina za slobodu pružanja usluga
1. U skladu s člankom 4. stavkom 2. i unutar područja primjene članka 4. stavka 1. Uredbe o SSM-u, ESB izvršava zadaće nadležnog tijela države članice domaćina u odnosu na kreditne institucije osnovane u državama članicama nesudionicama koje ostvaruju slobodu pružanja usluga u državama članicama sudionicama.
2. Ako je sloboda pružanja usluga u javnom interesu, nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o ovim uvjetima, a u skladu s određenim uvjetima prema nacionalnom pravu država članica sudionica.
POGLAVLJE 3.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga u odnosu na države članice nesudionice
Članak 17.
Pravo poslovnog nastana i ostvarivanje slobode pružanja usluga u odnosu na države članice nesudionice
1. Značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu ili ostvariti slobodu pružanja usluga na području države članice nesudionice obavještava o svojoj namjeri odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo u skladu s primjenjivim pravom Unije. Nacionalno nadležno tijelo će bez odgode obavijestiti ESB o primitku ove obavijesti. ESB izvršava ovlasti nadležnog tijela matične države članice.
2. Manje značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu ili ostvariti slobodu pružanja usluga na području države članice nesudionice obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svojoj namjeri u skladu s primjenjivim pravom Unije. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo izvršava ovlasti nadležnog tijela matične države članice.
GLAVA 4.
DODATNI NADZOR FINANCIJSKIH KONGLOMERATA
Članak 18.
Koordinator
1. ESB preuzima zadaće koordinatora financijskog konglomerata u skladu s kriterijima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije u odnosu na značajni nadzirani subjekt.
2. Nacionalno nadležno tijelo preuzima zadaće koordinatora financijskog konglomerata u skladu s kriterijima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt.
DIO III.
OPĆE ODREDBE KOJE SE PRIMJENJUJU NA FUNKCIONIRANJE SSM-a
GLAVA 1.
NAČELA I OBVEZE
Članak 19.
Pregled
Ovaj dio III. propisuje (a) opća pravila za provođenje SSM-a od strane ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela i (b) odredbe koje primjenjuje ESB kad provodi nadzorne postupke ESB-a.
Opća načela i odredbe koji se primjenjuju između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u bliskoj suradnji utvrđena su u dijelu IX.
Članak 20.
Dužnost suradnje u dobroj vjeri
ESB i nacionalna nadležna tijela obvezna su surađivati u dobroj vjeri i razmjenjivati informacije.
Članak 21.
Opća obveza razmjene informacija
1. Ne dovodeći u pitanje ovlast ESB-a da neposredno primi, ili ima neposredan pristup informacijama koje trajno dostavljaju nadzirani subjekti, nacionalna nadležna tijela posebno dostavljaju ESB-u pravodobno i točno, sve informacije potrebne ESB-u za provođenje zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u. Takve informacije uključuju informacije koje proizlaze iz provjera nacionalnih nadležnih tijela i njihovih aktivnosti na licu mjesta.
2. U okolnostima kada ESB dobiva informacije neposredno od pravnih ili fizičkih osoba iz članka 10. stavka 1. Uredbe o SSM-u, ESB dostavlja takve informacije pravodobno i točno nacionalnim nadležnim tijelima na koja se te informacije odnose. Takve informacije naročito uključuju informacije potrebne nacionalnim nadležnim tijelima za izvršavanje njihove uloge pružanja pomoći ESB-u.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 2., ESB će nacionalnim nadležnim tijelima pružiti redovni pristup ažuriranim informacijama, koje su nacionalnim nadležnim tijelima potrebne za izvršavanje njihovih zadaća povezanih s bonitetnim nadzorom.
Članak 22.
Pravo ESB-a da upućuje nacionalna nadležna tijela ili nacionalna imenovana da se koriste svojim ovlastima i da djeluju ako ESB ima nadzornu zadaću ali nema povezanu ovlast
1. U mjeri potrebnoj za izvršavanje zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, ESB može davanjem uputa, zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela ili nacionalnih imenovanih tijela ili i od jednih i od drugih da se koriste svojim ovlastima, na temelju i u skladu s uvjetima utvrđenim nacionalnim pravom, a kako je predviđeno člankom 9. Uredbe o SSM-u, kada Uredba o SSM-u ne dodjeljuje takve ovlasti ESB-u.
2. Nacionalna nadležna tijela i/ili, u odnosu na članak 5. Uredbe o SSM-u, nacionalna imenovana tijela, obavještavaju ESB o izvršavanju ovih ovlasti bez nepotrebnog odgađanja.
Članak 23.
Jezično uređenje između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela
ESB-a i nacionalna nadležna tijela donose sporazume za njihovu komunikaciju unutar SSM-a, uključujući i jezik koji će se koristiti.
Članak 24.
Jezično uređenje između ESB- a i pravnih ili fizičkih osoba, uključujući nadzirane subjekte
1. Svaki dokument koji nadzirani subjekt ili bilo koja druga pravna ili fizička osoba na koje se pojedinačno primjenjuju nadzorni postupci ESB-a, šalje ESB-u može biti sastavljen na bilo kojem službenom jeziku Unije, po izboru nadziranog subjekta ili osobe.
2. ESB, nadzirani subjekti i bilo koje druge pravne ili fizičke osobe na koje se pojedinačno primjenjuju nadzorni postupci ESB-a, mogu se sporazumjeti da će isključivo upotrebljavati jedan službeni jezik Unije u svojoj pisanoj komunikaciji, čak i u odnosu na nadzorne odluke ESB-a.
Opoziv takvog sporazuma o upotrebi jednog jezika utječe samo na aspekte nadzornog postupka ESB-a koji još nisu provedeni.
Kada sudionici usmene rasprave zahtijevaju davanje iskaza na određenom službenom jeziku Unije koji nije jezik nadzornog postupka ESB-a., dostavit će ESB-u pravodobnu obavijest o tom zahtjevu, tako da ESB može poduzeti potrebne pripreme.
GLAVA 2.
OPĆE ODREDBE U ODNOSU NA POSTUPAK DONOŠENJA NADZORNIH ODLUKA ESB-A
POGLAVLJE 1.
Nadzorni postupci ESB-a
Članak 25.
Opća načela
1. Svi nadzorni postupci ESB-a pokrenuti u skladu s člankom 4. i odjeljkom 2. poglavlja III. Uredbe o SSM-u provode se u skladu s člankom 22. Uredbe o SSM-u i odredbama ove glave.
2. Odredbe ove glave ne primjenjuju se na postupke koje provodi Administrativni odbor za preispitivanja.
Članak 26.
Stranke
1. Stranke nadzornog postupka ESB-a su:
(a)
stranke koje podnesu zahtjev;
(b)
stranke kojima ESB namjerava uputiti ili je uputio nadzornu odluku ESB-a.
2. Smatra se da nacionalna nadležna tijela nisu stranke.
Članak 27.
Zastupanje stranke
1. Stranku mogu zastupati njezini zakonski zastupnici ili bili koji drugi zastupnik ovlašten na temelju pisane punomoći za poduzimanje bilo koje radnje u vezi nadzornog postupka ESB-a.
2. Svaki opoziv punomoći proizvodi učinke tek kad ESB zaprimi pisani opoziv. ESB potvrđuje primitak takvog opoziva.
3. Ako je stranka imenovala zastupnika u nadzornom postupku ESB-a, ESB stupa u kontakt samo s imenovanim zastupnikom u tom nadzornom postupku osim ako posebne okolnosti zahtijevaju da ESB stupi u kontakt izravno sa strankom. U potonjem slučaju, o tome se obavještava zastupnik.
Članak 28.
Opće obveze ESB-a i stranaka u nadzornom postupku ESB-a
1. Nadzorni postupak ESB-a može se pokrenuti po službenoj dužnosti ili na zahtjev stranke. Sukladno stavku 3., ESB utvrđuje činjenice koje će se uzeti u obzir za donošenje konačne odluke u svakom nadzornom postupku ESB-a pokrenutom po službenoj dužnosti.
2. U svojoj procjeni, ESB uzima u obzir sve bitne okolnosti.
3. Sukladno pravu Unije, od stranke se zahtijeva da sudjeluje u nadzornom postupku ESB-a i da pruža pomoć radi razjašnjavanja činjenica. U nadzornim postupcima ESB-a pokrenutim na zahtjev stranke, ESB može ograničiti svoje utvrđivanje činjenica zahtijevajući od stranke da dostavi bitne podatke o činjeničnom stanju.
Članak 29.
Dokazi u nadzornim postupcima ESB-a
1. Kako bi utvrdio činjenično stanje, ESB se koristi onim dokazima koje, nakon razmatranja, smatra prikladnim.
2. Sukladno pravu Unije, stranke pomažu ESB-u u utvrđivanju činjeničnog stanja. U prvom redu to čine istinitim iznošenjem činjenica koje su im poznate, sukladno ograničenjima vezanim uz postupke kažnjavanja prema pravu Unije.
3. ESB može odrediti rok do kojeg stranke mogu dostaviti dokaze.
Članak 30.
Svjedoci i vještaci u nadzornim postupcima ESB-a
1. ESB može saslušavati svjedoke i vještake ako to smatra potrebnim.
2. Kada ESB imenuje vještaka, tada sporazumom određuje njegove zadaće i utvrđuje rok u kojem vještak dostavlja svoj nalaz.
3. Kada ESB saslušava svjedoka ili stručnjaka, oni su ovlašteni zahtijevati naknadu putnih troškova i dnevnica. Svjedoci su ovlašteni na naknadu gubitka zarade a vještaci na ugovorenu naknadu za njihove usluge nakon što su dali svoje iskaze. Naknada se određuje u skladu s odgovarajućim odredbama koje se primjenjuju na naknade troškova za svjedoke, odnosno vještake od strane Suda Europske unije.
4. ESB može zahtijevati da osobe navedene u članku 11. stavku 1. točki (c) Uredbe o SSM-u, pristupe kao svjedoci u prostorije ESB-a ili na bilo koje drugo mjesto u državi članici sudionici koje odredi ESB. Ako je osoba iz članka 11. stavka 1. točke (c)Uredbe o SSM-u pravna osoba, fizička osoba koja zastupa tu pravu osobu obvezna je pristupiti sukladno prethodnoj rečenici.
Članak 31.
Pravo na saslušanje
1. Prije nego što ESB može donijeti nadzornu odluku upućenu stranci, a koja bi odluka mogla štetno utjecati na prava te stranke, stranci mora biti dana mogućnost dostave pisanog očitovanja ESB-u o činjenicama, primjedbama i pravnoj osnovi, značajnim za nadzornu odluku. Ako ESB to smatra prikladnim, može strankama dati mogućnost da se o činjenicama, primjedbama i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku očituju na sastanku. U obavijesti kojom ESB daje stranci mogućnost da se očituje navodi se bitan sadržaj naznačene nadzorne odluke ESB-a, kao i značajne činjenice, prigovore i pravnu osnovu na kojima ESB namjerava temeljiti svoju odluku. Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na Odjeljak 1. poglavlja III. Uredbe o SSM-u.
2. Ako ESB daje stranci mogućnost da se o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a očituje na sastanku, izostanak stranke nije razlog za odgodu sastanka, osim ako je izostanak valjano ispričan. Ako je stranka opravdala svoj izostanak, ESB može odgoditi sastanak ili dati stranci mogućnost da se o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a očituje pisanim putem. ESB sastavlja pisani zapisnik sa sastanka koji stranke potpisuju, te strankama dostavlja primjerak zapisnika.
3. Stranci se, u načelu, daje mogućnost da se očituje u pisanom obliku u roku od dva tjedna nakon primitka izjave u kojoj se utvrđuju činjenice, prigovori i pravna osnova na kojima ESB namjerava utemeljiti nadzornu odluku ESB-a.
Na zahtjev stranke, ESB može prema potrebi produljiti rok.
U posebnim okolnostima, ESB može skratiti rok na tri radna dana. Rok se također skraćuje na tri radna dana u slučajevima iz članaka 14. i 15. Uredbe o SSM-u.
4. Neovisno o stavku 3. i sukladno stavku 5. ESB može donijeti nadzornu odluku ESB-a upućenu stranci koja štetno utječe na prava te strane bez davanja mogućnosti stranci da se očituje o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a prije njenog donošenja, ako se donošenje hitne odluke čini potrebnim da bi se spriječila značajna šteta financijskom sustavu.
5. Ako se, u skladu sa stavkom 4., donese hitna nadzorna odluka ESB-a, stranci se daje mogućnost da se očituje u pisanom obliku o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a bez nepotrebnog odgađanja nakon njenog donošenja. Stranci se u načelu daje mogućnost davanja pisanog očitovanja u roku od dva tjedna od primitka nadzorne odluke ESB-a. Na zahtjev stranke, ESB može produljiti rok; rok međutim ne smije biti dulji od šest mjeseci. ESB preispituje nadzornu odluku ESB-a u pogledu očitovanja stranke i može ju ili potvrditi ili poništiti ili izmijeniti ili poništiti i zamijeniti novom nadzornom odlukom ESB-a.
6. Stavci 4. i 5. ne primjenjuju se na nadzorne postupke ESB-a vezano uz kazne sukladno članku 18. Uredbe o SSM-u i dijelu X. ove Uredbe.
Članak 32.
Uvid u spise u nadzornom postupku ESB-a
1. U nadzornim postupcima ESB-a u potpunosti se poštuje pravo na obranu predmetnih stranaka. U tu svrhu, a nakon pokretanja nadzornog postupka ESB-a, stranke su ovlaštene izvršiti uvid u spis ESB-a, uvažavajući opravdani interes za zaštitu poslovne tajne pravnih i fizičkih osoba koje nisu zainteresirane stranke. Pravo uvida u spis ne odnosi se na povjerljive podatke. Nacionalna nadležna tijela prosljeđuju ESB-u bez nepotrebnog odgađanja, svaki zahtjev koji zaprime vezano uz uvid u spis povezan s nadzornim postupcima ESB-a.
2. Spis se sastoji od svih dokumenata koje je ESB dobio, izradio ili prikupio za vrijeme nadzornog postupka ESB-a, neovisno o mediju na kojem su pohranjeni.
3. Ništa u ovom članku ne sprječava ESB ili nacionalna nadležna tijela da otkrivaju ili upotrebljavaju informacije potrebne za dokazivanje povrede prava.
4. ESB može odrediti da će se uvid u spis dozvoliti na jedan ili više sljedećih načina, vodeći računa o tehničkim mogućnostima stranaka:
(a)
pomoću CD-ROM-ova ili drugih uređaja za pohranu elektroničkih podataka uključujući bilo koji uređaj koji može postati dostupan u budućnosti;
(b)
pomoću preslika dostupnih spisa u papirnatom obliku koji se strankama šalju poštom;
(c)
pozivanjem strankama da pregledaju dostupne spise u prostorijama ESB-a.
5. Za potrebe ovog članka, povjerljive informacije mogu obuhvaćati interne dokumente ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela te prepisku između ESB-a i određenog nacionalnog nadležnog tijela ili prepisku između nacionalnih nadležnih tijela.
POGLAVLJE 2.
Nadzorne odluke ESB-a
Članak 33.
Razlozi za donošenje nadzornih odluka ESB-a
1. Sukladno stavku 2., nadzornoj odluci ESB-a prileži obrazloženje te odluke.
2. Obrazloženje sadrži značajne činjenice i pravne razloge na kojima je utemeljena nadzorna odluka ESB-a.
3. Sukladno članku 31. stavku 4. ESB temelji nadzornu odluku ESB-a samo na činjenicama i prigovorima o kojima se stranka mogla očitovati.
Članak 34.
Suspenzivni učinak
Neovisno o članku 278. UFEU i članku 24. stavku 8. Uredbe o SSM-u, ESB može odlučiti da se primjena nadzorne odluke ESB-a privremeno odgodi (a) navođenjem razloga za privremenu odgodu u samoj nadzornoj odluci ESB-a ili (b) u slučajevima kada se ne radi o zahtjevu za preispitivanje od strane Administrativnog odbora za preispitivanja, na zahtjev osobe kojoj je nadzorna odluka ESB-a upućena.
Članak 35.
Obavijest o nadzornim odlukama ESB-a
1. ESB može stranku obavijestiti o nadzornoj odluci ESB-a (a) usmeno, (b) dostavom ili osobnom dostavom primjerka nadzorne odluke, (c) preporučenom pošiljkom s potvrdom primitka, (d) kurirskom službom za ekspresnu dostavu, (e) telefaksom ili (f) elektroničkim putem, u skladu sa stavkom 10.
2. Ako je zastupnik ovlašten pisanim ovlaštenjem, ESB može o nadzornoj odluci ESB-a obavijestiti zastupnika. U takvim slučajevima ESB nije obvezan o nadzornoj odluci ESB-a obavijestiti i nadzirani subjekt kojeg zastupa takav zastupnik.
3. U slučaju usmene obavijesti o nadzornoj odluci ESB-a, obavijest o odluci se smatra dostavljenom adresatu ako je zaposlenik ESB-a o nadzornoj odluci ESB-a obavijestio (a) odgovarajuću fizičku osobu, ako se radi o fizičkoj osobi ili (b) ovlaštenog zastupnika za primanje pismena pravne osobe ako se radi o pravnoj osobi. U takvom slučaju, nakon takvog usmenog priopćenja, pisani primjerak nadzorne odluke ESB-a dostavlja se adresatu bez nepotrebnog odgađanja.
4. U slučaju obavijesti o nadzornoj odluci ESB-a preporučenom pošiljkom s potvrdom primitka, obavijest o nadzornoj odluci ESB-a smatra se dostavljenom adresatu desetog dana nakon što je dopis predan pružatelju poštanskih usluga, osim ako je u potvrdi primitka navedeno da je dopis primljen nekog drugog dana.
5. U slučaju dostave nadzorne odluke ESB-a kurirskom službom za ekspresnu dostavu, smatra se da je nadzorna odluka ESB-a dostavljena adresatu desetog dana nakon što je dopis predan kurirskoj službi, osim ako je u dokumentu kurirske službe o isporuci navedeno da je dopis primljen nekog drugog dana.
6. Za potrebe stavaka 4. i 5., nadzorna odluka ESB-a mora biti upućena na adresu koja je prikladna za isporuku (valjana adresa). Valjana adresa je:
(a)
u slučaju nadzornog postupka ESB-a pokrenutog na zahtjev ili zamolbu adresata nadzorne odluke ESB-a, adresa navedena u zahtjevu ili molbi;
(b)
u slučaju nadziranog subjekta, posljednja poslovna adresa glavne uprave dostavljena ESB-u od strane nadziranog subjekta;
(c)
u slučaju fizičke osobe, posljednja adresa dostavljena ESB-u, a ako adresa nije dostavljena ESB-u, a fizička osoba je zaposlenik, rukovoditelj ili dioničar nadziranog subjekta, poslovna adresa nadziranog subjekta sukladno točki (b).
7. Svaka osoba koja je stranka u nadzornom postupku ESB-a dostavlja, ESB-u valjanu adresu na njegov zahtjev.
8. Ako osoba ima sjedište ili domicil u državi koja nije država članica, ESB može zahtijevati od stranke da u razumnom roku imenuje ovlaštenog primatelja pismena s boravištem u određenoj državi članici ili koji ima poslovne prostorije u državi članici. Ako na takav zahtjev ovlašteni primatelj pismena ne bude imenovan odnosno dok takav ovlašteni primatelj ne bude imenovan, svako pismeno može se dostaviti sukladno stavcima od 3. do 5. i stavku 9. na adresu stranke koja je dostupna ESB-u.
9. Ako je osoba koja je adresat nadzorne odluke ESB-a dostavila ESB-u broj telefaksa, ESB ju može obavijestiti o nadzornoj odluci ESB-a dostavom primjerka nadzorne odluke ESB-a putem telefaksa. Smatra se da je adresat obaviješten o nadzornoj odluci ESB-a ako ESB primi potvrdu o uspješno dostavljenom telefaksu.
10. ESB može odrediti kriterije temeljem kojih nadzorna odluka ESB-a može biti dostavljena elektroničkim ili drugim usporedivim sredstvom komunikacije.
GLAVA 3.
IZVJEŠTAVANJE O POVREDAMA
Članak 36.
Izvještavanje o povredama
Svaka osoba, u dobroj vjeri, može podnijeti izvještaj izravno ESB-u ako ima opravdana razloge vjerovati da će izvještaj pokazati povredu pravnih akata iz članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u od strane kreditne institucije, financijskog holdinga, mješovitog financijskog holdinga ili nadležnih tijela (uključujući i sam ESB).
Članak 37.
Odgovarajuća zaštita za izvještaje o povredama
1. Kada određena osoba izvijesti u dobroj vjeri o navodnim povredama pravnih akata iz članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u od strane nadziranih subjekata ili nadležnih tijela, s izvještajem se postupa kao sa zaštićenim izvještajem.
2. Svi osobni podaci koji se odnose na osobu koja je izradila zaštićeni izvještaj i osobu koja je navodno odgovorna za povredu zaštićeni su u skladu s primjenjivim okvirom za zaštitu podataka Unije.
3. ESB neće otkriti identitet osobe koja je izradila zaštićeni izvještaj bez prethodno pribavljenog izričitog pristanka te osobe, osim ako se takvo otkrivanje zahtijeva sudskim nalogom u kontekstu daljnjih istraga ili naknadnih sudskih postupaka.
Članak 38.
Postupci za praćenje izvještaja
1. ESB procjenjuje sve izvještaje u odnosu na značajne nadzirane subjekte. ESB procjenjuje izvještaje koji se odnose na manje značajne nadzirane subjekte u odnosu na povrede uredbi ili odluka ESB-a. U potonjem slučaju, kada nacionalna nadležna tijela zaprime takve izvještaje, proslijedit će ih ESB-u, bez priopćavanja identiteta osobe koja je sastavila izvještaj, osim ako takve osobe daju svoj izričit pristanak.
2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., ESB prosljeđuje izvještaje koji se odnose na manje značajni nadzirani subjekt odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu, bez priopćavanja identiteta osobe koja je izradila izvještaj, osim ako takva osoba da svoj izričit pristanak.
3. ESB razmjenjuje informacije s nacionalnim nadležnim tijelima: (a) kako bi procijenio jesu li izvještaji poslani i ESB-u i odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu i kako bi koordinirao djelovanje te (b) kako bi saznao ishod praćenja izvještaja proslijeđenih nacionalnim nadležnim tijelima.
4. ESB prema razumnoj ocjeni odlučuje kako će procijeniti primljene izvještaje i koje će radnje poduzeti.
5. U slučaju navodnih povreda od strane nadziranih subjekata, odgovarajući nadzirani subjekt dostavlja ESB-u sve informacije i dokumentaciju koju ESB zahtijeva kako bi procijenio zaprimljene izvještaje.
6. U slučaju navodnih povreda od strane nadležnih tijela (osim ESB-a), ESB zahtijeva od odgovarajućeg nadležnog tijela da dostavi svoje primjedbe o činjenicama iz izvještaja.
7. U svom godišnjem izvještaju, kako je opisano u članku 20. stavku 2. Uredbe o SSM-u, ESB daje informacije o zaprimljenim izvještajima u skraćenom ili agregiranom obliku, tako da se identitet pojedinih nadziranih subjekata ili osoba ne može utvrditi.
DIO IV.
UTVRĐIVANJE STATUSA NADZIRANOG SUBJEKTA KAO ZNAČAJNOG ILI MANJE ZNAČAJNOG
GLAVA 1.
OPĆE ODREDBE VEZANE UZ RAZVRSTAVANJE KAO ZNAČAJNOG ILI MANJE ZNAČAJNOG NADZIRANOG SUBJEKTA
Članak 39.
Razvrstavanje nadziranog subjekta na pojedinačnoj osnovi kao značajnog
1. Nadzirani subjekt smatra se značajnim nadziranim subjektom ako ESB tako utvrdi u odluci ESB-a upućenoj odgovarajućem nadziranom subjektu sukladno člancima 43. do 49., u kojoj obrazlaže razloge na kojima je takva odluka utemeljena.
2. Nadzirani subjekt prestaje biti razvrstan kao značajni nadzirani subjekt ako ESB odluči, u odluci ESB-a upućenoj nadziranom subjektu kojom obrazlaže razloge na kojima je takva odluka utemeljena, da je taj subjekt manje značajni nadzirani subjekt ili da više nije nadzirani subjekt.
3. Nadzirani subjekt se može razvrstati kao značajni nadzirani subjekt na temelju jednog od sljedećih kriterija:
(a)
njegove veličine, određene sukladno člancima od 50. do 55. (dalje u tekstu: „kriterij veličine”);
(b)
njegove važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koje države članice sudionice, kako je utvrđeno u skladu s člancima od 56. do 58. (dalje u tekstu: „kriterij gospodarske važnosti”);
(c)
njegove značajnosti u odnosu na prekogranične djelatnosti, kako je određeno u skladu s člancima 59. i 60. (dalje u tekstu: „kriterij prekogranične djelatnosti”);
(d)
zahtjeva za ili primitak izravne javne financijske pomoći od Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM), kako je određeno u skladu s člancima od 61. do 64. (dalje u tekstu: „kriterij izravne javne financijske pomoći”);
(e)
činjenice da je nadzirani subjekt jedan od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici, kako je određeno u skladu s člankom 65. i 66.
4. Značajni nadzirani subjekti izravno su nadzirani od strane ESB-a osim ako posebne okolnosti opravdavaju nadzor od strane odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela u skladu s glavom 9. ovog dijela.
5. ESB također izravno nadzire manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu temeljem odluke ESB-a donesene sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u u mjeri u kojoj ESB izravno izvršava sve odgovarajuće ovlasti iz članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u. U svrhu SSM-a, takav manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa razvrstava se kao značajni.
6. Prije donošenja odluka ESB-a iz ovog članka, ESB se savjetuje s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Nacionalna nadležna tijela također se obavještavaju o svakoj odluci ESB-a iz ovog članka.
Članak 40.
Razvrstavanje nadziranih subjekata koji su dio grupe kao značajnih
1. Ako je jedan ili više nadziranih subjekata dio nadzirane grupe, kriterij za određivanje značajnosti određuje se na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica u skladu s odredbama utvrđenim u glavama od 3. do 7. dijela IV.
2. Svaki od nadziranih subjekata koji čini dio nadzirane grupe smatrat će se značajnim nadziranim subjektom u bilo kojem od sljedećih slučajeva:
(a)
ako nadzirana grupa na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica ispunjava kriterij veličine, kriterij gospodarske važnosti ili kriterij prekograničnih djelatnosti;
(b)
ako jedan od nadziranih subjekata koji čini dio nadzirane grupe ispunjava kriterij izravne javne financijske pomoći;
(c)
ako jedan od nadziranih subjekata koji je dio nadzirane grupe predstavlja jednu od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
3. Ako je nadzirana grupa utvrđena kao značajna ili je utvrđeno da više nije značajna, ESB donosi odluku ESB-a o razvrstavanju značajnog nadziranog subjekta, ili o podizanju razvrstavanja na razinu značajnog nadziranog subjekta i dostavlja datume početka i završetka izravnog nadzora od strane ESB-a svakom nadziranom subjektu koji čini dio predmetne nadzirane grupe u skladu s kriterijima i postupcima propisanim u članku 39.
Članak 41.
Posebne odredbe u odnosu na društva kćeri kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama nesudionicama
1. Sve podružnice otvorene u istoj državi članici sudionici od strane kreditne institucije koja ima sjedište u državi članici nesudionici smatrat će se za potrebe ove Uredbe, jednim nadziranim subjektom.
2. Podružnice otvorene u različitim državama članicama sudionicama od strane kreditne institucije sa sjedištem u državi članici nesudionici tretirat će se pojedinačno, za potrebe ove Uredbe, kao posebni nadzirani subjekti.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., podružnice kreditne institucije sa sjedištem u državi članci nesudionici procjenjuju se pojedinačno kao posebni nadzirani subjekti i odvojeno od društava kćeri iste kreditne institucije pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija predviđenih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u.
Članak 42.
Posebne odredbe u vezi društava kćeri kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama
1. Društva kćeri sa sjedištem u jednoj ili više država članica sudionica od strane kreditne institucije koja ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji procjenjivat će se odvojeno od podružnica te kreditne institucije pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u.
2. Sljedeća društva kćeri se posebno procjenjuju pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u:
(a)
ona koja imaju sjedište u državi članici sudionici;
(b)
ona koja pripadaju grupi čije matično društvo ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji; i
(c)
ona koja ne pripadaju nadziranoj grupi unutar država članica sudionica.
GLAVA 2.
POSTUPAK ZA RAZVRSTAVANJE NADZIRANIH SUBJEKATA KAO ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
POGLAVLJE 1.
Razvrstavanje nadziranog subjekta kao značajnog
Članak 43.
Preispitivanje statusa nadziranog subjekta
1. Osim ako nije drugačije propisano ovom Uredbom, ESB preispituje, najmanje jednom godišnje, je li značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa i dalje ispunjavaju svaki od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
2. Osim ako nije drugačije propisano ovom Uredbom, svako nacionalno nadležno tijelo preispituje, najmanje jednom godišnje, je li manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa ispunjavaju kriterije propisane člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u. U slučaju manje značajne nadzirane grupe, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj je osnovano matično društvo utvrđeno na najvišoj razini konsolidacije unutar države članice sudionice, provodi ovo preispitivanje.
3. ESB može preispitati, u bilo koje vrijeme nakon što zaprimi odgovarajuću informaciju, a posebno u slučajevima određenim u članku 52. stavku 2., (a) ispunjava li nadzirani subjekt svaki od kriterija predviđenih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u i (b) je li značajni nadzirani subjekt prestao ispunjavati bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
4. Ako nacionalno nadležno tijelo procijeni da manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa ispunjava bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo, bez nepotrebnog odgađanja, obavještava ESB.
5. Na zahtjev ESB-a ili nacionalnog nadležnog tijela, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju u utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u u odnosu na nadzirani subjekt ili nadziranu grupu.
6. Ako ESB (a) odluči preuzeti izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe ili (b) odluči o prestanku izravnog nadzora nadziranog subjekta ili nadzirane grupe od strane ESB-a, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju kako bi osigurali nesmetani prijenos nadzornih ovlasti. Posebno, kad ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo priprema izvještaj koji navodi povijest nadzora i profil rizika nadziranog subjekta, a ESB priprema takav izvještaj kad odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo postaje nadležan za nadzor predmetnog subjekta.
7. ESB utvrđuje jesu li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajni pomoću kriterija predviđenih u članku 6. stavku 4.Uredbe o SSM-u prema redoslijedu navedenom u toj odredbi, osobito: (a) veličini; (b) važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koje države članice sudionice; (c) značajnosti prekograničnih djelatnosti; (d) zahtjevu za ili primitku javne financijske pomoći izravno od ESM-a; (e) činjenici da je nadzirani subjekt jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
Članak 44.
Postupak koji se primjenjuje pri utvrđivanju značajnosti nadziranog subjekta
1. U slučaju donošenja odluka o razvrstavanju nadziranog subjekta ili nadzirane grupe, koje se prema ovom poglavlju smatraju značajnim, i osim ako nije drugačije određeno, ESB primjenjuje postupovna pravila iz glave 2, III dijela ove Uredbe.
2. ESB dostavlja u pisanom obliku, u roku propisanom u članku 45., nadzornu odluku ESB-a o razvrstavanju nadziranog subjekta ili nadzirane grupe kao značajne svakom predmetnom nadziranom subjektu i također dostavlja tu odluku odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu. Za nadzirane subjekte koji čine dio značajne nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, te osigurava da svi nadzirani subjekti budu uredno obaviješteni.
3. Za nadzirane subjekte kojima odluka ESB-a nije dostavljena sukladno stavku 1., popis iz članka 49. stavka 2. služi kao obavijest o njihovom razvrstavanju kao manje značajnih.
4. ESB daje svakom odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost da se očituje u pisanom obliku prije donošenja odluke ESB-a sukladno stavku 1.
5. Osim toga, ESB daje odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima, sukladno članku 39. stavku 6., mogućnost dostave primjedbi i očitovanja u pisanom obliku, a koje ESB pravovremeno razmatra.
6. Nadzirani subjekt ili nadzirana grupa razvrstava se kao značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa od datuma obavijesti o odluci ESB-a kojom se utvrđuje da se radi o značajnom nadziranom subjektu ili značajnoj nadziranoj grupi.
POGLAVLJE 2.
početak i završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
Članak 45.
Početak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. ESB navodi u odluci ESB-a datum kada preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe koji je razvrstan kao značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa. Ta odluka može biti ista kao odluka navedena u članku 44. stavku 1. Sukladno stavku 2. ESB dostavlja tu odluku ESB-a svakom dotičnom nadziranom subjektu najmanje mjesec dana prije datuma kada će preuzeti izravni nadzor.
2. Ako ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe bilo na temelju zahtjeva za izravnom javnom financijskom pomoći bilo na temelju primitka izravne javne financijske pomoći od ESM-a, ESB pravovremeno dostavlja odluku ESB-a iz stavka 1. svakom dotičnom nadziranom subjektu najmanje tjedan dana prije datuma kada će preuzeti izravni nadzor.
3. ESB dostavlja primjerke odluka ESB-a iz stavka 1. odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima.
4. ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe najmanje 12 mjeseci nakon datuma kada ESB dostavi nadzornu odluku ESB-a tom nadziranom subjektu, ili nadziranoj grupi sukladno članku 44. stavku 2.
5. Za potrebe ovog članka, u slučaju nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, te osigurava da su svi nadzirani subjekti unutar te grupe uredno obaviješteni do odgovarajućeg roka.
Članak 46.
Završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. Kada ESB utvrdi da će izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe od strane ESB-a završiti, ESB izdaje odluku ESB-a svakom predmetnom nadziranom subjektu u kojoj se navodi datum i razlozi zbog kojih će izravni nadzor završiti. ESB donosi takvu odluku najmanje mjesec dana prije datuma kada će završiti izravni nadzor od strane ESB-a. ESB također dostavlja primjerak ove odluke ESB-a odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Članak 45. Stavak. 5. Primjenjuje se na odgovarajući način.
2. Prije izdavanja odluke ESB-a sukladno stavku 1., ESB daje svakom odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost pisanog očitovanja.
3. Svaka odluka ESB-a u kojoj se navodi datum završetka izravnog nadzor nadziranog subjekta od strane ESB-a može biti izdana zajedno s odlukom kojom se taj nadzorni subjekt razvrstava kao manje značajan.
Članak 47.
Razlozi za završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. U slučaju značajnog nadziranog subjekta koji je razvrstan kao takav na temelju svoje (a) veličine, (b) važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koju državu članicu sudionicu ili (c) značajnosti prekograničnih djelatnosti ili zato što je dio nadzirane grupe koja ispunjava barem jedan od ovih kriterija, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku razvrstavanja kao značajnog nadziranog subjekta i izravnom nadzoru ako, kroz tri uzastopne godine, niti jedan od gore navedenih kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u nije ispunjen niti na pojedinačnoj osnovi niti od strane nadzirane grupe kojoj pripada nadzirani subjekt.
2. U slučaju nadziranog subjekta koji je razvrstan kao značajan na temelju zahtjeva za izravnu javnu financijsku pomoć od strane ESM-a u odnosu na (a) sam nadzirani subjekt (b) nadziranu grupu kojoj nadzirani subjekt pripada ili (c) bilo koji nadzirani subjekt koji pripada toj grupi a koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a kojom prestaje razvrstavanje tog subjekta kao značajnog nadziranog subjekta kao i izravni nadzor, ako je izravna javna financijska pomoć odbijena, u cijelosti vraćena ili prestala. Takva odluka može, u slučaju vraćanja ili prestanka izravne javne financijske pomoći, biti donesena samo tri godine nakon potpunog povrata ili raskida izravne javne financijske pomoći.
3. U slučaju nadziranog subjekta koji je razvrstan kao značajni na temelju toga što je jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici, kako je utvrđeno u skladu s člancima od 65. do 66., ili pripada nadziranoj grupi takvih kreditnih institucija, a koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku razvrstavanja kao značajnog nadziranog subjekta i prestanku izravnog nadzora ako, kroz tri uzastopne kalendarske godine, odgovarajući nadzirani subjekt nije jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
4. U slučaju nadziranog subjekta kojeg izravno nadzire ESB na temelju odluke ESB-a donesene sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u i koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku izravnog nadzora od strane ESB-a, ako izravni nadzor prema njegovoj razumnoj slobodnoj ocjeni nije više potreban radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
Članak 48.
Postupci u tijeku
1. Ako dođe do promjene u nadležnosti između ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela, tijelo čija nadležnost prestaje (dalje u tekstu „tijelo čija nadležnost prestaje”) obavještava tijelo koje postaje nadležno (dalje u tekstu „tijelo koje preuzima nadzor”) o svakom postupku nadzora koji je formalno pokrenut i koji zahtijeva odluku. Tijelo čija nadležnost prestaje dostavlja ovu informaciju odmah nakon što je upoznat s predstojećom promjenom nadležnosti. Tijelo čija nadležnost prestaje trajno ažurira ovu informaciju, a kao općenito pravilo na mjesečnoj osnovi, u slučaju nove informacije o postupku nadzora o kojoj je potrebno dostaviti izvještaj. Tijelo koje preuzima nadzor može, iz opravdanih razloga, dozvoliti izvještavanje na manje učestaloj osnovi. Za potrebe članaka 48. i 49. nadzorni postupak znači nadzorni postupak ESB-a ili nadzorni postupak nacionalnog nadležnog tijela.
Prije promjene nadležnosti, tijelo čija nadležnost prestaje povezuje se s tijelom koje preuzima nadzor bez nepotrebnog odgađanja nakon formalnog pokretanja bilo kojeg novog nadzornog postupka koji zahtijeva odluku.
2. Ako se promijeni nadležnost za nadzor, tijelo čija nadležnost prestaje poduzima napore za okončanje svakog postupka nadzora koji je u tijeku, a koji zahtijeva odluku prije datuma kada dolazi do promjene nadležnosti.
3. Ako se formalno pokrenut nadzorni postupak koji zahtjeva odluku, ne može okončati prije datuma na koji dolazi do promjene nadležnosti, tijelo čije nadležnost prestaje ostaje nadležno za okončanje nadzornog postupka koji je u tijeku. U tu svrhu, tijelo čija nadležnost prestaje također zadržava sve odgovarajuće ovlasti dok nadzorni postupak ne bude okončan. Tijelo čija nadležnost prestaje okončava predmetni postupak nadzora koji je u tijeku u skladu s primjenjivim pravom na temelju ovlasti koje je zadržalo. Tijelo čija nadležnost prestaje obavještava tijelo koje preuzima nadzor prije nego donese bilo koju odluku u nadzornom postupku koji je bio u tijeku prije promjene nadležnosti. Navedeno tijelo dostavlja tijelu koje preuzima nadzor primjerak donesene odluke i odgovarajuću dokumentaciju koja se odnosu na tu odluku.
4. Odstupajući od stavka 3., ESB može odlučiti, unutar jednog mjeseca od primitka informacije potrebne za dovršetak procjene odgovarajućeg formalno pokrenutog nadzornog postupka i u suradnji s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom, preuzeti predmeti nadzorni postupak. Ako se, iz razloga predviđenih nacionalnim pravom, zahtijeva odluka ESB-a prije završetka razdoblja preuzimanja iz prethodne rečenice, nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u potrebne informacije i naročito navodi rok unutar kojeg ESB treba odlučiti namjerava li preuzeti postupak. Kada ESB preuzima nadzorni postupak, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo i stranke o svojoj odluci da preuzme predmetni nadzorni postupak. ESB određuje posljedice preuzimanja takvog nadzornog postupka u odluci ESB-a.
5. ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju u vezi dovršetka svakog postupka koji je u tijeku i mogu razmijeniti sve bitne informacije u tu svrhu.
6. Ovaj se članak ne primjenjuje na zajedničke postupke.
POGLAVLJE 3.
Popis nadziranih subjekata
Članak 49.
Objava
1. ESB objavljuje popis koji sadrži naziv svakog nadziranog subjekta i nadzirane grupe koja je izravno nadzirana od strane ESB-a, navodeći, kada je to bitno za nadzirani subjekt, nadziranu grupu kojoj pripada, kao i određenu pravnu osnovu za takav izravni nadzor. Popis uključuje, u slučaju razvrstavanja kao značajnog na temelju kriterija veličine, ukupnu vrijednost imovine nadziranog subjekta ili nadzirane grupe. ESB također objavljuje nazive nadziranih subjekata koji se, iako ispunjavaju jedan od kriterija navedenih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u i zbog toga bi mogli biti razvrstani kao značajni, ipak smatraju manje značajnim od strane ESB-a zbog posebnih okolnosti u skladu s glavom 9. dijela IV. i zbog toga nisu izravno nadzirani od strane ESB-a.
2. ESB objavljuje popis koji sadrži naziv svakog nadziranog subjekta kojeg nadzire nacionalno nadležno tijelo i naziv odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela.
3. Popis is stavaka 1. i 2. se objavljuje elektronički i može mu se pristupiti na mrežnim stranicama ESB-a.
4. Popisi iz stavaka 1. i 2. se redovito ažuriraju, a najmanje jednom tromjesečno.
GLAVA 3.
ODREĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA TEMELJU VELIČINE
Članak 50.
Određivanje značajnosti na temelju veličine
1. Činjenica jesu li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajni na temelju kriterija veličine, određuje se u odnosu na ukupnu vrijednost njihove imovine.
2. Nadzirani subjekt ili nadzirana grupa razvrstavaju se kao značajni ako ukupna vrijednost njihove imovine premašuje 30 bilijuna EUR-a (dalje u tekstu „prag veličine”).
Članak 51.
Osnove za utvrđivanje je li nadzirani subjekt značajan na osnovu veličine
1. Ako je nadzirani subjekt dio nadzirane grupe, ukupna vrijednost njegove imovine utvrđuje se na temelju bonitetnog konsolidiranog izvješćivanja na kraju godine za nadziranu grupu u skladu s primjenjivim pravom.
2. Ako ukupna imovina ne može biti utvrđena na osnovu podataka iz stavka 1., ukupna vrijednost imovine utvrđuje se na temelju posljednjih revidiranih konsolidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvješćivanja (IFRS), primjenjivim unutar Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (12), a ako ti godišnji izvještaji nisu dostupni, na osnovu konsolidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s primjenjivim nacionalnim računovodstvenim propisima.
3. Ako nadzirani subjekt nije dio nadzirane grupe, ukupna vrijednost imovine određuje se na temelju bonitetnog pojedinačnog izvješćivanja na kraju godine u skladu s primjenjivim pravom.
4. Ako se ukupna imovina ne može utvrditi upotrebom podataka iz stavka 3., ukupna vrijednost imovine utvrđuje se na osnovu posljednjih revidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s IFRS-om, kako je primjenjivo unutar Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002, a ako ti godišnji izvještaji nisu dostupni, godišnjim izvještajima izrađenim u skladu s primjenjivim nacionalnim računovodstvenim propisima.
5. Ako je nadzirani subjekt podružnica kreditne institucije koja ima sjedište u državi članici nesudionici, ukupna vrijednost njegove imovine određuje se na osnovu statističkih podataka dostavljenih sukladno Uredbi (EZ) br. 25/2009 (ESB/2008/32) Europske središnje banke (13).
Članak 52.
Osnove za utvrđivanje značajnosti na osnovu veličine u posebnim ili iznimnim okolnostima
1. Ako, u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt, postoji iznimna značajna promjena u okolnostima bitna za utvrđivanje značajnosti na osnovi kriterija veličine, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo preispituje je li i nadalje dosegnut prag veličine.
Ako takva promjena nastane u odnosu na značajni nadzirani subjekt, ESB preispituje je li i nadalje dosegnut prag veličine.
Iznimna značajna promjena okolnosti bitna za utvrđivanje značajnosti na osnovi kriterija veličine uključuje bilo koje od sljedećeg: (a) pripajanje odnosno spajanje dviju ili više kreditnih institucija, (b) prodaju ili prijenos značajnog dijela poslovanja, (c) prijenos dionica kreditne institucije tako da ona više ne pripada nadziranoj grupi kojoj je pripadala prije prodaje, (d) konačna odluka o provođenju redovne likvidacije nadziranog subjekta (ili grupe), (e) usporediva činjenična stanja.
2. Manje značajni nadzirani subjekt a, u slučaju manje značajne nadzirane grupe, manje značajni nadzirani subjekt na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj promjeni iz stavka 1.
Značajni nadzirani subjekt, a u slučaju značajne nadzirane grupe, značajni subjekt na najvišoj razini konsolidacije unutar države članice sudionice, obavještava ESB o svakoj promjeni iz stavka 1.
3. Odstupajući od pravila o tri godine iz članka 47. stavaka od 1. do 3., te u slučaju iznimnih okolnosti, uključujući one navedene u stavku 1., ESB odlučuje, u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima, jesu li dotični nadzirani subjekti značajni ili manje značajni i datum od kada nadzor provodi ESB ili nacionalna nadležna tijela.
Članak 53.
Grupe konsolidiranih društava
1. Za potrebe utvrđivanja značajnosti na temelju kriterija veličine, nadzirana grupa konsolidiranih društava sastoji se od društava koji trebaju biti konsolidirana za bonitetne svrhe u skladu s pravom Unije.
2. Za potrebe utvrđivanja značajnosti na osnovi kriterija veličine, nadzirana grupa konsolidiranih društava uključuje društva kćeri i podružnice u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama.
Članak 54.
Metoda konsolidacije
Metode konsolidacije su metode konsolidacije primjenjive u skladu s pravom Unije za bonitetne svrhe.
Članak 55.
Metoda izračunavanja ukupne imovine
Za potrebe utvrđivanja značajnosti kreditne institucije na osnovi kriterija veličine, „ukupna vrijednost imovine” proizlazi iz reda „ukupna imovina” iz bilance izrađene u skladu s pravom Unije za bonitetne svrhe.
GLAVA 4.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI VAŽNOSTI ZA GOSPODARSTVO UNIJE ILI BILO KOJE DRŽAVE ČLANICE SUDIONICE
Članak 56.
Prag nacionalne gospodarske važnosti
Nadzirani subjekt sa sjedištem u državi članici sudionici ili nadzirana grupa čije matično društvo ima sjedište u državi članici sudionici razvrstavaju se kao značajni na osnovi njihove važnosti za gospodarstvo odgovarajuće države članice sudionice ako:
(prag nacionalne gospodarske važnosti)
i
A ≥ EUR 5 bilijuna
pri čemu
A
je ukupna vrijednost imovine utvrđena u skladu s člancima od 51. do 55. za određenu kalendarsku godinu, i
B
je bruto domaći proizvod po tržišnim cijenama kako je određen u točki 8.89 Priloga A Uredbi (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (14) (ESA 2010) i objavljen od strane Eurostata za određenu kalendarsku godinu.
Članak 57.
Kriterij za određivanje značajnosti na osnovi važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koju državu članicu sudionicu
1. ESB uzima u obzir sljedeće kriterije, posebno kada ocjenjuje je li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajna za gospodarstvo Unije ili državu članicu sudionicu iz razloga osim onih navedenih u članku 56.:
(a)
značajnost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe za pojedini gospodarski sektor u Uniji ili državi članici sudionici;
(b)
međusobna povezanost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe s gospodarstvom Unije ili države članice sudionice;
(c)
zamjenjivost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe i kao sudionika na tržištu i kao pružatelja usluga klijentima;
(d)
poslovna, strukturna i operativna složenost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe.
2. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 58.
Utvrđivanje značajnosti na osnovu važnosti za gospodarstvo bilo koje države članice sudionice na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela
1. Nacionalno nadležno tijelo može obavijestiti ESB kako smatra da je nadzirani subjekt značajan u odnosu na njegovo domaće gospodarstvo.
2. ESB ocjenjuje obavijest nacionalnog nadležnog tijela na temelju kriterija navedenih u članku 57. stavku 1.
3. Članak 57. primjenjuje se na odgovarajući način.
GLAVA 5.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI ZNAČAJNOSTI PREKOGRANIČNIH DJELATNOSTI
Članak 59.
Kriterij za utvrđivanje značajnosti na osnovi značajnosti prekograničnih djelatnosti nadzirane grupe
1. Nadzirana grupa može se smatrati značajnom od strane ESB-a na temelju njenih prekograničnih djelatnosti smo ako matično društvo nadzirane grupe ima društva kćeri koja su kreditne institucije, sa sjedištem u više od jedne države članice sudionice.
2. Nadzirana grupa može se smatrati značajnom od strane ESB-a na temelju njenih prekograničnih djelatnosti samo ako ukupna vrijednost njezine imovine premašuje 5 milijardi eura i:
(a)
omjer njene prekogranične imovine u odnosu na njenu ukupnu imovinu je iznad 20 %; ili
(b)
omjer njenih prekograničnih obveza u odnosu na njene ukupne obveze je iznad 20 %.
3. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 60.
Prekogranična imovina i obveze
1. „Prekogranična imovina”, u kontekstu nadzirane grupe znači dio ukupne imovine u odnosu na koju je druga ugovorna strana kreditna institucija ili druga pravna ili fizička osoba iz države članice sudionice koja nije država članica u kojoj matično društvo odgovarajuće nadzirane grupe ima glavnu upravu.
2. „Prekogranične obveze”, u kontekstu nadzirane grupe, znači dio ukupnih obveza u odnosu na koje je druga ugovorna strana kreditna institucija ili druga pravna ili fizička osoba iz države članice sudionice koja nije država članica u kojoj matično društvo odgovarajuće nadzirane grupe ima glavnu upravu.
GLAVA 6.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI ZAHTJEVA ZA ILI PRIMITKA JAVNE FINANCIJSKE POMOĆI OD EFSF-A ILI ESM-A
Članak 61.
Zahtjev za ili primitak izravne javne financijske pomoći od ESM-a
1. Izravna javna financijska pomoć nadziranom subjektu se zahtijeva kada član ESM-a zahtijeva da financijska pomoć bude dodijeljena tom subjektu od strane ESM-a u skladu s odlukom koju je donijelo Vijeće guvernera ESM-a temeljem članka 19. Ugovora o Europskom stabilizacijskom mehanizmu u odnosu na izravnu dokapitalizaciju kreditne institucije i pomoću instrumenata prihvaćenih temeljem te odluke.
2. Izravna javna financijska pomoć je primljena od stane kreditne institucije kad je financijska pomoć primljena od strane kreditne institucije sukladno odluci i instrumentima iz stavka 1.
Članak 62.
Obveza nacionalnih nadležnih tijela o obavještavanju ESB-a o mogućem zahtjevu za ili primitku javne financijske pomoći od strane manje značajnog nadziranog subjekta
1. Ne dovodeći u pitanje obvezu iz članka 96. za obavještavanje ESB-a o pogoršanju financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta, nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB čim sazna za moguću potrebu za javnom financijskom pomoći za manje značajni nadzirani subjekt koja bi se dodijelila na nacionalnoj razini neizravno od ESM- i/ili izravno od ESM-a.
2. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja svoju procjenu financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta ESB-u na razmatranje, prije nego ju dostavi ESM-u, osim u valjano opravdanim hitnim slučajevima.
Članak 63.
Početak i završetak izravnog nadzora
1. Nadzirani subjekt u odnosu na kojeg se zahtijeva izravna javna financijska pomoć ESM-a ili koji je primio izravnu javnu financijsku pomoć ESM-a razvrstava se kao značajni nadzirani subjekt od datuma kad je podnesen zahtjev za javnom financijskom pomoći u njegovo ime.
2. Datum kada ESB preuzima izravan nadzor navodi se u odluci ESB-a u skladu s glavom 2.
3. Članak 52. stavak 3 primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 64.
Opseg
Ako se izravna javna financijska pomoć zahtijeva u odnosu na nadzirani subjekt koji je dio nadzirane grupe, svi nadzirani subjekti koji su dio te nadzirane grupe razvrstavaju se kao značajni.
GLAVA 7.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI TOGA ŠTO JE NADZIRANI SUBJEKT JEDAN OD TRI NAJZNAČAJNIJE KREDITNE INSTITUCIJE U DRŽAVI ČLANICI SUDIONICI
Članak 65.
Kriterij za utvrđivanje tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici
1. Kreditna institucija ili nadzirana grupa razvrstava se kao značajna ako je jedna od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici.
2. Za potrebe utvrđivanja tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo uzimaju u obzir veličinu nadziranog subjekta odnosno nadzirane grupe, kako je određeno u skladu s člancima od 50. do 55.
Članak 66.
Postupak preispitivanja
1. U odnosu na svaku državu članicu sudionicu, ESB utvrđuje do 1. listopada svake kalendarske godine trebaju li tri kreditne institucije ili nadzirane grupe s matičnim društvom sa sjedištem u takvoj državi članici sudionici biti razvrstane kao značajni nadzirani subjekti.
2. Na zahtjev ESB-a, nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe sa sjedištem u njihovim odnosnim državama članicama sudionicama do 1. listopada pojedine kalendarske godine. Nacionalna nadležna tijela utvrđuju tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe na osnovi kriterija propisanih u člancima 50. do 55.
3. Za svaku od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u izvještaj u kojem se navodi povijest nadzora i profil rizika u svakom slučaju, osim ako je kreditna institucija ili nadzirana grupa već razvrstana kao značajna.
Po primitku informacija iz stavka 2. ESB provodi svoju vlastitu procjenu. ESB može, u tu svrhu, zahtijevati od odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela bilo koju bitnu informaciju.
4. Ako, 1. listopada pojedine godine, jedna ili više od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici nisu razvrstane kao značajni nadzirani subjekti, ESB donosi odluku sukladno glavi 2. u odnosu na svaku od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe koje nisu razvrstane kao značajne.
5. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
GLAVA 8.
ODLUKA ESB-A O IZRAVNOM NADZORU MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA SUKLADNO ČLANKU 6. STAVKU 5. TOČKI (B) UREDBE O SSM-U
Članak 67.
Kriterij za donošenje odluke ESB-a sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u
1. ESB može, sukladno članku 6. stavku 5. točki (b)Uredbe o SSM-u, u svako doba, odlukom ESB-a, odlučiti provesti izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe kada je to potrebno radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Prije donošenja odluke ESB-a iz stavka 1., ESB uzima u obzir, između ostalog, bilo koji od sljedećih čimbenika:
(a)
je li manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa blizu ispunjenja jednog od kriterija iz članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
(b)
međusobnu povezanost manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe s ostalim kreditnim institucijama;
(c)
je li dotični manje značajni nadzirani subjekt društvo kći nadziranog subjekta koji ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji i ima osnovano jedno ili više društava kćeri, koji su također kreditne institucije, ili jednu ili više podružnica u državi članici sudionici, od kojih su jedna ili više značajne;
(d)
činjenicu da nacionalno nadležno tijelo nije slijedilo upute ESB-a;
(e)
činjenicu da se nacionalno nadležno tijelo nije uskladilo s aktom iz prvog podstavka članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u;
(f)
činjenicu da je manje značajni nadzirani subjekt zahtijevao ili zaprimio neizravnu financijsku pomoć EFSF-a ili ESM-a.
Članak 68.
Postupak za pripremu odluke sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela
1. ESB na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela procjenjuje je li neophodno provesti izravan nadzor u skladu s Uredbom o SSM-u u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Zahtjev nacionalnog nadležnog tijela: (a) utvrđuje manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu u odnosu na koju nacionalno nadležno tijelo smatra da bi ESB trebao preuzeti izravan nadzor, i (b) određuje zašto je nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a neophodan kako bi se osigurala dosljedna primjena visokih standarda nadzora.
3. Zahtjevu nacionalnog nadležnog tijela prilaže se izvješće koje navodi povijest nadzora i profil rizika odgovarajućeg manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe.
4. Ako ESB nije suglasan sa zahtjevom nacionalnog nadležnog tijela, savjetuje se s dotičnim nacionalnim nadležnim tijelom pije konačne procjene je li neophodan nadzor manje značajnog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a kako bi se osigurala dosljedna primjena visokih standarda nadzora.
5. Ako ESB odluči da je izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a potreban radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora, donosi odluku ESB-a u skladu s glavom 2.
Članak 69.
Postupak za pripremu odluke ESB-a sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u na vlastitu inicijativu ESB-a
1. ESB može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela izvješće o povijesti nadzora i profilu rizika manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe. ESB određuje datum do kojeg bi mu takvo izvješće trebalo biti dostavljeno.
2. ESB se savjetuje s nacionalnim nadležnim tijelom prije konačne procjene je li potreban nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
3. Ako ESB zaključi da je izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a potreban radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora, donosi odluku ESB-a u skladu s glavom 2.
GLAVA 9.
POSEBNE OKOLNOSTI KOJE MOGU OPRAVDATI RAZVRSTAVANJE NADZIRANOG SUBJEKTA KAO MANJE ZNAČAJNOG IAKO SU ISPUNJENI KRITERIJI ZA ZNAČAJNOST
Članak 70.
Posebne okolnosti koje vode do razvrstavanja značajnog nadziranog subjekta kao manje značajnog
1. Posebne okolnosti, kako je navedeno u drugom i petom podstavku članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u (dalje u tekstu „posebne okolnosti”) postoje u slučaju postojanja posebnih i činjeničnih okolnosti koje čine razvrstavanje nadziranog subjekta kao značajnog neprikladnim, uzimajući u obzir ciljeve i načela Uredbe o SSM-u i, naročito, potrebu osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Pojam „posebne okolnosti” usko se tumači.
Članak 71.
Procjena postojanja posebnih okolnosti na pojedinačnoj osnovi
1. Postoje li posebne okolnosti koje opravdavaju razvrstavanje subjekta kao manje značajnog nadziranog subjekta, a koji bi inače bio značajni nadzirani subjekt, određuje se od slučaja do slučaja a posebno za predmetni nadzirani subjekt ili dotičnu nadziranu grupu, ali ne za kategorije nadziranih subjekata.
2. Članak 40. primjenjuje se na odgovarajući način.
3. Članci od 44. do 46. i članci 48. i 49. primjenjuju se na odgovarajući način. U nadzornoj odluci ESB-a ESB navodi razloge koji su doveli do zaključka da postoje posebne okolnosti.
Članak 72.
Preispitivanje
1. ESB, uz podršku odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela, preispituje najmanje jednom godišnje postoje li i nadalje posebne okolnosti u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu.
2. Predmetni nadzirani subjekt dostavlja sve informacije i dokumente koje zahtijeva ESB kako bi proveo preispitivanje iz stavka 1.
3. Ako ESB smatra da više ne postoje posebne okolnosti, donosi odluku ESB-a upućenu odgovarajućem nadziranom subjektu kojom utvrđuje da je taj subjekt razvrstan kao značajan i da više ne postoje posebne okolnosti.
4. Glava 2. dijela IV. primjenjuje se na odgovarajući način.
DIO V
ZAJEDNIČKI POSTUPCI
GLAVA 1.
SURADNJA U ODNOSU NA ZAHTJEV ZA IZDAVANJE ODOBRENJA ZA POČETAK POSLOVANJA KREDITNE INSTITUCIJE
Članak 73.
Obavijest ESB-u o zahtjevu za izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije
1. Nacionalno nadležno tijelo koji zaprimi zahtjev za izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije koja će imati sjedište u državi članici sudionici obavještava ESB o primitku takvog zahtjeva u roku od 15 radnih dana.
2. Nacionalno nadležno tijelo također obavještava ESB o rokovima unutar kojih treba biti donesena odluka o zahtjevu i dostavljena podnositelju u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
3. Ako je zahtjev nepotpun, nacionalno nadležno tijelo ili na vlastitu inicijativu ili na zahtjev ESB-a traži od podnositelja da dostavi zahtijevane dodatne informacije. Nacionalno nadležno tijelo šalje svaku takvu informaciju koju zaprimi ESB-u u roku od 15 radnih dana nakon njenog primitka od strane nacionalnog nadležnog tijela.
Članak 74.
Procjena zahtjeva od strane nacionalnih nadležnih tijela
Nacionalno nadležno tijelo kojem je podnesen zahtjev procjenjuje ispunjava li podnositelj sve uvjete za izdavanje odobrenja propisane mjerodavnim nacionalnim pravom države članice nacionalnog nadležnog tijela.
Članak 75.
Odluka nacionalnog nadležnog tijela o odbijanju zahtjeva
Nacionalna nadležna tijela odbijaju zahtjeve koji nisu u skladu s uvjetima za izdavanje odobrenja propisanim mjerodavnim nacionalnim pravom i šalju primjerak svoje odluke ESB-u.
Članak 76.
Nacrt odluka nacionalnih nadležnih tijela o izdavanju odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije
1. Ako nacionalno nadležno tijelo utvrdi da zahtjev udovoljava uvjetima za izdavanje odobrenja propisanim mjerodavnim nacionalnim pravom, izrađuje nacrt odluke kojom predlaže da ESB izda podnositelju zahtjeva odobrenje za obavljanje poslova kreditne institucije (dalje u tekstu „nacrt odluke o izdavanju odobrenja”).
2. Nacionalno nadležno tijelo osigurava da nacrt odluke o izdavanju odobrenja bude dostavljen ESB-u i podnositelju zahtjeva najmanje 20 radnih dana prije kraja krajnjeg roka za procjenu propisanog mjerodavnim nacionalnim pravom.
3. Nacionalno nadležno tijelo može predložiti da se odluci o izdavanju odobrenja prilože preporuke, uvjeti i/ili ograničenja u skladu s nacionalnim pravom i pravom Unije. U takvim je slučajevima, nacionalno nadležno tijelo odgovorno za procjenu udovoljavanja uvjetima i/ili ograničenjima.
Članak 77.
Procjena zahtjeva od strane ESB-a i saslušanje podnositelja zahtjeva
1. ESB procjenjuje zahtjev na temelju uvjeta za izdavanje odobrenja propisanih mjerodavnim pravom Unije. Ako prema mišljenju ESB-a ovi uvjeti nisu ispunjeni, ESB daje podnositelju zahtjeva mogućnost pisanog očitovanja o činjenicama i prigovorima koji su bitni za procjenu, u skladu s člankom 31.
2. Ako se smatra potrebnim održavanje sastanka i u drugim valjano opravdanim slučajevima, ESB može produljiti krajnji rok za odlučivanje o zahtjevu u skladu s člankom 14. stavkom 3. Uredbe o SSM-u. Podnositelj zahtjeva obavještava se o produljenju u skladu s člankom 35. ove Uredbe.
Članak 78.
Odluke ESB-a o zahtjevima
1. ESB odlučuje o nacrtu odluke o izdavanju odobrenja koju je zaprimio od nacionalnog nadležnog tijela u roku od 10 radnih dana, osim ako nije donesena odluka o produljenju krajnjeg roka u skladu s člankom 77. stavkom 2. ESB može podržati nacrt odluke o izdavanju odobrenja i time se suglasiti s odobrenjem ili dati prigovor na nacrt odluke o izdavanju odobrenja.
2. ESB temelji odluku na svojoj procjeni zahtjeva, nacrtu odluke o izdavanju odobrenja i svim primjedbama koje je iznio podnositelj zahtjeva sukladno članku 77.
3. Ako ESB ne donese odluku u roku navedenom u stavku 1., nacrt odluke o izdavanju odobrenja koji je pripremilo nacionalno nadležno tijelo smatra se donesenim.
4. ESB donosi odluku o davanju odobrenja ako podnositelj zahtjeva udovoljava svim uvjetima za izdavanje odobrenja u skladu s mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom države članice u kojoj je podnositelj zahtjeva ima sjedište.
5. Odluka o davanju odobrenja obuhvaća djelatnosti podnositelja zahtjeva kao kreditne institucije kako je propisano mjerodavnim nacionalnim pravom, neovisno o bilo kojem dodatnom zahtjevu za izdavanje odobrenja prema mjerodavnom nacionalnom pravu za obavljanje djelatnosti osim djelatnosti primanje depozita ili drugih povratnih sredstava od javnosti i odobravanje kredita za svoj račun.
Članak 79.
Postupak za prestanak važenja odobrenja za rad
Odobrenje za rad prestaje važiti u slučajevima iz članka 18. točke (a) Direktive 2013/36/EU ako je tako propisano mjerodavnim nacionalnim pravom. Nacionalna nadležna tijela će izvijestiti ESB o pojedinačnim slučajevima kada odobrenje za rad prestaje važiti. ESB tada javno objavljuje prestanak važenja odobrenja za rad u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom, nakon što je obavijestio odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo i predmetni nadzirani subjekt.
GLAVA 2.
SURADNJA U VEZI ODUZIMANJA ODOBRENJA
Članak 80.
Prijedlog nacionalnog nadležnog tijela za oduzimanje odobrenja
1. Ako odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo smatra da bi odobrenje za rad kreditne institucije trebalo biti oduzeto u cijelosti ili djelomično u skladu s mjerodavnim pravom Unije ili nacionalnim pravom, uključujući oduzimanje na zahtjev kreditne institucije, dostavlja ESB-u nacrt odluke kojom se predlaže oduzimanje odobrenja (dalje u tekstu „nacrt odluke o oduzimanju odobrenja”), zajedno s odgovarajućom pratećom dokumentacijom.
2. Nacionalno nadležno tijelo surađuje s nacionalnim tijelom nadležnim za sanaciju kreditnih institucija (dalje u tekstu „nacionalno tijelo za sanaciju”) u odnosu na svaki nacrt odluke o oduzimanju odobrenja koji je bitan nacionalnom tijelu za sanaciju.
Članak 81.
Procjena nacrta odluke o oduzimanju odobrenja od strane ESB-a
1. ESB procjenjuje nacrt odluke o oduzimanju odobrenja bez nepotrebne odgode. ESB posebno uzima u obzira razloge hitnosti koje je navelo nacionalno nadležno tijelo.
2. Primjenjuje se pravo na saslušanje predviđeno člankom 31..
Članak 82.
Procjena na vlastitu inicijativu ESB-a i savjetovanje s nacionalnim nadležnim tijelima
1. Ako ESB sazna za postojanje okolnosti koje mogu opravdati oduzimanje odobrenja, procjenjuje na vlastitu inicijativu bi li odobrenje trebalo biti oduzeto u skladu s mjerodavnim pravom Unije.
2. ESB se može, u bilo koje vrijeme savjetovati s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Ako ESB namjerava oduzeti odobrenje, savjetuje se s nacionalnim nadležnim tijelom države članice u kojoj kreditna institucija ima sjedište najmanje 25 radnih dana prije datuma na koji planira donijeti odluku. U opravdanim hitnim slučajevima, rok za savjetovanje može se smanjiti na 5 radnih dana.
3. Ako ESB namjerava oduzeti odobrenje, obavještava odgovarajuća nacionalna nadležna tijela o svim primjedbama koje je iznijela institucija. Primjenjuje se pravo kreditne institucije da bude saslušana, kako je propisano člankom 31.
4. ESB surađuje s nacionalnim tijelom za sanaciju u odnosu na prijedlog za oduzimanje odobrenja sukladno članku 14. stavku 5. Uredbe o SSM-u. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo neposredno nakon prvog kontakta s nacionalnim tijelom za sanaciju.
Članak 83.
Odluka ESB-a o oduzimanju odobrenja
1. ESB donosi odluku o oduzimanju odobrenja bez nepotrebne odgode. Pri tome ESB može prihvatiti ili odbiti određeni nacrt odluke o oduzimanju odobrenja.
2. Pri donošenju odluke, ESB uzima u obzir sve niže navedeno: (a) svoju procjenu okolnosti koje opravdavaju oduzimanje; (b) nacrt odluke nacionalnog nadležnog tijela o oduzimanju odobrenja, kada je to primjenjivo; (c) savjetovanje s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom i, kada nadležno nacionalno tijelo nije nacionalno tijelo za sanaciju, s nacionalnim tijelom za sanaciju (zajedno s nacionalnim nadležnim tijelom „nacionalna tijela”); (d) sve primjedbe koje je iznijela kreditna institucija sukladno članku 81. stavku 2. i članku 82. stavku 3.
3. ESB također donosi odluku u slučajevima opisanima u članku 84. ako odgovarajuće nacionalno tijelo za sanaciju ne prigovori oduzimanju odobrenja ili ESB utvrdi da nacionalna tijela nisu provela odgovarajuće radnje potrebne za održavanje financijske stabilnosti.
Članak 84.
Postupak u slučaju mogućih mjera sanacije koje poduzimaju nacionalna tijela
1. Ako nacionalno tijelo za sanaciju dostavi svoje primjedbe na namjeru ESB-a da oduzme odobrenje, ESB i nacionalno tijelo za sanaciju se sporazumijevaju o roku tijekom kojeg ESB neće voditi postupak oduzimanja odobrenja. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo neposredno nakon prvog kontakta s nacionalnim tijelom za sanaciju radi postizanja ovog sporazuma.
2. Nakon isteka dogovorenog roka, ESB procjenjuje namjerava li nastaviti s oduzimanjem odobrenja ili produljuje dogovoreni rok u skladu s člankom 14. stavkom 6. Uredbe o SSM-u, uzimajući u obzir svaki napredak koji je postignut. ESB se savjetuje i s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom i s nacionalnim tijelom za sanaciju ako ono nije nacionalno nadležno tijelo. Nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB o mjerama poduzetim od strane ovih tijela i svojoj procjeni posljedica oduzimanja.
3. Ako nacionalno tijelo za sanaciju ne prigovori oduzimanju odobrenja ili ESB utvrdi da nacionalna tijela nisu provela odgovarajuće radnje potrebne za održavanje financijske stabilnosti, primjenjuje se članak 83.
GLAVA 3.
SURADNJA U VEZI STJECANJA KVALIFICIRANIH UDJELA
Članak 85.
Obavještavanje nacionalnih nadležnih tijela o stjecanju kvalificiranog udjela
1. Nacionalno nadležno tijelo koje zaprimi obavijest o namjeri stjecanja kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji sa sjedištem u državi članici sudionici tog nacionalnog nadležnog tijela, obavještava ESB o takvoj obavijesti najkasnije u roku od pet radnih dana nakon potvrde o primitku u skladu s člankom 22. stavkom 2. Direktive 2013/36/EU.
2. Nacionalno nadležno tijelo će obavijestiti ESB ako mora odgoditi razdoblje procjene zbog zahtjeva za dodatnim informacijama. Nacionalno nadležno tijelo će dostaviti sve dodatne informacije ESB-u u roku od 5 radnih dana nakon primitka zahtjeva od strane nacionalnog nadležnog tijela.
3. Nacionalno nadležno tijelo također obavještava ESB o datumu do kojeg se podnositelju zahtjeva treba dostaviti odluka o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju kvalificiranog udjela u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
Članak 86.
Procjena potencijalnih stjecanja
1. Nacionalno nadležno tijelo koji je obaviješten o namjeri stjecanja kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji procjenjuje je li potencijalno stjecanje u skladu sa svim uvjetima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom. Nakon ove procjene, nacionalno nadležno tijelo izrađuje za ESB nacrt odluke o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju.
2. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u nacrt odluke o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju najmanje 15 radnih dana prije isteka razdoblja za procjenu utvrđenog mjerodavnim pravom Unije.
Članak 87.
Odluka ESB-a o stjecanju
ESB odlučuje hoće li se protiviti stjecanju na temelju procjene predloženog stjecanja i nacrta odluke nacionalnog nadležnog tijela. Primjenjuje se pravo na saslušanje predviđeno člankom 31.
GLAVA 4.
OBAVIJEST O ODLUKAMA O ZAJEDNIČKIM POSTUPCIMA
Članak 88.
Postupci za dostavu obavijesti o odlukama
1. ESB dostavlja strankama sljedeće odluke bez nepotrebnog odgađanja u skladu s člankom 35.:
(a)
odluku ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije;
(b)
odluku ESB-a o stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji.
2. ESB dostavlja odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu bez nepotrebnog odgađanja svaku od sljedećih odluka:
(a)
odluku ESB-a o zahtjevu za odobrenje za rad kao kreditne institucije;
(b)
odluku ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije;
(c)
odluku ESB-a o stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji.
3. Nacionalno nadležno tijelo obavještava podnositelja zahtjeva za izdavanje odobrenja o sljedećim odlukama:
(a)
nacrtu odluke o izdavanju odobrenja;
(b)
odluci nacionalnog nadležnog tijela o odbijanju zahtjeva za izdavanje odobrenja ako podnositelj zahtjeva ne ispunjava uvjete za izdavanje odobrenja utvrđene mjerodavnim nacionalnim pravom;
(c)
odluci ESB-a o protivljenju nacrtu odluke o izdavanju odobrenja navedenoj pod (a);
(d)
o odluci ESB-a o izdavanju odobrenja.
4. Nacionalno nadležno tijelo obavještava odgovarajuće nacionalno tijelo za sanaciju o odluci ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije.
5. ESB izvješćuje Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) o svakoj odluci ESB-a za davanje ili povlačenje odobrenja za rad kao kreditne institucije, kao i o svakom prestanku važenja odobrenja. Pritom, ESB posebno navodi razloge za odluke o povlačenju odobrenja za rad ili za prestanak važenja odobrenja.
ODJELJAK VI.
POSTUPCI ZA NADZOR MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
GLAVA 1.
NADZOR ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA I POMOĆ NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA
Članak 89.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata
ESB provodi izravan nadzor značajnih nadziranih subjekata u skladu s postupcima utvrđenim u dijelu II., posebno u odnosu na zadaće i sastav zajedničkih nadzornih timova.
Članak 90.
Uloga nacionalnih nadležnih tijela u pružanju pomoći ESB-u
1. Nacionalno nadležno tijelo pomaže ESB-u u izvršavanju njegovih zadaća pod uvjetima utvrđenima u Uredbi o SSM-u i ovoj Uredbi, a posebno, obavlja sljedeće aktivnosti:
(a)
dostavlja nacrte odluka ESB-u u odnosu na značajne nadzirane subjekte sa sjedištem u njegovoj državi članici sudionici, u skladu s člankom 91.;
(b)
pruža pomoć ESB-u u pripremi i provođenju svih radnji vezanih uz izvršavanje zadaća dodijeljenih ESB-u Uredbom o SSM-u, uključujući pružanje pomoći u aktivnostima provjere i dnevnoj procjeni stanja značajnog nadziranog subjekta;
(c)
pruža pomoć ESB-u u izvršavanju njegovih odluka, kad je to potrebno, upotrebom ovlasti navedenih u trećem podstavku članka 9. stavka 1. i članku 11. stavku 2.Uredbe o SSM-u.
2. Kada pruža pomoć ESB-u, nacionalno nadležno tijelo slijedi upute ESB-a u odnosu na značajne nadzirane subjekte.
Članak 91.
Nacrti odluka koje izrađuju nacionalna nadležna tijela za razmatranje od strane ESB-a
1. U skladu s člankom 6. stavkom 3. i člankom 6. stavkom 7. točkom (b) Uredbe o SSM-u, ESB može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela da izradi nacrt odluke u vezi izvršavanja zadaća iz članka 4. Uredbe o SSM-u, a kako bi ju ESB razmotrio.
U zahtjevu se navodi rok za dostavu nacrta odluke ESB-u.
2. Nacionalno nadležno tijelo može također na vlastitu inicijativu dostaviti nacrt odluke u odnosu na značajni nadzirani subjekt ESB-u na razmatranje putem zajedničkog nadzornog tima.
Članak 92.
Razmjena informacija
ESB i nacionalna nadležna tijela, bez nepotrebnog odgađanja, razmjenjuju informacije koje se odnose na značajne nadzirane subjekte kad postoji ozbiljan pokazatelj da se na te značajne nadzirane subjekte ne može više računati da ispunjavaju svoje obveze prema vjerovnicima i, naročito, ne mogu više položiti osiguranje za imovinu koja im je povjerena od strane njihovih deponenata, ili ako postoji ozbiljan pokazatelj da postoje okolnosti koji mogu dovesti do utvrđivanja da predmetna kreditna institucija nije u mogućnosti isplatiti depozite kako je navedeno u članku 1. stavku 3. točki i. Direktive 94/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. (15). ESB i nacionalna nadležna tijela će tako postupiti prije donošenja odluke koja se odnosu na takvo utvrđivanje.
GLAVA 2.
USKLAĐENOST SA ZAHTJEVIMA PRIMJERENOSTI I SPOSOBNOSTI ZA OSOBE ODGOVORNE ZA UPRAVLJANJE KREDITNIM INSTITUCIJAMA
Članak 93.
Procjena prikladnosti članova upravljačkih tijela značajnih nadziranih subjekata
1. Kako bi osigurali da institucije imaju pouzdane aranžmane upravljanja, i ne dovodeći u pitanje mjerodavno pravo Unije i nacionalno pravo te dio V., značajni nadzirani subjekt obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj promjeni članova svog upravljačkog tijela u vez s njihovim upravljačkim i nadzornim funkcijama (dalje u tekstu „upravljačko tijelo”) u okviru značenja iz članka 3. stavka 1. točke (7) i članka 3. stavka 2. Direktive 2013/36/EU, uključujući obnavljanje mandata članova upravljačkog tijela. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB o svakoj takvoj promjeni bez nepotrebnog odgađanja obavještavajući ga o roku unutar kojega odluka treba biti donesena i dostavljena u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
2. Radi procjene prikladnosti članova upravljačkog tijela značajnog nadziranog subjekta, ESB ima nadzorne ovlasti koje imaju nadležna tijela na temelju mjerodavnog prava Unije i nacionalnog prava.
Članak 94.
Trajno preispitivanje prikladnosti članova upravljačkog tijela
1. Značajni nadzirani subjekt obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj novoj činjenici koja može utjecati na početnu procjenu prikladnosti ili o bilo kojem drugom pitanju koje može utjecati na prikladnost članova upravljačkog tijela bez nepotrebnog odgađanja kada nadzirani subjekt ili odgovarajući član upravljačkog tijela sazna za ove činjenice ili pitanja. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo bez nepotrebnog odgađanja obavještava ESB o takvim novim činjenicama ili pitanjima.
2. ESB može pokrenuti novu procjenu utemeljenu na novim činjenicama ili pitanjima iz stavka 1. ili ako ESB sazna za nove činjenice koje mogu utjecati na prvotnu procjenu odgovarajućeg člana upravljačkog tijela ili za bilo koje novo pitanje koje može utjecati na prikladnost člana upravljačkog tijela. U tom slučaju ESB odlučuje o prikladnim radnjama u skladu s mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom i obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o takvim radnjama bez nepotrebnog odgađanja.
GLAVA 3.
OSTALI POSTUPCI KOJE PRIMJENJUJU ZNAČAJNI NADZIRANI SUBJEKTI
Članak 95.
Molbe, obavijesti ili zahtjevi značajnih nadziranih subjekta
1. Ne dovodeći u pitanje posebne postupke propisane naročito u dijelu V. i njihovo redovnu interakciju s nacionalnim nadležnim tijelom, značajni nadzirani subjekt upućuje ESB-u sve svoje molbe, obavijesti ili zahtjeve vezane uz izvršavanje zadaća povjerenih ESB-u.
2. ESB dostavlja svaku takvu molbu, obavijest ili zahtjev odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu i može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela da pripremi nacrt odluke u skladu s člankom 91.
3. U slučaju značajnih promjena u odnosu na dano odobrenje na prvotnu molbu, obavijest ili zahtjev, značajni nadzirani subjekt upućuje novu molbu, obavijest ili zahtjev ESB-u u skladu s postupkom iz stavka 1.
DIO VII.
POSTUPCI ZA NADZOR MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
GLAVA 1.
OBAVIJEST NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA ESB-U O ZNAČAJNIM NADZORNIM POSTUPCIMA NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA I NACRTIMA ZNAČAJNIH NADZORNIH ODLUKA
Članak 96.
Pogoršanje financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta
Nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB ako se stanje bilo kojeg manje značajnog nadziranog subjekta brzo i značajno pogoršava, naročito ako takvo pogoršanje može dovesti do potrebe za izravnom ili neizravnom financijskom pomoći ESM-a, ne dovodeći u pitanje primjenu članka 62.
Članak 97.
Obavijest nacionalnih nadležnih tijela ESB-u o značajnim nadzornim postupcima nacionalnog nadležnog tijela
1. Radi omogućavanja izvršavanja nadzora nad funkcioniranjem sustava ESB-u, kako je propisano u članku 6. stavku 5. točki (c) Uredbe o SSM-u, nacionalna nadležna tijela dostavljaju ESB-u informacije u vezi značajnih nadzornih postupaka nacionalnog nadležnog tijela u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte. ESB određuje opće kriterije, posebno uzimajući u obzir profil rizičnosti i mogući utjecaj na domaći financijski sustav predmetnog manje značajnog nadziranog subjekta, kako bi utvrdio za koje manje značajne nadzirane subjekte se dostavljaju koje informacije. Nacionalna nadležna tijela dostavljaju informacije ex ante ili u valjano opravdanim hitnim slučajevima, istodobno s pokretanjem postupka.
2. Značajni nadzorni postupci nacionalnog nadležnog tijela iz stavka 1. sastoje se od:
(a)
opoziva članova uprave manje značajnih nadziranih subjekata i imenovanje posebne uprave koja preuzima upravljanje manje značajnim nadziranim subjektima; i
(b)
postupaka koji imaju značajan utjecaj na manje značajni nadzirani subjekt.
3. Pored zahtjeva ESB-a za dostavljanje informacija u skladu s ovim člankom, ESB može u svako doba od nacionalnih nadležnih tijela zahtijevati informacije o obavljanju njihovih zadaća u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte.
4. Osim zahtjeva ESB-a za dostavljanje informacija u skladu s ovim člankom, nacionalna nadležna tijela na vlastitu inicijativu obavještavaju ESB o svakom drugom nadzornom postupku nacionalnog nadležnog tijela:
(a)
kojeg smatraju značajnim; ili
(b)
koji može negativno utjecati na ugled SSM-a.
5. Ako ESB zahtjeva od nacionalnog nadležnog tijela daljnju procjenu posebnih aspekata značajnog nadzornog postupka nacionalnog nadležnog tijela, u zahtjevu se navodi o kojim se aspektima radi. ESB, odnosno, nacionalno nadležno tijelo osigurava da druga stranka ima dovoljno vremena osigurati da postupak i SSM učinkovito funkcioniraju kao cjelina.
Članak 98.
Obavještavanje ESB-a od strane nacionalnih nadležnih tijela o nacrtima značajnih nadzornih odluka
1. Radi omogućavanja provođenja nadzora ESB-u nad funkcioniranjem sustava, kako je propisano člankom 6. stavkom 5. točkom (c) Uredbe o SSM-u, nacionalna nadležna tijela šalju ESB-u nacrte nadzornih odluka koje ispunjavaju kriterije navedene u stavcima 2. i 3. ako se nacrti odluka odnose na manje značajne nadzirane subjekte za koje ESB smatra da mu informacija treba biti dostavljena na temelju općih kriterija utvrđenih od strane ESB-a u pogledu njihovih stanja rizika i mogućeg utjecaja na domaći financijski sustav.
2. Sukladno stavku 1. nacrti nadzornih odluka šalju se ESB-u prije nego se upute manje značajnim nadziranim subjektima, ako:
(a)
se takve odluke odnose na opoziv članova uprave manje značajnih nadziranih subjekata i imenovanje posebne uprave; ili
(b)
takve odluke imaju značajan utjecaj na manje značajni nadzirani subjekt.
3. Osim zahtjeva za dostavu informacija utvrđenih u stavcima 1. i 2. nacionalna nadležna tijela dostavljaju ESB-u sve druge nacrte nadzornih odluka:
(a)
o kojima se traži mišljenje ESB-a; ili
(b)
koje mogu negativno utjecati na ugled SSM-a.
4. Nacionalna nadležna tijela šalju ESB-u nacrte odluka koje udovoljavaju kriterijima utvrđenim u stavcima 1., 2. i 3. i koji se stoga smatraju nacrtima značajnih nadzornih odluka, najmanje 10 dana prije planiranog datuma donošenja odluke. ESB daje svoje mišljenje o nacrtu odluke u razumnom roku prije planiranog donošenja odluke. U hitnim slučajevima, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo odredit će se razumni rok za ESB-u slanje nacrta odluke, koji udovoljavaju kriterijima utvrđenim u stavcima 1., 2. i 3.
GLAVA 2.
EX POST IZVJEŠTAVANJE ESB-A OD STRANE NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U ODNOSU NA MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE
Članak 99.
Opća obveza nacionalnih nadležnih tijela da izvještavaju ESB
1. Kako bi se ESB-u omogućilo provođenja nadzora nad funkcioniranjem SSM-a, sukladno članku 6. stavku 5. točki (c) Uredbe o SSM-u i neovisno o poglavlju 1., ESB može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da izvještavaju ESB na redovnoj osnovi o mjerama koje su poduzeli i o izvršavanju zadaća koje provode sukladno članku 6. stavku 6. Uredbe o SSM-u. ESB obavještava nacionalna nadležna tijela na godišnjoj osnovi o kategorijama manje značajnih nadziranih subjekata i prirodi zahtijevanih informacija.
2. Zahtjevi utvrđeni u skladu sa stavkom 1. su bez utjecaja na pravo ESB-a da se koristi svojim ovlastima iz članaka od 10. do 13. Uredbe o SSM-u u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte.
Članak 100.
Učestalost i područje primjene izvješća koja se podnose ESB-u od strane nacionalnih nadležnih tijela
Nacionalna nadležna tijela podnose ESB-u godišnje izvješće o manje značajnim nadziranim subjektima, manje značajnim nadziranim grupama ili kategorijama manje značajnih nadziranih subjekata u skladu sa zahtjevima ESB-a.
DIO VIII.
SURADNJA IZMEĐU ESB-A, NACIONALNIH NADLAŽNIH TIJELA I NACIONALNIH IMENOVANIH TIJELA U ODNOSU NA MAKROBONITETNE ZADAĆE I ALATE
GLAVA 1.
DEFINICIJA MAKROBONITETNIH ALATA
Članak 101.
Opće odredbe
1. Za potrebe ovog dijela, makrobonitetni alat znači svaki od sljedećih instrumenata:
(a)
zaštitni slojevi kapitala sa u smislu članaka od 130. do 142. Direktive 2013/36/EU;
(b)
mjere za kreditne institucije koje su dobile odobrenje za rad u matičnoj državi, ili podgrupe tih kreditnih institucija sukladno članku 458. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(c)
svaka druga mjera usmjerena na rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika koju trebaju usvojiti nacionalna imenovana tijela ili nacionalna nadležna tijela, sukladno postupcima utvrđenim u Uredbi (EU) br. 575/2013 i Direktivi 2013/36/EU u slučajevima posebno određenim mjerodavnim pravom Unije.
2. Makrobonitetni postupci iz članka 5. stavka 1. i 2. Uredbe o SSM-u ne predstavljaju nadzorne postupke ESB-a ili nacionalnog nadležnog tijela u smislu ove Uredbe, ne dovodeći u pitanje članak 22. Uredbe o SSM-u odnosu na odluke upućene pojedinim nadziranim subjektima.
Članak 102.
Primjena makrobonitetnih alata od strane ESB-a
ESB primjenjuje makrobonitetne alate iz članka 101. sukladno ovoj Uredbi i članku 5. stavku 2. i članku l9. stavku 2. Uredbe o SSM-u, a ako su makrobonitetni alati predviđeni u direktivi, sukladno provedbi te direktive u nacionalno pravo. Ako nacionalno imenovano tijelo ne utvrdi stopu zaštitnog sloja, to ne sprječava ESB da utvrđuje zahtjeve u vezi zaštitnog sloja u skladu s ovom Uredbom i člankom 5. stavkom 2.Uredbe o SSM-u.
GLAVA 2.
POSTUPOVNE ODREDBE ZA UPOTREBU MAKROBONITETNIH ALATA
Članak 103.
Popis nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela odgovornih za makrobonitetne alate
ESB prikuplja od nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela država članica sudionica informacije u vezi identiteta tijela određenih za pojedine makrobonitetne alate navedene u članku 101. i makrobonitetne alate koje ta tijela mogu upotrebljavati.
Članak 104.
Razmjena informacija i suradnja u vezi upotrebe makrobonitetnih alata od strane nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela
1. U skladu s člankom 5. stavkom 1.Uredbe o SSM-u, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo, kada namjerava primijeniti takve alate, obavještava o svojoj namjeri ESB deset radnih dana prije donošenja takve odluke. Neovisno o tome, ako nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo namjerava upotrebljavati makrobonitetni alat, obavještava ESB što je prije moguće o svojem utvrđenju makrobonitetnog ili sistemskog rizika za financijski sustav i kada je to moguće o pojedinostima alata koje namjerava upotrijebiti. Takva informacija, u najvećoj mogućoj mjeri obuhvaća posebnosti mjere koja se namjerava provesti, uključujući predviđeni datum primjene.
2. Nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo dostavljaju ESB-u obavijest o namjeri.
3. Ako ESB prigovori mjeri nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela koja se namjerava provesti, ESB navodi svoje razloge za to u roku od pet radnih dana nakon primitka obavijesti o namjeri. Takvi se prigovori podnose u pisanom obliku i sadrže razloge za prigovor. Nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo, prema potrebi, pomno razmatraju ESB-ove razloge prije donošenja odluke.
Članak 105.
Razmjena informacija i suradnja u vezi upotrebe makrobonitetnih alata od strane ESB-a
1. U skladu s člankom 5. stavkom 2.Uredbe o SSM-u, kada ESB namjerava na vlastitu inicijativu, ili na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela, primijeniti više zahtjeve za zaštitne slojeve kapitala ili primijeniti strože mjere usmjerene na rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika, tada blisko surađuje s nacionalnim imenovanim tijelima u predmetnim državama članicama sudionicama, a posebno obavještava o svojoj namjeri nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo u roku od 10 dana prije donošenja takve odluke. Neovisno o tome, ako ESB namjerava primijeniti više zahtjeve za zaštitne slojeve kapitala ili primijeniti strože mjere s ciljem rješavanja sistemskih ili makrobonitetnih rizika na razini kreditnih institucija sukladno postupcima utvrđenim u Uredbi (EU) br. 575/2013 i Direktivi 2013/36/EU u slučajevima posebno navedenim u pravu Unije, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo što je prije moguće o svojem utvrđenju makrobonitetnog sistemskog rizika za financijski sustav i kada je moguće o pojedinostima namjeravanog alata. Takve informacije u najvećoj mogućoj mjeri obuhvaćaju posebnosti namjeravane mjere, uključujući predviđeni datum primjene.
2. Ako bilo koje od predmetnih nacionalnih nadležnih tijela ili nacionalnih imenovanih tijela prigovori mjeri koju ESB predlaže, tada će navesti svoje razloge ESB-u u roku od pet radnih dana nakon dana primitka obavijesti o namjeri ESB-a. Takvi se prigovori podnose u pisanom obliku i sadrže razloge za prigovor. ESB prema potrebi, pravodobno razmatra te razloge prije donošenja odluke.
DIO IX.
POSTUPCI ZA BLISKU SURADNJU
GLAVA 1.
OPĆA NAČELA I ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 106.
Postupak za uspostavljanje bliske suradnje
ESB procjenjuje zahtjev države članice izvan europodručja za uspostavljanjem bliske suradnje u skladu s postupcima utvrđenima u Odluci ESB/2014/5 (16).
Članak 107.
Načela koja se primjenjuju kada je uspostavljena bliska suradnja
1. Od dana primjene odluke ESB-a sukladno članku 7. stavku 2.Uredbe o SSM-u o uspostavljanju bliske suradnje između ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela države članice izvan europodručja i do prestanka ili privremene obustave takve bliske suradnje, ESB provodi zadaće dodijeljene mu člankom 4. stavkom 1. i 2. i člankom 5. Uredbe o SSM-u odnosu na nadzirane subjekte i grupe sa sjedištem u odgovarajućim državama članicama u bliskoj suradnji, u skladu s člankom 6. Uredbe o SSM-u.
2. Ako je uspostavljena bliska suradnja sukladno članku 7. stavku 2. Uredbe o SSM-u ESB i nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji su, u odnosu za značajne nadzirane subjekte i grupe i manje značajne nadzirane subjekte i grupe sa sjedištem u državi članici sudionici koja je u bliskoj suradnji, u položaju usporedivom sa značajnim nadziranim subjektima i grupama i manje značajnim nadziranim subjektima i grupama sa sjedištem u državama članicama europodručja, uzimajući u obzir da ESB nema izravno primjenjive ovlasti nad značajnim nadziranim subjektima i grupama i manje značajnim subjektima i grupama sa sjedištem u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
3. U skladu s člankom 6. Uredbe o SSM-u, ESB može izdati nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji upute u odnosu na značajne nadzirane subjekte i grupe, a samo opće upute u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte i grupe.
4. Bliska suradnja prestaje na dan kada prestane odstupanje sukladno članku 139. UFEU-a u odnosu na državu članicu sudionicu u bliskoj suradnji u skladu s člankom 140. stavkom 2. UFEU, a odredbe ovog dijela prestaju se primjenjivati.
Članak 108.
Pravni instrumenti povezani s nadzorom u vezi s bliskom suradnjom
1. ESB može davati upute, postavljati zahtjeve ili izdavati smjernice u odnosu na zadaće iz članka 4. stavka 1. i 2. i članka 5. Uredbe o SSM-u.
2. Ako ESB smatra da mjera povezana sa zadaćama iz članka 4. stavka 1. i 2. Uredbe o SSM -u treba biti donesena od strane nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji u odnosu na nadzirani subjekt ili grupu, uputit će tom nacionalnom nadležnom tijelu:
(a)
u vezi značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe, opću ili posebnu uputu, zahtjev ili smjernicu koje zahtijevaju izdavanje nadzorne odluke u vezi tog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe u državi članici sudionici u bliskoj suradnji; ili
(b)
u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu, opću uputu ili smjernicu.
3. Ako ESB smatra da bi nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo u bliskoj suradnji trebalo donijeti mjeru koja se odnosi na zadaće iz članka 5. Uredbe o SSM-u, tada će uputiti tom nacionalnom nadležnom tijelu ili nacionalnom imenovanom tijelu opću ili posebnu uputu, zahtjev ili smjernicu zahtijevajući primjenu viših zahtjeva za zaštitne slojeve kapitala ili primjenu strožih mjera koje imaju za cilj rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika.
4. ESB navodi u uputi, zahtjevu ili smjernici određeni rok za donošenje mjere od strane nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji, koji nije kraći od 48 sati, osim ako ranije donošenje nije potrebno da bi se spriječila nepopravljiva šteta. Pri određivanju roka, ESB uzima u obzir upravno i postupovno pravo s kojim ogovarajuće nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji mora biti u skladu.
5. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji poduzima sve potrebne mjere da bi se uskladilo s uputama, zahtjevima ili smjernicama ESB-a i obavještava ESB o poduzetim mjerama bez nepotrebnog odgađanja.
GLAVA 2.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA DIJELOVE III., IV., V., X. I XI.
Članak 109.
Jezično uređenje u okviru bliske suradnje
Sporazumi navedeni u članku 23. primjenjuje mutatis mutandis u odnosu na nacionalna nadležna tijela u bliskoj suradnji.
Članak 110.
Procjena značajnosti kreditne institucije u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela IV. o utvrđivanju statusa nadziranih subjekata ili nadziranih grupa kao značajnih ili manje značajnih primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji u skladu s odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da se postupci utvrđeni u dijelu IV. mogu primjenjivati u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe sa sjedištem u njegovoj državi članici.
3. U slučajevima kada dio IV. propisuje ESB-u da uputi odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili grupi, izdaje upute nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
Članak 111.
Zajednički postupci u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela V. o zajedničkim postupcima primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji, sukladno odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da se postupci utvrđeni u dijelu V. mogu primijeniti u odnosu na nadzirane subjekte sa sjedištem u njegovoj državi članci. Posebno, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da ESB primi sve informacije i dokumentaciju potrebu radi provođenja zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u.
3. U slučajevima kada dio V. propisuje ESB-u da uputi odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, izdaje uputu nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
4. U slučajevima kada dio V. propisuje za odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo da pripremi nacrt odluke, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji dostavlja nacrt odluke ESB-u i zahtijeva upute.
Članak 112.
Makrobonitetni alati pod uređenjem bliske suradnje
Odredbe dijela VIII. o suradnji između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela u odnosu na makrobonitetne zadaće i alate primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
Članak 113.
Administrativne kazne u uređenju bliske suradnje
1. Odredbe dijela X. o administrativnim kaznama primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
2. U slučajevima kada članak 18. Uredbe o SSM-u u vezi s dijelom X. ove Uredbe propisuje da ESB upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, izdaje upute nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
3. U slučajevima kada članak 18. Uredbe o SSM-u u dijelu X. ove Uredbe propisuje da odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku značajnom nadziranom subjektu ili značajnoj nadziranoj grupi, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji pokreće postupak s ciljem poduzimanja radnji kako bi osigurao izricanje prikladnih administrativnih kazni samo po uputama ESB-a. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji obavještava ESB čim je odluka donesena.
Članak 114.
Istražne ovlasti sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela XI. koje se odnose na suradnju u odnosu na članke od 10. do 13. Uredbe o SSM-u primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji upotrebljava istražne ovlasti sukladno člancima 10. do 13. Uredbe o SSM-u u skladu s uputama ESB-a.
3. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji dostavlja ESB-u nalaz koji proizlazi iz upotrebe istražnih ovlasti sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u.
4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da određeni zaposlenici ESB-a mogu sudjelovati kao promatrači u svakoj istrazi sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 3.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE
Članak 115.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata u državi članici sudionici u bliskoj suradnji
1. Dio II. i Dio VI. primjenjuju se mutatis mutandis na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članici sudionici u bliskoj suradnji u skladu s odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da ESB zaprimi sve informacije i izvješća od i u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe koje samo nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji zaprimi, a koji su potrebni radi provođenja zadaća dodijeljenih ESB-u Uredbom o SSM-u.
3. Radi nadzora svakog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članci sudionici u bliskoj suradnji osniva se zajednički nadzorni tim. Članovi zajedničkog nadzornog tima imenuju se u skladu s člankom 4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji imenuje podkoordinatora nacionalnog nadležnog tijela radi izravnog djelovanja u vezi sa značajnim nadziranim subjektom ili značajnom nadziranom grupom, u skladu s uputama koordinatora zajedničkog nadzornog tima.
4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da imenovani zaposlenici ESB-a budu pozvani da sudjeluju u izravnoj kontroli koja se provodi u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu. ESB može odrediti određeni broj zaposlenika ESB-a koji sudjeluju kao promatrači.
5. U kontekstu konsolidiranog nadzora i kolegija nadzornih tijela, u okolnostima kada matično društvo ima sjedište u državi članici europodručja ili u državi članici sudionici izvan europodručja, ESB kao nadležno tijelo jest konsolidacijsko nadzorno tijelo koje predsjeda kolegiju nadzornih tijela. ESB poziva odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji da imenuje zaposlenika nacionalnog nadležnog tijela kao promatrača. ESB može djelovati dajući upute odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji.
Članak 116.
Odluke u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe
1. Ne dovodeći u pitanje ovlasti nacionalnih nadležnih tijela u odnosu na zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u sukladno Uredbi o SSM-u, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji donosi odluke u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe samo u svojoj državi članici po uputama ESB-a. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji može također zahtijevati upute od ESB-a.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji odmah dostavlja ESB-u oduku u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu.
3. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji obavještava ESB u pogledu: (a) odluka koje donosi na temelju svojih ovlasti u odnosu na zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u na temelju Uredbe o SSM-u; i (b) odluke koje donosi prema uputama ESB-a ili kako je propisano u ovom dijelu.
GLAVA 4.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE I MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE GRUPE
Članak 117.
Nadzor manje značajnih nadziranih subjekata i manje značajnih nadziranih grupa
1. Dio VII. primjenjuje se mutatis mutandis na manje značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji sukladno sljedećim odredbama.
2. Radi osiguravanja dosljednosti u ishodima nadzora u okviru SSM-a, ESB može izdati opće upute i smjernice i tražiti od nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji da donese nadzorne odluke u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte ili manje značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članici sudionici u bliskoj suradnji. Takve opće upute, smjernice ili zahtjevi mogu se odnositi na grupe ili kategorije kreditnih institucija.
3. ESB može također uputiti nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji zahtjev za daljnju procjenu aspekata značajnog postupaka nacionalnog nadležnog tijela kako je propisano člankom 6. stavkom 7., točkom (c), podtočkom ii. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 5.
POSTUPAK U SLUČAJU NESLAGANJA DRŽAVE ČLANICE SUDIONICE U BLISKOJ SURADNJI
Članak 118.
Postupak u slučaju neslaganja s nacrtom odluke Nadzornog odbora sukladno članku 7. stavku 8. Uredbe o SSM-u
1. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji o potpunom nacrtu odluke Nadzornog odbora u odnosu na nadzirani subjekt ili nadziranu grupu koja se nalazi u državi članici sudionici u bliskoj suradnji, sukladno zahtjevima u vezi povjerljivošću prema pravu Unije.
2. Ako se nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji ne s slaže potpunim nacrtom odluke Nadzornog odbora, tada u roku od pet radnih dana od primitka potpunog nacrta odluke, obavještava Upravno vijeće pisanim putem o razlozima neslaganja.
3. Upravno vijeće odlučuje o pitanju u roku od pet radnih dana od primitka takve obavijesti, uzimajući u obzir navedene razloge za neslaganje, i dostavlja nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji pisane razloge za svoju odluku.
4. Država članica sudionica u bliskoj suradnji može zahtijevati od ESB-a prekid bliske suradnje s trenutnim učinkom i tada nije vezana nikakvom odlukom Upravnog vijeća koja iz toga proizlazi.
Članak 119.
Postupak u slučaju neslaganja s prigovorom Upravnog vijeća na nacrt odluke Nadzornog odbora sukladno članku 7. stavku 7. Uredbe o SSM-u
1. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji o svakom prigovoru Upravnog vijeća na potpuni nacrt odluke Nadzornog odbora.
2. Ako nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji nije suglasno s prigovorom Upravnog vijeće na potpuni nacrt odluke Nadzornog odbora, tada u roku od pet radnih dana od primitka prigovora Upravnog vijeća, obavještava ESB o razlozima za njegovo neslaganje.
3. Upravno vijeće daje svoje pisano mišljenje o obrazloženom neslaganju koje je izrazilo nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji u roku od 30 dana od dana primitka obrazloženog neslaganja i, navodeći razloge za to, ili potvrđuje ili povlači svoj prigovor. ESB o tome obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji.
4. Ako Upravno vijeće potvrdi prigovor, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji može, u roku od pet dana od kad je obaviješteno da je Upravno vijeće potvrdilo prigovor, obavijestiti ESB da neće biti vezano nikakvom odlukom donesenom nakon izmjena početnog potpunog nacrta odluke na koji je Upravno vijeće podnijelo prigovor.
ESB tada razmatra privremenu obustavu ili prestanak bliske suradnje s nacionalnim nadležnim tijelom u bliskoj suradnji, uzimajući u obzir djelotvornost nadzora i donosi oduku u tom smislu. ESB posebno uzima u obzir čimbenike navedene u članku 7. stavku 7.Uredbe o SSM-u.
DIO X.
ADMINISTRATIVNE KAZNE
GLAVA 1.
DEFINICIJE I ODNOS S UREDBOM VIJEĆA (EZ) br. 2532/98 (17)
Članak 120.
Definicija administrativnih novčanih kazni
Za potrebe ovog dijela, „administrativne kazne” znači bilo koje od sljedećeg:
(a)
administrativne novčane kazne propisane i izrečene sukladno članku 18. stavku 1. Uredbe o SSM-u;
(b)
novčane kazne i periodične penale propisane člankom 2. Uredbe (EZ) br. 2532/98 i izrečene temeljem članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u.
Članak 121.
Odnos s Uredbom (EZ) br. 2532/98
1. Za svrhe postupaka propisanih člankom 18. stavkom 1. Uredbe o SSM-u, primjenjuju se samo postupovne odredbe sadržane u ovoj Uredbi, u skladu s člankom 18. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
2. Za svrhe postupaka propisanih člankom 18. stavkom 7. Uredbe o SSM-u, primjenjuju se samo postupovne odredbe sadržane u Uredbi (EZ) br. 2532/98, te će se primjenjivati u skladu s člancima 25. i 26. Uredbe o SSM-.u.
Članak 122.
Ovlasti ESB-a za izricanje administrativnih kazni prema članku 18. stavku 7. Uredbe o SSM-u
ESB izriče administrativne kazne, kako je određeno člankom 120. točkom (b) ako ne postoji suglasnost s obvezama prema uredbama ili odlukama ESB-a o:
(a)
značajnim nadziranim subjektima; ili
(b)
manje značajnim nadziranim subjektima kada uredbe ili odluke ESB-a nameću obveze manje značajnim nadziranim subjektima u odnosu na ESB.
GLAVA 2.
POSTUPOVNA PRAVILA ZA IZRICANJE ADMINISTRATIVNIH KAZNI, OSIM PERIODIČNIH PENALA NADZIRANIM SUBJEKTIMA U DRŽAVAMA ČLANICAMA EUROPODRUČJA
Članak 123.
Osnivanje neovisne istražne jedinice
1. ESB osniva internu neovisnu istražnu jedinicu (dalje u tekstu „istražna jedinica”) koja se sastoji od službenika nadležnih za istragu, imenovanih od strane ESB-a.
2. Službenici nadležni za istragu ne smiju biti uključeni, niti su dvije godine prije preuzimanja dužnosti službenika nadležnog za istragu smjeli biti uključeni u izravni ili neizravni nadzor odnosnog nadziranog subjekta ili izdavanje odobrenja odgovarajućem nadziranom subjektu.
3. Službenici nadležni za istragu obavljaju svoje istražne funkcije neovisno od Nadzornog odbora i Upravnog vijeća i ne sudjeluju u raspravama Nadzornog odbora i Upravnog vijeća.
Članak 124.
Upućivanje navodnih povreda istražnoj jedinici
Kada ESB, u provođenju svojih zadaća na temelju Uredbe o SSM-u, smatra da postoje razlozi za sumnju na:
(a)
jednu ili više povreda na temelju mjerodavnog izravno primjenjivog prava Unije, kako je navedeno u članku 18. stavku 1. Uredbe o SSM-u, koje čini ili je počinio značajni nadzirani subjekt koji ima glavnu upravu u državi članici europodručja; ili
(b)
jednu ili više povreda uredbe ili odluke ESB-a iz članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u koju čini ili je počinio nadzirani subjekt koji ima glavnu upravu u državi članici europodručja, ESB upućuje predmet istražnoj jedinici.
Članak 125.
Ovlasti istražne jedinice
1. Radi istraživanja navodne povrede iz članka 124., istražna jedinica može izvršavati ovlasti koje su dodijeljene ESB-u Uredbom o SSM-u.
2. Kada je upućen zahtjev predmetnom nadziranom subjektu temeljem ovlasti dodijeljenih ESB-u sukladno Uredbi o SSM-u u sklopu istrage, istražna jedinica navodi predmet i svrhu istrage.
3. Kod provođenja dodijeljenih joj zadaća, istražna jedinica ima pristup svim dokumentima i informacijama prikupljenim od strane ESB-a i, u slučaju potrebe, od odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela u okviru njihovih nadzornih aktivnosti.
Članak 126.
Postupovna prava
1. Po završetku istrage i prije izrade prijedloga potpunog nacrta odluke i dostave Nadzornom odboru, istražna jedinica obavještava u pisanom obliku predmetni nadzirani subjekt o nalazima provedene istrage i o svim prigovorima s tim u vezi.
2. U obavijesti iz stavka 1. istražna jedinica obavještava predmetni nadzirani subjekt o pravu da dostavi pisani podnesak izvještajnoj jedinici o činjeničnim rezultatima i prigovorima iznesenim protiv subjekta koji su tamo navedeni, uključujući pojedinačne odredbe koje su navodno povrijeđene, te dodjeljuje razuman rok za primitak takvog podneska. ESB nije obvezan uzeti u obzir pisani podnesak zaprimljen nakon isteka roka koji je odredila istražna jedinica.
3. Istražna jedinica može također, nakon obavijesti u skladu sa stavkom 1. pozvati predmetni nadzirani subjekt da pristupi usmenoj raspravi. Stranke koje su predmet istrage na raspravi mogu biti zastupane i/ili im mogu pomagati pravnici ili druge stručne osobe. Usmena rasprava nije javna.
4. Pravo pristupa spisu istražne jedinice od strane nadziranog subjekta koji je pod istragom određuje se sukladno članku 32.
Članak 127.
Razmatranje spisa od strane Nadzornog odbora
1. Ako istražna jedinica smatra da nadziranom subjektu treba biti izrečena administrativna kazna, istražna jedinica dostavljaj prijedlog potpunog nacrta odluke Nadzornom odboru, u kojem utvrđuje da je predmetni nadzirani subjekt počinio povredu te navodi administrativnu novčanu kaznu koju je potrebno izreći. Istražna jedinica također dostavlja svoj spis o istrazi Nadzornom odboru.
2. Istražna jedinica temelji svoj prijedlog potpunog nacrta odluke samo na činjenicama i prigovorima o kojima se nadzirani subjekt imao mogućnost očitovati.
3. Ako Nadzorni odbor smatra da je spis koji je dostavila izvještajna jedinica nepotpun, može vratiti spis istražnoj jedinici zajedno s obrazloženim zahtjevom za dodatnim informacijama. Članak 125. primjenjuje se na odgovarajući način.
4. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, složi s prijedlogom potpunog nacrta odluke istražne jedinice u odnosu na jednu ili više povreda i činjeničnim osnovama za takvu odluku, tada donosi potpuni nacrt odluke koju je predložila istražna jedinica o povredi ili povredama za koje se suglasi da su nastupile. U mjeri u kojoj Nadzorni odbor nije suglasan s prijedlogom, donosi se odluka sukladno odgovarajućim stavcima ovog članka.
5. Ako Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, smatra da činjenice opisane u prijedlogu potpunog nacrta odluke kako je navedeno u stavku 1. ne pokazuju dovoljno dokaza o povredi iz stavka 124., može donijeti potpuni nacrt odluke kojom okončava postupak.
6. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, suglasi s određivanjem iz prijedloga potpunog nacrta odluke istražne jedinice da je predmetni nadzirani subjekt počinio povredu, ali se ne suglasi s prijedlogom o administrativnoj kazni, tada donosi potpuni nacrt odluke navodeći administrativnu kaznu koju smatra prikladnom.
7. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, ne suglasi s prijedlogom istražne jedinice, nego zaključi da je počinjena druga povreda od strane nadziranog subjekta, ili da postoji različito činjenično stanje za prijedlog istražne jedinice, obavještava predmetni nadzirani subjekt u pisanom obliku o svojem nalazu i o prigovorima protiv predmetnog nadziranog subjekta. Članak 126. stavci od 2. do 4. primjenjuju se na odgovarajući način u odnosu na Nadzorni odbor.
8. Nadzorni odbor izrađuje potpuni nacrt odluke u kojem utvrđuje je li predmetni nadzirani subjekt počinio povredu i navodi administrativne kazne koje se izriču, ako postoje.
9. Potpuni nacrt odluke koji donosi Nadzorni odbor, a čiji se prijedlog dostavlja Upravnom vijeću, utemeljen je samo na činjenicama i prigovorima o kojima se nadzirani subjekt imao mogućnost očitovati.
Članak 128.
Definicija ukupnog godišnjeg prometa u svrhu utvrđivanja gornje granice administrativne novčane kazne
Ukupan godišnji promet iz članka 18. stavka 1. Uredbe o SSM-u znači godišnji promet, kako je definiran člankom 67. Direktive 2013/36/EU, nadziranog subjekta prema posljednjem dostupnim godišnjim financijskim izvještajima tog nadziranog subjekta. Ako nadzirani subjekt koji je počinio povredu pripada nadziranoj grupi, odgovarajući ukupni godišnji promet je ukupan godišnji promet koji proizlazi iz posljednjih dostupnih konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja nadzirane grupe.
GLAVA 3.
PERIODIČNI PENALI
Članak 129.
Postupovna pravila koja se primjenjuju na periodične penale
1. U slučaju trajne povrede uredbe ili nadzorne odluke ESB-a, ESB može izreći periodične penale s ciljem da prisili predmetne osobe da se usklade s uredbom ili nadzornom odlukom. ESB primjenjuje postupovna pravila iz članka 22. Uredbe o SSM-u i glave 2. dijela III. ove Uredbe.
2. Periodični penali trebaju biti djelotvorni i razmjerni. Periodični penali računaju se za svaki dan povrede dok se predmetna osoba ne uskladi s predmetnom uredbom ili nadzornom odlukom ESB-a.
3. Gornje granice za periodične penale određuju se Uredbom (EZ) br. 2532/98. Odgovarajuće razdoblje počinje teći na datum naveden u odluci kojom se izriču periodični penali. Najraniji datum naveden u odluci je datum kada je predmetna osoba obaviještena pisanim putem o razlozima ESB-a za izricanje periodičnih penala.
4. Periodični penali mogu se izreći za razdoblje ne duže od šest mjeseci nakon datuma navedenog u odluci iz stavka 3.
GLAVA 4.
ROKOVI
Članak 130.
Zastara za izricanje administrativne kazne
1. Na ovlast ESB-a za izricanje administrativnih kazni nadziranim subjektima primjenjuje se zastarni rok od pet godina, koji počinje teći na dan kada je počinjena povreda. U slučaju trajnih povreda ili povreda koje se ponavljaju, zastara počinje teći na dan kada povreda prestane.
2. Svaka radnja koju ESB poduzme u svrhu istrage ili postupaka vezanih uz povrede prema članku 124. uzrokuje prekid zastare izricanja administrativne novčane kazne. Zastara se prekida s učinkom od dana kada je predmetni nadzirani subjekt obaviješten o radnji.
3. Svaki prekid uzrokuje da zastara počinje iznova teći. Međutim, zastara ističe najkasnije na dan kada je proteklo dvostruko vremena određenog za zastaru, a da ESB nije izrekao administrativnu kaznu. Taj se rok produljuje za svako razdoblje za koje je zastara privremeno obustavljena sukladno stavku 5.
4. Zastara izricanja administrativne kazne se privremeno obustavlja za razdoblje tijekom kojeg je odluka Upravnog vijeća ESB-a predmet postupka provjere pred Administrativnim odborom za preispitivanja ili žalbenog postupka pred Sudom.
5. Zastara se također privremeno obustavlja za razdoblje kad teče kazneni postupak protiv nadziranog subjekta u vezi s istim činjenicama.
Članak 131.
Zastara izvršenja administrativnih novčanih kazni
1. Na ovlast ESB-a da izvrši odluku donesenu sukladno članku 18. stavku 1. i 7. Uredbe o SSM-u primjenjuje se zastara od pet godina, koja počinje teći na dan donošenja predmetne odluke.
2. Svaka radnja ESB-a usmjerena na izvršenje plaćanja ili uvjeta plaćanja temeljem predmetne administrativne kazne uzrokuje prekid zastare izvršenja administrativne kazne.
3. Svaki prekid uzrokuje da zastara počinje iznova teći.
4. Zastara izvršenja administrativnih kazni privremeno se obustavlja za razdoblja kao što su:
(a)
dozvoljeno vrijeme za plaćanje;
(b)
izvršenje plaćanja je privremeno obustavljeno zbog odluke Upravnog vijeća ESB-a ili Suda.
GLAVA 5.
OBJAVA ODLUKA I RAZMJENA INFORMACIJA
Članak 132.
Objava odluka o administrativnim kaznama
1. ESB objavljuje na svojim mrežnim stranicama bez nepotrebnog odgađanja, a nakon što je odluka dostavljena predmetnom nadziranom subjektu, svaku odluku o izricanju administrativne novčane kazne, kako je određeno u članku 120., nadziranom subjektu u državi članici sudionici, uključujući informacije o vrsti i prirodi povrede i identitetu dotičnog nadziranog subjekta, osim ako bi objava na ovaj način:
(a)
ugrozila stabilnost financijskih tržišta ili kaznenu istragu koja je u tijeku; ili
(b)
uzrokovala, u mjeri u kojoj je moguće utvrditi, nerazmjernu štetu predmetnom nadziranom subjektu.
U tim okolnostima, odluke koje se odnose na administrativne kazne objavljuju se na anonimnoj osnovi. Umjesto toga, ako je vjerojatno da će takve okolnosti prestati u razumnom roku, objava na temelju ovog stavka može se odgoditi za takvo vremensko razdoblje.
2. Ako je u tijeku žalbeni postupak pred Sudom u odnosu na odluku iz stavka 1., ESB bez nepotrebnog odgađanja, također objavljuje na svojim službenim mrežnim stranicama informacije o statusu žalbenog postupka o kojem se radi te o njegovom ishodu.
3. ESB osigurava da informacije objavljene sukladno stavcima 1. i 2. ostanu na njegovim službenim mrežnim stranicama najmanje pet godina.
Članak 133.
Obavještavanje EBA-e
Sukladno zahtjevima za čuvanjem poslovne tajne iz članka 27. Uredbe o SSM-u, ESB obavještava EBA-u o administrativnim novčanim kaznama, kako je određeno u članku 120., koje su izrečene nadziranom subjektu u državi članici europodručja, uključujući svaki žalbeni postupak u vezi s takvim kaznama, kao i njegov ishod.
GLAVA 6.
SURADNJA IZMEĐU ESB-A I NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U DRŽAVAMA ČLANICAMA EUROPODRUČJA NA TEMELJU ČLANKA 18. STAVKA 5. UREDBE O SSM-U
Članak 134.
Značajni nadzirani subjekti
1. U odnosu na značajne nadzirane subjekte, nacionalno nadležno tijelo pokreće postupak samo na zahtjev ESB-a kada je to potrebno u svrhu izvršavanja zadaća dodijeljenih ESB-u temeljem Uredbe o SSM-u, s ciljem poduzimanja radnji radi osiguranja da budu izrečene primjerene kazne u slučajevima koji nisu uređeni člankom 18. stavkom 1. Uredbe o SSM-u. Takvi slučajevi uključuju primjenu:
(a)
nenovčanih kazni u slučaju povrede izravno primjenjivog prava Unije od strane pravnih ili fizičkih osoba, jednako kao i svih novčanih kazni u slučaju povrede izravno primjenjivog prava Unije od strane fizičkih osoba;
(b)
svih novčanih ili nenovčanih kazni u slučaju povrede od strane pravnih ili fizičkih osoba bilo kojeg nacionalnog propisa kojim se prenose odgovarajuće direktive Unije;
(c)
svih novčanih ili nenovčanih kazni koje se izriču u skladu s primjenjivim nacionalnim zakonodavstvom koje daje posebne ovlasti nacionalnim nadležnim tijelima u državama članicama europodručja koji se trenutno ne zahtijevaju mjerodavnim pravom Unije.
Odredbe ovog stavka ne dovode u pitanje mogućnost nacionalnog nadležnog tijela da pokrene postupak na vlastitu inicijativu u pogledu primjene nacionalnog prava za zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u.
2. Nacionalno nadležno tijelo može zahtijevati od ESB-a da zatraži od njega da pokrene postupke u slučajevima iz stavka 1.
3. Nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice obavještava ESB o okončanju kaznenog postupka pokrenutog na zahtjev ESB-a sukladno stavku 1. ESB se posebno obavještava o izrečenim kaznama, ako postoje.
Članak 135.
Izvještavanje u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte
Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo redovno obavještava ESB o svim administrativnim kaznama izrečenim manje značajnim nadziranim subjektima u vezi s izvršavanjem njegovih nadzornih zadaća.
GLAVA 7.
KAZNENA DJELA
Članak 136.
Dokaz o postojanju činjenica koje mogu tvoriti obilježja kaznenog djela
Ako, u provođenju svojih zadaća temeljem Uredbe o SSM-u, ESB ima razloga sumnjati da je počinjeno kazneno djelo, tada zahtijeva od odgovarajućeg nadležnog nacionalnog tijela da prepusti predmet odgovarajućim tijelima radi istrage i mogućeg kaznenog progona, u skladu s nacionalnim pravom.
GLAVA 8.
PRIHODI OD KAZNI
Članak 137.
Prihodi od kazni
Prihodi od administrativnih kazni izrečenih od strane ESB-a na temelju članka 18. stavka 1. i 7. Uredbe o SSM-u su imovina ESB-a.
DIO XI.
PRISTUP INFORMACIJAMA, IZVJEŠĆIVANJE, ISTRAGE I NADZORI NA LICU MJESTA
GLAVA 1.
OPĆA NAČELA
Članak 138.
Suradnja između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u pogledu ovlasti iz članaka 10. do 13. Uredbe o SSM-u
Odredbe utvrđene u ovom dijelu primjenjuju se na značajne nadzirane subjekte. Odredbe se također primjenjuju na manje značajne nadzirane subjekte ako ESB odluči, sukladno članku 6. stavku 5. točki (d) Uredbe o SSM-u, koristiti se ovlastima iz članaka od 10. do 13.Uredbe o SSM-u u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte. Međutim ovo je bez utjecaja na nadležnost nacionalnih nadzornih tijela da izravno nadziru manje značajne subjekte sukladno članku 6. stavku 6. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 2.
SURADNJA U POGLEDU ZAHTJEVA ZA INFORMACIJAMA
Članak 139.
Ad-hoc zahtjevi za informacijama na temelju članka 10. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 10. Uredbe o SSM-u i u skladu s mjerodavnim pravom Unije, ESB može zahtijevati od pravne ili fizičke osobe iz članka 10. stavka 1.Uredbe o SSM-u da dostave informacije koje su potrebne za izvršavanje zadaća dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u. ESB određuje o kojim se informacijama radi kao i razumi rok u kojem ih je potrebno dostaviti ESB-u.
2. Prije zahtijevanja informacija koje se dostavljaju u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe o SSM-u, ESB prvo uzima u obzir informacije koje su već dostupne nacionalnim nadležnim tijelima.
3. ESB stavlja na raspolaganje odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu primjerak svih podataka koje je zaprimio od pravne ili fizičke osobe kojoj je upućen zahtjev za informacijama.
GLAVA 3.
IZVJEŠĆIVANJE
Članak 140.
Zadaće u vezi s nadzornim izvješćivanjem nadležnih tijela
1. ESB je odgovoran za osiguravanje usklađenosti s mjerodavnim pravom Unije koje utvrđuje zahtjeve određene kreditnim institucijama u području izvješćivanja nadležnih tijela.
2. U tu svrhu, ESB ima zadaće i ovlasti u odnosu na značajne nadzirane subjekte kako su utvrđene u mjerodavnom pravu Unije o nadzornom izvješćivanju. Nacionalna nadležna tijela imaju zadaće i ovlasti u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte kako su utvrđene u mjerodavnom pravu Unije o izvješćivanju nadležnih tijela.
3. Neovisno o stavku 2. i ako nije propisano drugačije, svaki nadzirani subjekt dostavlja svom odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu informacije koje je potrebno redovno dostavljati u skladu s mjerodavnim pravom Unije. Osim ako nije posebno drugačije propisano, sve informacije o kojima izvješćuju nadzirani subjekti dostavljaju se nacionalnim nadležnim tijelima. Nacionalna nadležna tijela provode početno ispitivanje podataka i dostavljaju informacije ESB-u.
4. ESB organizira postupke vezane uz prikupljanje i preispitivanje kvalitete dostavljenih podataka od stane nadziranih subjekata u skladu s mjerodavnim pravom Unije i provedbenim tehničkim standardima EBA-e.
Članak 141.
Zahtjevi za informacijama koje treba redovito dostavljati na temelju članka 10. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 10. Uredbe o SSM-u, a posebno sukladno ovlasti ESB-a da zahtijeva informacije koje se dostavljaju redovito i u određenom obliku za potrebe nadzora i s njim povezanih statistika i u skladu s mjerodavnim pravom Unije, ESB može zahtijevati od nadziranog subjekta da izvijesti o dodatnim nadzornim informacijama kad god je takva informacija potrebna ESB-u za izvršavanje zadaća dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u. Sukladno uvjetima navedenim u mjerodavnom pravu Unije ESB može navesti posebno kategorije informacija o kojima je potrebno izvještavati jednako kao i postupke, oblike, učestalost i rokove za dostavljanje predmetnih informacija.
2. Ako ESB zahtijeva od pravnih ili fizičkih osoba kako je navedeno u članku 10. stavku 1.Uredbe o SSM-u da redovito dostavljaju informacije, članak 140. stavak 3. i 4. ove Uredbe primjenjuju se na odgovarajući način.
GLAVA 4.
SURADNJA U ODNOSU NA OPĆE ISTRAGE
Članak 142.
Pokretanje opće istrage na temelju članka 11. Uredbe o SSM-u
ESB provodi istragu svake pravne ili fizičke osobe iz članka 10. stavka 1. Uredbe o SSM-u na temelju odluke ESB-a. Takva odluka navodi sve dolje navedeno: Ta odluka obuhvaća sve sljedeće elemente:
(a)
pravnu osnovu za odluku i svrhu;
(b)
namjeru za izvršenje ovlasti utvrđenih u članku 11. stavku 1. Uredbe o SSM-u;
(c)
činjenicu da svako ometanje istrage od strane osobe koja je pod istragom predstavlja povredu odluke ESB-a sa značajem iz članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u, bez utjecaja na nacionalno pravo, kao što je utvrđeno u članku 11. stavku 2. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 5.
NADZOR NA LICU MJESTA
Članak 143.
Odluka ESB-a da provede nadzor na licu mjesta na temelju članka 12. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 12. Uredbe o SSM-u, kako bi izvršio zadaće koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, ESB imenuje tim za nadzor na licu mjesta kako je utvrđeno člankom 144. radi provođenja potrebnih nadzora na licu mjesta u prostorijama pravnih osoba kako je navedeno u članku 10. stavku 1. Uredbe o SSM-u.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 142. i sukladno članku 12. stavku 3. Uredbe o SSM-u, nadzori na licu mjesta provode se na temelju odluke ESB-a, u kojoj se navodi najmanje sljedeće:
(a)
predmet i svrhu nadzora na licu mjesta; i
(b)
činjenicu da svako ometanje nadzora na licu mjesta od strane pravne osobe koja je predmet nadzora predstavlja povredu odluke ESB-a u smislu članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u, bez utjecaja na nacionalno pravo, kao što je utvrđeno u članku 11. stavku 2. Uredbe o SSM-u.
3. Ako nadzor na licu mjesta slijedi nakon istrage provedene na temelju odluke ESB-a, kako je propisano u članku 142. i pod uvjetom da nadzor na licu mjesta ima istu svrhu i predmet kao i istraga, službenicima i drugim osobama koje su ovlastili ESB i nacionalno nadležno tijelo bit će omogućen pristup poslovnim prostorijama i zemljištu pravne osobe koja je predmet istrage na temelju iste odluke, u skladu s člankom 12. stavkom 2. i 4. Uredbe o SSM-u, a ne dovodeći u pitanje njen članak 13.
Članak 144.
Osnivanje i sastav timova za nadzor na licu mjesta
1. ESB je nadležan za osnivanje i sastav timova za nadzor na licu mjesta uz sudjelovanje nacionalnih nadležnih tijela, sukladno članku 12. Uredbe o SSM-u.
2. ESB određuje voditelja tima za nadzor na licu mjesta između zaposlenika ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela.
3. ESB i nacionalna nadležna tijela se međusobno savjetuju i sporazumijevaju o uporabi sredstava nacionalnih nadležnih tijela u pogledu timova za nadzor na licu mjesta.
Članak 145.
Postupak i obavijest o nadzoru na licu mjesta
1. ESB obavještava pravnu osobu koja je predmet nadzora na licu mjesta o odluci ESB-a iz članka 143. stavka 2. i o identitetu članova tima za nadzor na licu mjesta, najmanje pet radnih dana prije početka nadzora na licu mjesta. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice u kojoj se treba provesti nadzor na licu mjesta najmanje tjedan dana prije obavještavanja pravne osobe koja je predmet nadzora na licu mjesta o takvom nadzoru.
2. Ako ispravno provođenje i učinkovitost nadzora tako zahtijevaju, ESB može provesti izravni nadzor na licu mjesta bez da unaprijed obavijesti predmetni nadzirani subjekt. Nacionalno nadležno tijelo se obavještava što je ranije moguće prije početka takvog nadzora na licu mjesta.
Članak 146.
Provođenje nadzora na licu mjesta
1. Osobe koje provode nadzor na licu mjesta slijede upute voditelja tima za nadzor na licu mjesta.
2. Ako je subjekt koji je predmet nadzora na licu mjesta značajni nadzirani subjekt, voditelj tima za nadzor na licu mjesta je odgovoran za koordinaciju između tima za nadzor na licu mjesta i zajedničkog nadzornog tima koji je nadležan za nadzor tog značajnog nadziranog subjekta.
DIO XII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 147.
Početak izravnog nadzora od strane ESB-a kada ESB prvi puta preuzima svoje zadaće
1. ESB upućuje odluku svakom nadziranom subjektu u odnosu na kojeg preuzima zadaće dodijeljene mu Uredbom o SSM-u potvrđujući da je značajni nadzirani subjekt najmanje dva mjeseca prije 4. studenoga 2014.. Za subjekte koji su članovi značajne nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica te osigurava da su svi nadzirani subjekti unutar značajne nadzirane grupe uredno obaviješteni do odgovarajućeg roka. Ove odluke stupaju na snagu od 4. studenoga 2014.
2. Neovisno o stavku 1., ako ESB započne provoditi zadaće koje su mu dodijeljene prije 4. studenoga 2014., tada upućuje odluku predmetnom subjektu i odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Osim ako nije u takvoj odluci drugačije propisano, te odluke stupaju na snagu danom dostave obavijesti. Odgovarajuća nacionalna nadležna tijela će biti unaprijed obaviještena o namjeri izdavanja takve odluke što je prije moguće.
3. Prije donošenja odluke sukladno stavku 1., ESB pruža odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost da se očituje u pisanom obliku.
Članak 148.
Određivanje oblika izvješća o povijesti nadzora i profilu rizika koje nacionalna nadležna tijela trebaju dostaviti ESB-u
1. Nacionalna nadležna tijela, najkasnije do 4. kolovoza 2014., obavještavaju ESB o identitetu kreditnih institucija kojima su izdale odobrenje za rad te dostavljaju izvješća o ovim kreditnim institucijama u obliku koji je odredio ESB.
2. Neovisno o stavku 1., ako ESB započinje provođenje zadaća dodijeljenih mu prije 4. studenoga 2014., može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da obavijeste ESB o identitetu odgovarajućih kreditnih institucija kao i da dostave izvješće u obliku određenom od strane ESB-a u razumnom roku, a koje će biti navedeno u zahtjevu.
Članak 149.
Nastavak postupaka koji su u tijeku
1. Osim ako ESB drugačije odluči, ako je nacionalno nadležno tijelo započelo nadzorne postupke za koje ESB postaje nadležan na temelju Uredbe o SSM-u, a to se dogodi prije 4. studenoga 2014. tada se primjenjuju postupci propisani člankom 48.
2. Odstupajući od članka 48., ovaj se članak primjenjuje na zajedničke postupke.
Članak 150.
Nadzorne odluke donesene od strane nacionalnih nadležnih tijela
Neovisno o izvršavanju ovlasti od strane ESB-a koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, nadzorne odluke koje su nacionalna nadležna tijela donijela prije 4. studenoga 2014. ostaju nepromijenjene.
Članak 151.
Države članice čija valuta postaje euro
1. Sukladno stavku 2., u slučajevima prestanka odstupanja sukladno članku 139. UFEU-a za državu članicu u skladu s člankom 140. stavkom 2. UFEU-a, članci od 148. do 150. primjenjuju se na odgovarajući način u pogledu postupaka nadzora ili odluka pokrenutih ili donesenih od strane nacionalnog nadležnog tijela takve države članice.
2. Upućivanje na 4. studenoga 2014. u člancima 149. i 150. smatra se upućivanjem na datum kada je euro usvojen u odgovarajućoj državi članici.
Članak 152.
Nastavak primjene postojećih sporazuma
Svi postojeći sporazumi s drugim tijelima koje je nacionalno nadležno tijelo sklopio prije 4. studenoga 2014. koji pokrivaju barem dio zadaća koje su prenesene ESB-u Uredbom o SSM-u nastavljaju se primjenjivati. ESB može odlučiti sudjelovati u takvim postojećim sporazumima o suradnji u skladu s postupkom primjenjivom na predmetne sporazume ili ustanoviti novi sporazum o suradnji s trećim osobama za zadaće prenesene mu Uredbom o SSM-u. Nacionalno nadležno tijelo nastavlja primjenjivati postojeće sporazume o suradnji samo u mjeri u kojoj nisu zamijenjeni ESB-ovim sporazumima o suradnji. Kada je potrebno za izvršenje postojećih sporazuma o suradnji, nacionalno nadležno tijelo odgovorno je za pružanje pomoći ESB-u, posebno izvršavanjem prava i izvršavanjem obveza na temelju sporazuma, a u suradnji s ESB-om.
Članak 153.
Završne odredbe
Ova Uredba stupa na snagu sljedećega dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova Uredba je u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u 16. travnja 2014..