РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 231/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В нейното съобщение от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, Комисията определя рамката за инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност, включително Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
(2)
Тъй като срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (4) изтeче на 31 декември 2013 г. и с оглед да се постигне по-голяма ефективност на външната дейност на Съюза, следва да се поддържа рамка за планиране и предоставяне на външно подпомагане за периода от 2014 до 2020 г. Следва да продължи подкрепата за политиката на разширяване на Съюза посредством специален инструмент за финансиране на външната дейност. Във връзка с това следва да бъде създаден ИПП II.
(3)
Член 49 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) постановява, че всяка европейска държава, която поддържа ценностите за зачитане на човешкото достойнство, свобода, демокрация, равенство, правова държава и зачитане на правата на човека, включително. правата на лицата, които принадлежат към малцинства, може да поиска да членува в Съюза. Европейска държава, която е поискала да членува в Съюза, може да стане член едва когато е потвърдено, че отговаря на критериите за членство, установени на Европейския съвет през юни 1993 г. в Копенхаген („критериите от Копенхаген“), и при условие че присъединяването не надхвърля капацитета на Съюза за интегриране на новия член. Тези критерии са свързани със стабилността на институциите, гарантиращи демокрацията, правовата държава, правата на човека и зачитането и закрилата на малцинствата, наличието на функционираща пазарна икономика, капацитета за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в рамките на Съюза и способността за поемане както на правата, така и на задълженията по Договорите, включително присъединяване към целите на политическия, икономическия и паричния съюз.
(4)
Стратегията за разширяването, основана на консолидиране, изпълнение на конкретни условия и комуникация, съчетана с капацитета на Съюза да интегрира нови членове, продължава да представлява основата за подновен консенсус за разширяването. Процесът на присъединяване се основава на обективни критерии и на прилагането на принципа на равно третиране на всички кандидати за членство, като всеки един се оценява според собствените му заслуги. Напредъкът по пътя към присъединяването зависи от спазването от всеки кандидат на ценностите на Съюза, както и от способността му да предприеме необходимите реформи за хармонизиране на своята политическа, институционална, правна, административна и икономическа система с правилата, стандартите, политиките и практиките в Съюза.
(5)
Процесът на разширяване укрепва мира, демокрацията и стабилността в Европа и дава възможност на Съюза да бъде в по-добра позиция, за да посрещне глобалните предизвикателства. Преобразяващата сила на процеса на разширяване поражда дълбоки политически и икономически реформи в обхванатите от процеса на разширяване държави и носи ползи за Съюза като цяло.
(6)
Европейският съвет е дал статут на страни кандидатки на Исландия, Черна гора, бившата югославска република Македония, Турция и Сърбия. Той потвърди европейската перспектива на Западните Балкани. Без да се засягат позициите относно статута или евентуалните бъдещи решения на Европейския съвет или на Съвета, тези, които се ползват от подобна европейска перспектива и на които не е даден статут на страни кандидатки, могат да се считат за потенциални страни кандидатки единствено за целите на настоящия регламент.Финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да се предоставя на всички бенефициери, посочени в приложение I.
(7)
Подпомагането по настоящия регламент следва да се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и като се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Подпомагането следва да се предоставя също така в съответствие със споразуменията между Съюза и бенефициерите, посочени в приложение I, както и в съответствие с Европейските партньорства и Партньорствата за присъединяване. Подпомагането следва да се съсредоточи главно върху избрани области на политиката, които ще помогнат на бенефициерите, посочени приложение I, да укрепят демократичните институции и правовата държава, да реформират съдебната власт и публичната администрация, да зачитат основните права и да насърчават равенството между половете, толерантността, социалното приобщаване и недискриминацията. Чрез подпомагането следва да продължи да бъде оказвана подкрепа за техните усилия за развитие на регионалното, макрорегионалното и трансграничното сътрудничество, както и за териториално развитие, включително посредством изпълнението на макрорегионалните стратегии на Съюза. То следва да стимулира също така тяхното икономическо и социално развитие, което лежи в основата на програма за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, с особен акцент върху малките и средните предприятия), с оглед постигане на целите на стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (стратегия „Европа 2020“) и постепенно привеждане в съответствие с критериите от Копенхаген. Следва да се подобри съгласуваността между финансовото подпомагане и цялостния напредък в прилагането на предприсъединителната стратегия.
(8)
С цел отчитане на промените в рамката на политиката на разширяване или на значителни събития в бенефициерите, посочени в приложение I, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с адаптирането и актуализирането на тематичните приоритети за помощта, изброени в приложение II. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително и на експертно равнище. При изготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
Укрепването на правовата държава, включително борбата срещу корупцията и организираната престъпност, и доброто управление, включително реформата на публичната администрация, остават главните предизвикателства за повечето бенефициери, посочени в приложение I, и са от решаващо значение за о сближаването на тези бенефициери със Съюза, така че по-късно да могат изцяло да поемат задълженията, произтичащи от членството в него. С оглед на дългосрочния характер на реформите, които се извършват в тези области, и на необходимостта резултатите да бъдат регистрирани, финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да отговаря на изискванията, поставени пред бенефициерите, посочени в приложение I, на възможно най-ранен етап.
(10)
Необходимо е бенефициерите, посочени в приложение I, да бъдат по-добре подготвени да се справят с глобалните предизвикателства, като устойчивото развитие и изменението на климата, и да се присъединят към усилията на Съюза за разрешаване на тези проблеми. Подпомагането от Съюза по настоящия регламент следва да допринася също за постигането на целта делът от бюджета на Съюза, свързан с климата, да достигне поне 20 %.
(11)
Съюзът следва също така да предоставя подкрепа за прехода по пътя към присъединяването, което е в полза на всички бенефициери, посочени в приложение I, въз основа на опита на държавите-членки. Това сътрудничество следва да се съсредоточи по-специално върху споделянето на опита, натрупан от държавите-членки в процеса на реформите.
(12)
Комисията и държавите-членки следва да гарантират съответствие, съгласуваност и взаимно допълване на предоставяната от тях помощ, по-конкретно чрез провеждането на редовни консултации и чест обмен на информация на различните етапи от цикъла на подпомагането. Освен това следва да се предприемат необходимите стъпки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с други донори, включително чрез провеждането на редовни консултации. Ролята на гражданското общество следва да се засили както по отношение на програмите, реализирани от държавните органи, така и когато гражданското общество се явява пряк бенефициер на помощ от Съюза.
(13)
Приоритетите за действия, насочени към изпълнение на целите в съответните области на политиката, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент, следва да се определят в индикативни стратегически документи, съставени от Комисията за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г. в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, въз основа на техните специфични потребности и програмата за разширяване, в съответствие с общите и конкретните цели, определени с настоящия регламент, и при надлежно отчитане на съответните национални стратегии. Стратегическите документи следва също да определят области на политиката, подлежащи на подпомагане, и без да се засягат прерогативите на Европейския парламент и на Съвета, следва да предвиждат индикативно разпределение на средствата на Съюза за всяка област на политиката, с разбивка по години, включително разчет на разходите, свързани с климата. Следва да бъде предвидена достатъчна гъвкавост с оглед удовлетворяване на нововъзникващите потребности и предоставяне на стимули за подобряване на резултатите. Стратегическите документи следва да гарантират последователност и съгласуваност с усилията на бенефициерите, посочени в приложение I, отразени в техните национални бюджети, и следва да отчитат подкрепата, която се предоставя от други донори. С оглед отчитане на развитието във вътрешен и външен план стратегическите документи следва при необходимост да се преразглеждат и да се преработват.
(14)
В интерес на Съюза е да подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, в усилията им за провеждане на реформи с оглед на членството в Съюза. Подпомагането следва да се управлява, като се поставя силен акцент върху резултатите и се предвиждат стимули за онези, които показват ангажираност с реформите посредством ефективно прилагане на предприсъединителната помощ и напредък в изпълнението на критериите за членство.
(15)
За подпомагането следва да продължат да се използват структурите и инструментите, доказали своите качества в предприсъединителния процес. Преходът от пряко управление на предприсъединителните фондове от страна на Комисията към непряко управление от страна на бенефициерите, посочени в приложение I, следва да бъде постепенен и съобразно съответните възможностите на тези бенефициери. В съответствие с принципа на демокрация на участието Комисията следва да насърчава при всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, парламентарния контрол върху предоставяната на този бенефициер помощ.
(16)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия са свързани със стратегическите документи, програмните документи и със специалните правила за определяне на такива еднакви условия и следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентационният им характер по отношение на дадена политика или финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, с изключение на случаите на мерки с малък финансов размер. При определянето на еднакви условия за прилагане на настоящия регламент следва да се вземат под внимание извлечените поуки от управлението и прилагането на предприсъединителната помощ в миналото. При необходимост тези условия следва да се изменят.
(17)
Комитетът, създаден съгласно настоящия регламент, следва да бъде компетентен и за правните актове и ангажименти по Регламент (ЕО) № 1085/2006, както и за прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006 на Съвета (6).
(18)
Настоящият регламент установява финансов пакет за своя срок на прилагане, който е основна референтна сума за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (7).
(19)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза в областта на външната дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между ИПП II, другите инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност и други политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимно укрепване на програмите, разработвани в рамките на тези инструменти за финансиране на външната дейност.
(20)
Общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са уредени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(21)
Доколкото целта на настоящия регламент не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(22)
Уместно е да се гарантира плавен преход без прекъсване между Инструмента за предприсъеднителна помощ (ИПП), създаден с Регламент (ЕО) № 1085/2006 и ИПП II и срокът на прилагане на настоящия регламент да се обвърже с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (9). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обща цел
Инструментът за предприсъединителна помощ а периода от 2014 до 2020 г. („ИПП II“) подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, при приемането и осъществяването на политическите, институционалните, правните, административните, социалните и икономическите реформи, които се изискват от тези бенефициери, за зачитане на ценностите на Съюза и постепенно привеждане в съответствие с правилата, стандартите, политиките и практиките на Съюза с оглед на членството в него.
Посредством това подпомагане ИПП II допринася за стабилността, сигурността и благоденствието на бенефициерите, посочени в приложение I.
Член 2
Специфични цели
1. Помощта, отпускана по настоящия регламент, е насочена към постигане на следните специфични цели в съответствие с нуждите на всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, както и с индивидуалните им програми за разширяване:
а)
подпомагане на политическите реформи, наред с другото, чрез:
i)
укрепване на демокрацията и нейните институции, включително независима и ефикасна съдебна власт, и на правовата държава, включително нейното изграждане;
ii)
популяризиране и защита на правата на човека и основните свободи, по-добро спазване на правата на лицата, които принадлежат към малцинства, включително на лесбийките, гейовете, бисексуалните, транссексуалните и интерсексуалните лица, насърчаване на равенството между половете, недискриминацията и толерантността, както и свобода на медиите и зачитане на културното многообразие;
iii)
регионално сътрудничество и добросъседски отношения;
iv)
насърчаване на мерки за помирение, укрепване на мира и изграждане на доверие;
v)
борбата с корупцията и организираната престъпност;
vi)
укрепване на публичната администрация и доброто управление на всички равнища;
vii)
мерки за изграждане на капацитет с цел подобряване на правоприлагането, управлението на границите и прилагането на миграционната политика, включително управлението на миграционните потоци;
viii)
развитие на гражданското общество;
ix)
подобряване на социалния диалог и укрепване на капацитета на социалните партньори;
б)
подпомагане на икономическото, социалното и териториалното развитие с цел постигане на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, наред с другото, чрез:
i)
постигане на стандартите на Съюза в икономиката, включително функционираща пазарна икономика, както и фискално и икономическо управление;
ii)
икономически реформи, които са необходими за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в Съюза, и същевременно принос за постигането на целите, свързани със социалната сфера и околната среда;
iii)
стимулиране на трудовата заетост и мобилност, насърчаване създаването на качествени работни места и развитието на човешкия капитал;
iv)
насърчаване на социалното и икономическото приобщаване, по-конкретно на малцинствата и уязвимите групи, включително на хората с увреждания, бежанците и разселените лица;
v)
насърчаване на приобщаваща и интегрирана образователна система и опазване и възстановяване на културното наследство;
vi)
развитие на физическия капитал, включително подобряване на инфраструктурата, и връзки с мрежите на Съюза и регионалните мрежи;
vii)
укрепване на капацитета за научни изследвания, технологично развитие и иновации;
в)
укрепване на всички равнища на способността на бенефициерите, посочени в приложение I, да изпълняват задълженията, произтичащи от членството в Съюза, като се подпомага постепенното привеждане в съответствие с достиженията на правото на Съюза и тяхното приемане, въвеждане и прилагане, включително подготовка за управлението на структурните фондове на Съюза, Кохезионния фонд и Европейския земеделски фонда за развитие на селските райони;
г)
укрепване на регионалната интеграция и териториалното сътрудничество с участието на бенефициерите, посочени в приложение I, на държавите-членки и по целесъобразност на трети държави в обхвата на Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10).
2. Напредъкът към постигане на специфичните цели, посочени в параграф 1, се проследява и оценява въз основа на предварително определени, ясни, прозрачни и където е приложимо специфични за държавата и измерими показатели, които обхващат наред с другото:
а)
напредъка в областите на укрепването на демокрацията, принципите на правовата държава и независимата и ефикасна съдебна власт, зачитането на правата на човека, включително на лицата, принадлежащи към малцинства и уязвими групи, и основните свободи, равенството между половете и правата на жените, борбата с корупцията и организираната престъпност, помиряването, добросъседските отношения и завръщането на бежанците, и по-специално регистрирането на резултати в тези области;
б)
напредъка на реформите в социално-икономическата и фискалната област, преодоляването на структурните и макроикономическите дисбаланси; обосноваността и ефективността на стратегиите за социално и икономическо развитие, напредъка към интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и създаването на приобщаващо и интегрирано образование, качествено обучение и заетост, включително чрез публични инвестиции, подпомагани от ИПП II; напредъка към създаването на благоприятна стопанска среда;
в)
напредъка в хармонизирането на законодателството с достиженията на правото на Съюза, включително хронологическа справка за неговото прилагане; напредъка в институционалната реформа, свързана със Съюза, включително прехода към непряко управление на помощта, която се отпуска по настоящия регламент;
г)
напредъка в изграждането и укрепването на доброто управление и административния и институционалния капацитет и капацитета за усвояване на всички равнища, включително адекватни човешки ресурси, необходими за приемане и прилагане на законодателството, свързано с достиженията на правото на Съюза;
д)
инициативи за регионално и териториално сътрудничество и развитието на търговските потоци.
3. Показателите, посочени в параграф 2, се използват по целесъобразност за мониторинг, оценка и преглед на резултатите. Годишните отчети на Комисията, посочени в член 4, се вземат като отправна точка при оценката на резултатите от подпомагането от ИПП II. Съответните показатели за изпълнение се определят и включват в стратегическите документи и програмите, посочени в членове 6 и 7, и се определят по такъв начин, че да се даде възможност за обективна оценка на напредъка във времето и, когато е уместно, за всички програми.
Член 3
Области на политиката
1. Помощта, отпускана по силата на настоящия регламент, е насочена основно към следните области на политиката:
а)
реформи в хода на подготовката за членство в Съюза и свързаното с това институционално изграждане и изграждане на капацитет;
б)
социално-икономическо и регионално развитие;
в)
трудова заетост, социални политики, образование, насърчаване на равенството между половете и развитие на човешките ресурси;
г)
земеделие и развитие на селските райони;
д)
регионално и териториално сътрудничество.
2. Помощта във всички области на политиката, посочени в параграф 1 от настоящия член, подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, за постигане на общите и конкретните цели по член 1 и член 2, по-специално чрез реформи на политиките, сближаване на законодателството, изграждане на капацитет и инвестиции.
Когато е уместно, особено внимание се обръща на доброто управление, правовата държава и борбата с корупцията и организираната престъпност.
3. Помощта в рамките на областите на политиката, посочени в параграф 1, букви б)-д), може да включва финансиране на видовете дейности, предвидени в Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), Регламент (ЕС) № 1300/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), Регламент (ЕС) № 1304/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) и Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
4. Помощта в рамките на областта на политиката, посочена в параграф 1, буква д), може да финансира по-специално дейности с участието на няколко държави или хоризонтални дейности, както и дейности за трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество.
Член 4
Рамка за помощта
1. Помощта по настоящия регламент се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Комисията гарантира съответствието между политическата рамка за предоставяне на помощ и политическата рамка за разширяване.
2. Помощта се насочва и адаптира към конкретното положение на бенефициерите, посочени в приложение I, като се вземат предвид необходимите допълнителни усилия за спазване на критериите за членство, както и капацитета на бенефициерите. Помощта е с различен обхват и интензивност в зависимост от потребностите, ангажимента за реформи и напредъка по изпълнението на тези реформи. Основната ѝ цел е да се подпомогнат бенефициерите, посочени в приложение I, да определят и изпълняват секторните реформи. Секторните политики и стратегии са всеобхватни и допринасят за постигането на конкретните цели, определени в член 2, параграф 1.
3. В съответствие с конкретните цели, изложени в член 2, параграф 1, тематичните приоритети за предоставяне на помощ според нуждите и капацитета на бенефициерите, посочени в приложение I, са изброени в приложение II. Всеки един от тези тематични приоритети може да допринесе за постигането на повече от една конкретна цел.
4. В съответствие с конкретната цел, посочена в член 2, параграф 1, буква г), помощта е в подкрепа на трансграничното сътрудничество както между бенефициерите, посочени в приложение I, така и между тях и държавите-членки или държавите от Европейския инструмент за съседство (ЕИС), създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 с оглед насърчаването на добросъседските отношения, засилването на интеграцията със Съюза и стимулирането на социално-икономическото развитие. Тематичните приоритети в областта на помощта за териториално сътрудничество са изброени в приложение II.
Член 5
Съответствие, съгласуваност и взаимно допълване
1. Финансовата помощ в рамките на настоящия регламент е съгласувана с политиките на Съюза. Тя е в съответствие със споразуменията, които Съюзът е сключил с бенефициерите, посочени в приложение I, и спазва ангажиментите, произтичащи от многостранните споразумения, по които Съюзът е страна.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, допринася за изпълнението на ангажиментите на Съюза посредством засилена прозрачност и отчетност при предоставянето на помощта, включително. чрез публичното оповестяване на информация относно обема на помощта и отпуснатите средства, като гарантира, че данните са сравними в международен план, като да тях има лесен достъп и те могат да бъдат споделени и публикувани.
3. Комисията, държавите-членки и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) си сътрудничат при осигуряването на съгласуваността на отпуснатата по силата на настоящия регламент помощ и се стремят да избягват дублирането между нея и друга помощ, предоставяна от Съюза, държавите-членки и ЕИБ, включително чрез редовни и отворени за всички участници заседания, насочени към координиране на помощта.
4. Комисията, държавите-членки и ЕИБ гарантират координирането на съответните си програми за помощ с цел повишаване ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране в съответствие с установените принципи за укрепване на оперативната координация в областта на външното подпомагане и за хармонизиране на политиките и процедурите, по-специално на международните принципи за ефективност на помощта. Координацията обхваща редовни консултации и честа обмяна на информация през отделните етапи на цикъла на подпомагането, по-конкретно консултации на място, и представлява основен етап от процеса на програмиране на държавите-членки и на Съюза.
5. С оглед повишаване на ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране Комисията заедно с държавите-членки предприема необходимите мерки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с многостранните и регионалните организации и структури, като международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН, както и донорите извън Съюза.
6. Като правило, в хода на подготовката, прилагането и мониторинга на помощта, отпускана по настоящия регламент, Комисията ще действа в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I. Партньорството включва по целесъобразност компетентни национални и местни органи, както и организации на гражданското общество. Комисията насърчава координацията между съответните заинтересовани страни.
Капацитетът на организациите на гражданското общество се укрепва, включително по целесъобразност в качеството им на преки бенефициери на помощ.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКО ПЛАНИРАНЕ
Член 6
Стратегически документи
1. Финансовата помощ по настоящия регламент се предоставя на базата на индикативни стратегически документи, включващи една или няколко държави („стратегическите документи“), които са съставени от Комисията в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г.
2. Стратегическите документи определят приоритетите за действие за изпълнение на целите в съответните области на политиката, посочени в член 3, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент в съответствие с общите и специфичните цели, посочени съответно в членове 1 и 2. Стратегическите документи се приемат съгласно рамката за помощта, посочена в член 4, при надлежно отчитане на съответните национални стратегии.
3. Стратегическите документи включват индикативното разпределение на средства от Съюза за отделните области на политиката, по правило разбити по години, и позволяват да се реагира на възникващи нужди, без да се засяга възможността за комбиниране на помощта в различни области на политиката. Стратегическите документи включват показатели за оценка на напредъка към постигане на посочените в тях цели.
4. Комисията прави годишна оценка на изпълнението на стратегическите документи и на тяхната актуалност с оглед на развитието на политическата рамка, посочена в член 4. Комисията уведомява комитета по член 13, параграф 1 за резултатите от тази оценка и може да предложи преразглеждане на стратегическите документи, посочени в настоящия член, и/или на програмите и мерките по член 7, параграф 1 според случая. Тези стратегически документи се подлагат и на междинен преглед, и при необходимост се преработват.
5. Комисията приема стратегическите документи, посочени в настоящия член, и всички техни преработки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 7
Програмиране
1. Помощта от Съюза в рамките на настоящия регламент се осъществява пряко, непряко или при съвместно управление чрез програмите и мерките, посочени в членове 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014 и в съответствие със специалните правила за определяне на единни условия за прилагане на настоящия регламент, по-конкретно по отношение на управленските структури и процедури, които Комисията приема в съответствие с член 13 от настоящия регламент. По правило изпълнението се осъществява под формата на едногодишни или многогодишни програми, включващи една или няколко държави, както и на трансгранични програми за сътрудничество, създадени в съответствие със стратегическите документи съгласно член 6 и съставени от съответните бенефициери, посочени в приложение I към настоящия регламент, и/или Комисията, според случая.
2. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед по член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014 („доклада за междинен преглед“), се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в този доклад.
Член 8
Рамкови и допълнителни споразумения
1. Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, сключват рамкови споразумения за реализиране на помощта.
2. Допълнителни споразумения за реализиране на помощта може да се сключват, между Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, или техни изпълнителни органи, ако е необходимо.
Член 9
Хоризонтални разпоредби във връзка с инструментите
1. В надлежно обосновани случаи и с оглед да се гарантират съгласуваността и ефективността на финансирането от Съюза или да се насърчи регионалното сътрудничество, Комисията може да реши да разшири обхвата за допустимост на програмите и мерките, посочени в член 7, параграф 1 за да включи страни, територии и региони, които в противен случай не биха се ползвали от правото на финансиране по член 1, когато програмата или мярката, която ще се прилага, е с глобален, регионален или трансграничен характер.
2. Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) участва в създадени съгласно настоящия регламент програми или мерки за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки. Сумата, с която участва ЕФРР, се определя съгласно член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Настоящият регламент се прилага по отношение на използването на тази сума.
3. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за транснационално и междурегионално сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
4. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за трансгранично сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
5. Когато е уместно, ИПП може да допринася за програми или мерки, които са въведени като част от макрорегионална стратегия и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 за изменение на приложение II към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложение II към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 10, се предоставя на Комисията до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Приемане на допълнителни правила за прилагане
В допълнение към правилата, предвидени в Регламент (ЕС) № 236/2014 се приемат специални правила за определяне на еднакви условия за прилагането на настоящия регламент в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 13
Комитет
1. Създава се Комитет за Инструмента за предприсъединителна помощ („Комитет за ИПП II“), съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. Комитетът за ИПП II подпомага Комисията по отношение на всички области на политиката, посочени в член 3. Комитетът за ИПП II е компетентен и по отношение на законодателните актове и задълженията съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 и на прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006.
Член 14
Възнаграждение за резултатите
1. В стратегическите документи, посочени в член 6, се предвижда заделянето на помощ в подходящ размер, за да бъде възнаграден един от посочените в приложение I бенефициери за:
а)
особен напредък за изпълнение на критериите за членство; и/или
б)
ефикасно прилагане на предприсъединителната помощ, в хода на което са постигнати особено добри резултати по отношение на специфичните цели, заложени в съответния стратегически документ.
2. В случай че напредъкът и/или резултатите, постигнати от бенефициер, посочен в приложение I, остават значително под договорените равнища, заложени в стратегическите документи, Комисията коригира пропорционално отпуснатите средства, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
3. За тази цел се заделя подходяща сума за възнаграждаването посочено в параграф 1 от настоящия член, и се разпределя въз основа на оценка на резултатите и напредъка за срок от няколко години, но не по-късно съответно от 2017 г. и 2020 г. Предвид се вземат показателите за изпълнение, посочени в член 2, параграф 2, както са конкретизирани в стратегическите документи.
4. При индикативното разпределяне на средства от Съюза в стратегическите документи, посочени в член 6, се взема предвид възможността за разпределение на съответните допълнителни средства въз основа на резултатите и/или напредъка.
Член 15
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода от 2014 до 2020 г. се определя на 11 698 668 000 EUR (по текущи цени). До 4 % от финансовия пакет се заделят за програми за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки, в съответствие с техните нужди и приоритети.
2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка за периода от 2014 до 2020 г.
3. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16), индикативна сума от 1 680 000 000 EUR се отпуска от различните инструменти за финансиране на външната дейност, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (17), ЕИС, ИПП II и Инструментът за партньорство, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (18) за действия по мобилността с учебна цел към или от партньорски държави, по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013 и за сътрудничество и политически диалог с органи, институции и организации от тези държави. По отношение на усвояването на тези средства се прилага Регламент (ЕС) № 1288/2013.
Средствата се предоставя посредством два многогодишни транша, които покриват съответно първите четири години и оставащите три години. Размерът на това финансиране се отразява в програмирането, предвидено в настоящия регламент, в съответствие с установените нужди и приоритети на съответните държави. Размерът на отпуснатите средства може да бъде преразгледан в случай на непредвидени обстоятелства или на значителни политически промени в съответствие с приоритети на външната дейност на Съюза.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
UREDBA (EU) br. 231/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. ožujka 2014.
o uspostavi Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA II)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 212. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Komisija je u svojoj Komunikaciji od 29. lipnja 2011. pod nazivom „Proračun za strategiju Europa 2020.”odredila okvir za instrumente Unije za financiranje vanjskog djelovanja, uključujući Instrument pretpristupne pomoći („IPA II”).
(2)
S obzirom na to da je Uredba Vijeća (EZ) br. 1085/2006 (4) prestala važiti 31. prosinca 2013. te kako bi se povećala djelotvornost vanjskog djelovanja Unije, trebalo bi zadržati okvir za planiranje i provedbu vanjske pomoći za razdoblje od 2014. do 2020. Politiku proširenja Unije trebalo bi nastaviti podupirati posebnim instrumentom za financiranje vanjskog djelovanja. Stoga bi trebalo uspostaviti IPA-u II.
(3)
Člankom 49. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) predviđa se da svaka europska država koja podržava vrijednosti poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, jednakosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući i prava pripadnika manjina, može podnijeti zahtjev za članstvo u Uniji. Europska država koja je podnijela zahtjev za pristupanje Uniji može postati članica tek kada se potvrdi da ispunjava kriterije za članstvo utvrđene na Europskom vijeću u Kopenhagenu u lipnju 1993. („kriteriji iz Kopenhagena”) i pod uvjetom da pristupanje ne opterećuje kapacitet Unije za uključivanje novog člana. Ti se kriteriji odnose na stabilnost institucija koje jamče demokraciju, vladavinu prava, ljudska prava te poštovanje i zaštitu manjina, postojanje funkcionalnog tržišnoga gospodarstva te mogućnost svladavanja natjecateljskog pritiska i tržišnih sila unutar Unije, kao i mogućnost preuzimanja ne samo prava, nego i obveza iz Ugovorâ, uključujući poštovanje ciljeva političke, ekonomske i monetarne unije.
(4)
Strategija proširenja temeljena na konsolidaciji, uvjetovanosti i komunikaciji, zajedno s kapacitetom Unije da uključi nove članove, i dalje čini osnovu za novi konsenzus o proširenju. Postupak pristupanja temelji se na objektivnim kriterijima i na primjeni načela jednakog postupanja prema svim podnositeljima zahtjeva, pri čemu se svaki podnositelj zahtjeva procjenjuje posebno. Napredak na putu prema pristupanju ovisi o poštovanju vrijednosti Unije svakog podnositelja zahtjeva i njegovoj sposobnosti za poduzimanje potrebnih reformi, kako bi se njegovi politički, institucionalni, pravni, administrativni i gospodarski sustavi uskladili s pravilima, normama, politikama i praksama Unije.
(5)
Postupkom proširenja jača se mir, demokracija i stabilnost u Europi i omogućava se bolji položaj Unije u rješavanju globalnih izazova. Transformacijska moć procesa proširenja stvara dalekosežne političke i gospodarske reforme u zemljama proširenja, što također doprinosi Uniji u cjelini.
(6)
Europsko vijeće dodijelilo je status zemlje kandidatkinje Islandu, Crnoj Gori, bivšoj jugoslavenskoj republici Makedoniji, Turskoj i Srbiji. Potvrdilo je europsku perspektivu zapadnog Balkana. Ne dovodeći u pitanje stajališta o statusu ili bilo koje buduće odluke Europskog vijeća ili Vijeća, one zemlje koje uživaju koristi od takve europske perspektive, a kojima nije dodijeljen status zemlje kandidatkinje, mogu se smatrati potencijalnim kandidatkinjama samo za potrebe ove Uredbe. Financijsku pomoć u okviru ove Uredbe trebalo bi dodijeliti svim korisnicima navedenima u Prilogu I.
(7)
Pomoć u okviru ove Uredbe trebala bi se pružati u skladu s okvirom politike proširenja koji utvrđuju Europsko vijeće i Vijeće, posebno uzimajući u obzir Komunikaciju o strategiji proširenja i izvješća o napretku koji su uključeni u godišnji paket proširenja Komisije, kao i relevantne rezolucije Europskog parlamenta. Pomoć bi se također trebala pružati u skladu sa sporazumima koje je Unija sklopila s korisnicima navedenima u Prilogu I. te u skladu s europskim i pristupnim partnerstvima. Pomoć bi uglavnom trebala biti usmjerena na odabrani broj područja politike koja će pomoći korisnicima navedenima u Prilogu I. u osnaživanju demokratskih institucija i vladavine prava, reformi sudstva i javne uprave, poštovanju temeljnih prava i promicanju ravnopravnosti spolova, tolerancije, društvene uključenosti i nediskriminacije. Pomoć bi trebala nastaviti podupirati njihove napore za unapređenje regionalne, makroregionalne i prekogranične suradnje, kao i teritorijalnog razvoja, uključujući i provedbom makroregionalnih strategija Unije. Pomoć bi također trebala osnažiti njihov gospodarski i društveni razvoj, podupirući pametan, održiv i uključiv plan rasta s posebnim naglaskom na mala i srednja poduzeća, s ciljem postizanja ciljeva strategije Europa 2020. za pametan, održiv i uključiv rast („strategija Europa 2020.”) te postupnog usklađivanja s kriterijima iz Kopenhagena. Trebalo bi ojačati koherentnost između financijske pomoći i sveukupnog napretka postignutog provedbom pretpristupnih strategija.
(8)
Kako bi se u obzir uzele promjene okvira politike proširenja ili značajni razvoj događaja u vezi s korisnicima navedenima u Prilogu I., Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s prilagodbom i ažuriranjem tematskih prioriteta za pomoć navedenih u Prilogu II. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(9)
Jačanje vladavine prava, uključujući borbu protiv korupcije i organiziranog kriminala te dobro upravljanje, uključujući reformu javne uprave, ostaju ključni izazovi za većinu korisnika navedenih u Prilogu I. i neophodni su za približavanje tih korisnika Uniji i kasnije preuzimanje u potpunosti obveza koje proizlaze iz članstva u Uniji. U pogledu dugoročnije naravi reformi koje se provode u tim područjima i potrebe ostvarenja rezultata, financijska pomoć u okviru ove Uredbe trebala bi što prije odgovoriti na zahtjeve postavljene korisnicima navedenima u Prilogu I.
(10)
Korisnici navedeni u Prilogu I. trebaju se bolje pripremiti za rješavanje globalnih izazova, kao što su održiv razvoj i klimatske promjene, te se uskladiti s naporima Unije u rješavanju tih pitanja. Pomoć Unije u okviru ove Uredbe također bi trebala doprinijeti postizanju cilja povećanja udjela proračuna Unije koji se odnosi na klimu na barem 20 %.
(11)
Unija bi također trebala pružati potporu tranziciji prema pristupanju u korist svih korisnika navedenih u Prilogu I., na temelju iskustava njezinih država članica. Ta bi se suradnja trebala posebno usmjeriti na razmjenu iskustva koje su države članice stekle u procesu reformi.
(12)
Komisija i države članice trebale bi osigurati usklađenost, koherentnost i komplementarnost svoje pomoći, posebno redovitim savjetovanjima i čestim razmjenama informacija tijekom različitih faza ciklusa pružanja pomoći. Također bi trebalo poduzeti potrebne korake kako bi se osigurala bolja koordinacija i komplementarnost s drugim donatorima, uključujući putem redovitih savjetovanja. Trebalo bi unaprijediti ulogu civilnog društva, kako u programima koji se provode kroz tijela vlasti, tako i kao neposrednog korisnika pomoći Unije.
(13)
Prioritete djelovanja za ostvarenje ciljeva u relevantnim područjima politike koji će se podupirati u okviru ove Uredbe trebalo bi definirati u okvirnim strateškim dokumentima koje uspostavlja Komisija za razdoblje trajanja višegodišnjeg financijskog okvira Unije od 2014. do 2020. zajedno s korisnicima navedenima u Prilogu I., na temelju njihovih specifičnih potreba i plana proširenja, u skladu s općim i posebnim ciljevima definiranima ovom Uredbom te uzimajući u obzir relevantne nacionalne strategije. U strateškim bi dokumentima trebalo također utvrditi područja politike koja treba podupirati putem pomoći te, ne dovodeći u pitanje posebna prava Europskog parlamenta i Vijeća, utvrditi okvirnu dodjelu sredstava Unije prema području politike, prikazanu po godini, uključujući procjenu izdataka povezanih s klimom. Trebalo bi ugraditi dostatnu fleksibilnost za zadovoljenje nadolazećih potreba te za davanje poticaja za poboljšanje rezultata. Strateški dokumenti trebali bi osigurati koherentnost i usklađenost s naporima korisnika navedenih u Prilogu I. sukladno njihovim nacionalnim proračunima i trebali bi uzeti u obzir potporu koju pružaju drugi donatori. Kako bi se u obzir uzela unutarnja i vanjska kretanja, strateške dokumente trebalo bi preispitati i revidirati prema potrebi.
(14)
U interesu je Unije pomoći korisnicima navedenima u Prilogu I. u njihovim naporima za reformu s ciljem članstva u Uniji. Pomoći bi trebalo upravljati sa snažnim naglaskom na rezultate i s poticajima za one koji pokažu svoju predanost reformi kroz učinkovitu provedbu pretpristupne pomoći i napredak na putu prema ispunjenju kriterija za članstvo.
(15)
Pomoć bi i dalje trebala koristiti strukture i instrumente koji su dokazali svoju vrijednost u pretpristupnom procesu. Prijelaz s izravnog upravljanja pretpristupnim fondovima od strane Komisije na neizravno upravljanje od strane korisnika navedenih u Prilogu I. trebao bi biti postupan i u skladu s pojedinačnim kapacitetima navedenih korisnika. U skladu s načelom participativne demokracije, Komisija bi trebala poticati parlamentarni nadzor u svakom korisniku navedenom u Prilogu I. nad pomoći koja je pružena tom korisniku.
(16)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te se ovlasti odnose na strateške dokumente, programske dokumente i posebna pravila za uspostavu navedenih jedinstvenih uvjeta te bi se trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Uzimajući u obzir prirodu tih provedbenih akata, posebno njihovu usmjerenost prema politikama ili njihove financijske posljedice, za njihovo bi se donošenje u načelu trebao koristiti postupak ispitivanja, osim u slučaju mjera manjeg financijskog opsega. Pri uspostavi jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, trebala bi se uzeti u obzir iskustva stečena u upravljanju i provedbi prethodne pretpristupne pomoći. Te bi jedinstvene uvjete trebalo izmijeniti ako to zahtijeva razvoj događaja.
(17)
Odbor osnovan na temelju ove Uredbe trebao bi biti nadležan za pravne akte i obveze prema Uredbi (EZ) br. 1085/2006, kao i za provedbu članka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 389/2006. (6).
(18)
Ovom se Uredbom utvrđuje financijska omotnica za njezino razdoblje primjene, koja treba predstavljati primarni referentni iznos, u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (7), za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka.
(19)
Unija bi trebala tražiti najučinkovitiji način korištenja dostupnih resursa kako bi optimizirala učinak svojeg vanjskog djelovanja. To bi se trebalo postići putem koherentnosti i komplementarnosti između instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja te stvaranjem sinergija između IPA-e II, drugih instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja i drugih politika Unije. To bi nadalje trebalo imati za posljedicu uzajamno jačanje programa izrađenih na temelju instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja.
(20)
Zajednička pravila i postupci za provedbu instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja utvrđeni su u Uredbi (EU) br. 236/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
(21)
S obzirom na to da cilj ove Uredbe ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(22)
Primjereno je osigurati neometan i neprekinut prijelaz između Instrumenta pretpristupne pomoći („IPA”) uspostavljenog Uredbom (EZ) br. 1085/2006 i IPA-e II te uskladiti razdoblje primjene ove Uredbe s razdobljem primjene Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (9). Ova bi se Uredba stoga trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
GLAVA I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Opći cilj
Instrument pretpristupne pomoći za razdoblje od 2014. do 2020. („IPA II”) podupire korisnike navedene u Prilogu I. pri donošenju i provedbi političkih, institucionalnih, pravnih, administrativnih, društvenih i gospodarskih reformi koje su tim korisnicima potrebne za postizanje usklađenosti s vrijednostima Unije te za postupno usklađivanje s pravilima, normama, politikama i praksama Unije s ciljem članstva u Uniji.
Kroz takvu potporu, IPA II doprinosi stabilnosti, sigurnosti i prosperitetu korisnika navedenih u Prilogu I.
Članak 2.
Posebni ciljevi
1. Pomoć u okviru ove Uredbe teži ispunjenju sljedećih posebnih ciljeva sukladno potrebama svakog korisnika navedenog u Prilogu I., kao i njihovom pojedinačnom planu proširenja:
(a)
potpora za političke reforme, između ostalog kroz:
i.
jačanje demokracije i njezinih institucija, uključujući neovisno i učinkovito sudstvo te vladavinu prava, uključujući njegovu provedbu;
ii.
promicanje i zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, veće poštovanje prava pripadnika manjina, uključujući lezbijke, homoseksualce, biseksualne, transrodne i interseksualne osobe, promicanje ravnopravnosti spolova, nediskriminacije i tolerancije, kao i slobodu medija i poštovanje kulturne raznolikosti;
iii.
regionalnu suradnju i dobre susjedske odnose;
iv.
promicanje mjera pomirenja, izgradnje mira i izgradnje povjerenja;
v.
borbu protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta;
vi.
jačanje javne uprave i dobrog upravljanja na svim razinama;
vii.
mjere izgradnje kapaciteta za poboljšanje kaznenog progona, upravljanja granicom i provedbe migracijske politike, uključujući upravljanje migracijskim tokovima;
viii.
razvoj civilnog društva;
ix.
poboljšanje socijalnog dijaloga i jačanje kapaciteta socijalnih partnera;
(b)
potpora za gospodarski, socijalni i teritorijalni razvoj radi pametnog, održivog i uključivog rasta, između ostalog kroz:
i.
ostvarenje standarda Unije u gospodarstvu, uključujući funkcionalno tržišno gospodarstvo, kao i fiskalno i gospodarsko upravljanje;
ii.
gospodarske reforme potrebne za svladavanje natjecateljskog pritiska i tržišnih sila u Uniji, istovremeno doprinoseći ostvarenju socijalnih ciljeva i ciljeva u vezi s okolišem;
iii.
poticanje zapošljavanja i mobilnosti radne snage, promicanje stvaranja kvalitetnih radnih mjesta i razvoj ljudskog kapitala;
iv.
promicanje društvene i gospodarske uključenosti, posebno manjina i ranjivih skupina, uključujući osobe s invaliditetom, izbjeglice i raseljene osobe;
v.
poticanje uključivog i integriranog obrazovnog sustava te očuvanje i obnovu kulturnog naslijeđa;
vi.
razvoj fizičkog kapitala, uključujući poboljšanje infrastrukture i veza s mrežama Unije i regionalnim mrežama;
vii.
jačanje kapaciteta u području istraživanja, tehnološkog razvoja i inovacija;
(c)
jačanje sposobnosti korisnika navedenih u Prilogu I. na svim razinama za ispunjavanje obveza koje proizlaze iz članstva u Uniji podupiranjem postupnog usklađivanja s pravnom stečevinom Unije te donošenja, provedbe i izvršavanja te pravne stečevine, uključujući pripremu za upravljanje Unijinim strukturnim fondovima, Kohezijskim fondom i Europskim poljoprivrednim fondom za ruralni razvoj.
(d)
jačanje regionalne integracije i teritorijalne suradnje koje uključuju korisnike navedene u Prilogu I., države članice i, prema potrebi, treće zemlje unutar područja primjene Uredbe (EU) br. 232/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (10).
2. Napredak prema ostvarenju posebnih ciljeva navedenih u stavku 1. prati se i procjenjuje na temelju prethodno utvrđenih, jasnih, transparentnih i, prema potrebi, na temelju mjerljivih pokazatelja specifičnih za pojedinu zemlju koji, između ostalog, obuhvaćaju:
(a)
napredak u područjima jačanja demokracije, vladavine prava te neovisnog i učinkovitog pravosudnog sustava, poštovanja ljudskih prava, uključujući prava pripadnika manjina i ranjivih skupina, temeljnih sloboda, ravnopravnosti spolova i prava žena, borbe protiv korupcije i organiziranog kriminala, pomirbe, dobrih susjedskih odnosa i povratka izbjeglica te posebno uspostave podataka o rezultatima iz tih područja;
(b)
napredak u društveno-gospodarskim i fiskalnim reformama, kojima se rješavaju strukturalne i makroekonomske neravnoteže; valjanost i djelotvornost društvenih i gospodarskih razvojnih strategija; napredak prema pametnom, održivom i uključivom rastu te stvaranje uključivog i integriranog obrazovanja, kvalitetnog osposobljavanja i radnih mjesta, uključujući kroz javna ulaganja koja podupire IPA II; napredak prema ostvarenju povoljnog gospodarskog okružja;
(c)
napredak u usklađivanju zakonodavstva s pravnom stečevinom Unije, uključujući podatke o njegovoj provedbi; napredak u institucionalnoj reformi povezanoj s Unijom, uključujući prijelaz na neizravno upravljanje pomoći predviđeno u okviru ove Uredbe;
(d)
napredak u izgradnji i jačanju dobrog upravljanja te administrativnih, institucionalnih i apsorpcijskih kapaciteta na svim razinama, uključujući prikladne ljudske resurse, potrebne za donošenje i provedbu zakonodavstva povezanog s pravnom stečevinom;
(e)
regionalne i teritorijalne inicijative za suradnju i razvoj trgovinskih tokova.
3. Pokazatelji iz stavka 2. prema potrebi se koriste u svrhu praćenja, procjene i preispitivanja rezultata. Godišnja izvješća Komisije iz članka 3.a uzimaju se kao referentna točka pri procjeni rezultata pomoći u okviru IPA-e II. Relevantni pokazatelji rezultata utvrđuju se i uključuju u strateške dokumente i programe iz članaka 6. i 7. te se uspostavljaju tako da omogućuju objektivnu procjenu napretka tijekom vremenskog razdoblja i, prema potrebi, u više programa.
Članak 3.
Područja politike
1. Pomoć u okviru ove Uredbe uglavnom se odnosi na sljedeća područja politike:
(a)
reforme tijekom pripreme za članstvo u Uniji i s tim povezana izgradnja institucija i kapaciteta;
(b)
društveno-gospodarski i regionalni razvoj;
(c)
zapošljavanje, socijalne politike, obrazovanje, promicanje ravnopravnosti spolova i razvoj ljudskih potencijala;
(d)
poljoprivredni i ruralni razvoj;
(e)
regionalnu i teritorijalnu suradnju.
2. Pomoć u okviru svih područja politike iz stavka 1. ovog članka pruža potporu korisnicima navedenima u Prilogu I. pri postizanju općih i posebnih ciljeva navedenih u člancima 1. i 2., posebno kroz reformu politike, usklađivanje zakonodavstava, izgradnju kapaciteta i ulaganja.
Prema potrebi, posebna se pozornost posvećuje dobrom upravljanju, vladavini prava i borbi protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta.
3. Pomoć u okviru područja politika iz stavka 1. točaka od (b) do (e) može uključivati financiranje vrste djelovanja predviđene u okviru Uredbe (EU) br. 1301/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11), Uredbe (EU) br. 1300/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (12), Uredbe (EU) br. 1304/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13), Uredbe (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (14) i Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (15).
4. Pomoć u okviru područja politike iz stavka 1. točke (e) može posebno služiti financiranju višedržavnih ili horizontalnih djelovanja, kao i djelovanja prekogranične, transnacionalne i međuregionalne suradnje.
Članak 4.
Okvir pomoći
1. Pomoć u okviru ove Uredbe pruža se u skladu s okvirom politike proširenja koji utvrđuju Europsko vijeće i Vijeće i posebno uzima u obzir Komunikaciju o strategiji proširenja i izvješća o napretku koji su uključeni u godišnji paket proširenja Komisije, kao i relevantne rezolucije Europskog parlamenta. Komisija osigurava koherentnost između pomoći i okvira politike proširenja.
2. Pomoć je ciljno usmjerena i prilagođena specifičnoj situaciji korisnika navedenih u Prilogu I., uzimajući u obzir daljnje napore potrebne za ispunjenje kriterija za članstvo, kao i kapacitete navedenih korisnika. Pomoć se razlikuje u opsegu i intenzitetu u odnosu na potrebe, predanost reformama i napredak u provedbi tih reformi. Uglavnom se usmjerava na pomaganje korisnicima navedenima u Prilogu I. u izradi i provedbi sektorskih reformi. Sektorske politike i strategije moraju biti sveobuhvatne i doprinositi ostvarenju posebnih ciljeva navedenih u članku 2. stavku 1.
3. U skladu s posebnim ciljevima navedenima u članku 2. stavku 1., tematski prioriteti za pružanje pomoći prema potrebama i kapacitetima korisnika navedenih u Prilogu I. navedeni su u Prilogu II. Svaki od tih tematskih prioriteta može doprinijeti ostvarenju više od jednog posebnog cilja.
4. U skladu s posebnim ciljem navedenim u članku 2. stavku 1. točki (d), pomoć podupire prekograničnu suradnju među korisnicima navedenima u Prilogu I. te između njih i država članica ili zemalja u okviru Europskog instrumenta za susjedstvo („ENI”) uspostavljenog Uredbom (EU) br. 232/2014, a s ciljem promicanja dobrih susjedskih odnosa, poticanja integracije Unije i promicanja društveno-gospodarskog razvoja. Tematski prioriteti za pomoć za teritorijalnu suradnju navedeni su u Prilogu III.
Članak 5.
Usklađenost, koherentnost i komplementarnost
1. Financijska pomoć u okviru ove Uredbe u skladu je s politikama Unije. Usklađena je sa sporazumima koje je Unija sklopila s korisnicima navedenima u Prilogu I. i poštuje obveze iz multilateralnih sporazuma u kojima je Unija jedna od stranaka.
2. Komisija, u suradnji s državama članicama, doprinosi provedbi obveza Unije usmjerenih prema većoj transparentnosti i odgovornosti u pružanju pomoći, uključujući i javno iznošenje informacija o opsegu pomoći i dodjeli sredstava, osiguravajući da su podaci međunarodno usporedivi i da im se može jednostavno pristupiti te da ih se može razmjenjivati i objavljivati.
3. Komisija, države članice i Europska investicijska banka (EIB) surađuju kako bi osigurale koherentnost i nastoje izbjeći udvostručavanje između pomoći koja se pruža u okviru ove Uredbe i druge pomoći koju pružaju Unija, države članice i EIB, uključujući putem redovitih i uključivih sastanaka čiji je cilj koordiniranje pomoći.
4. Komisija, države članice i EIB osiguravaju koordinaciju svojih programa pomoći radi povećanja djelotvornosti i učinkovitosti u pružanju pomoći i radi sprečavanja dvostrukog financiranja, u skladu s utvrđenim načelima za jačanje operativne koordinacije u području vanjske pomoći te za usklađivanje politika i postupaka, a posebno međunarodnim načelima o učinkovitosti pomoći. Koordinacija uključuje redovita savjetovanja i česte razmjene informacija tijekom različitih faza ciklusa pomoći, posebno na terenu, i predstavlja ključni korak u procesima programiranja država članica i Unije.
5. Radi povećanja djelotvornosti i učinkovitosti u pružanju pomoći i radi sprečavanja dvostrukog financiranja, Komisija u suradnji s državama članicama poduzima potrebne korake radi osiguranja bolje koordinacije i komplementarnosti s multilateralnim i regionalnim organizacijama i subjektima, poput međunarodnih financijskih institucija, agencija, fondova i programa Ujedinjenih naroda te donatora izvan Europske unije.
6. Tijekom pripreme, provedbe i praćenja pomoći u okviru ove Uredbe Komisija u načelu djeluje u partnerstvu s korisnicima navedenima u Prilogu I. To partnerstvo prema potrebi uključuje nadležna nacionalna i lokalna tijela, kao i organizacije civilnog društva. Komisija potiče koordinaciju između relevantnih zainteresiranih strana.
Jačaju se kapaciteti organizacija civilnog društva, uključujući, prema potrebi, kao neposrednih korisnika pomoći.
GLAVA II.
STRATEŠKO PLANIRANJE
Članak 6
Strateški dokumenti
1. Pomoć u okviru ove Uredbe pruža se na osnovi okvirnih strateških dokumenata jedne ili više zemalja („strateški dokumenti”) koje Komisija u partnerstvu s korisnicima navedenima u Prilogu I. utvrđuje za vrijeme trajanja višegodišnjeg financijskog okvira Unije za razdoblje 2014. - 2020.
2. Strateški dokumenti definiraju prioritete za djelovanje usmjerene prema postizanju ciljeva u relevantnim područjima politike iz članka 3., koje se podupire na temelju ove Uredbe u skladu s općim i posebnim ciljevima iz članka 1. odnosno članka 2. Strateški dokumenti donose se u skladu s okvirom pomoći utvrđenim u članku 4. i posebno uzimaju u obzir relevantne nacionalne strategije.
3. Strateški dokumenti uključuju okvirnu dodjelu sredstava Unije prema području politike, prema potrebi s prikazom po godini, i omogućuju rješavanje rastućih potreba, ne dovodeći u pitanje mogućnost kombiniranja pomoći u različitim područjima politika. Strateški dokumenti uključuju pokazatelje za procjenu napretka s obzirom na postizanje ciljeva koji su u njima određeni.
4. Komisija izrađuje godišnju procjenu provedbe strateških dokumenata i njihove daljnje važnosti u svjetlu razvoja okvira politike iz članka 4. Komisija obavješćuje odbor iz članka 13. stavka 1. o rezultatima te procjene te može, prema potrebi, predložiti revizije strateških dokumenata iz ovog članka i/ili programa i mjera iz članka 7. stavka 1. Strateški se dokumenti također preispituju u sredini razdoblja i prema potrebi se revidiraju.
5. Komisija donosi strateške dokumente iz ovog članka i sve s njima povezane revizije u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 3. Uredbe (EU) br. 236/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (16).
GLAVA III.
PROVEDBA
Članak 7.
Programiranje
1. Pomoć Unije u okviru ove Uredbe provodi se izravno, neizravno ili zajedničkim upravljanjem kroz programe i mjere iz članaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 236/2014 te u skladu s posebnim pravilima kojima se utvrđuju jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, posebno u pogledu upravljačkih struktura i postupaka, koje Komisija donosi u skladu s člankom 13. ove Uredbe. Provedba se, u pravilu, oblikuje u godišnje ili višegodišnje programe, specifične za jednu ili više zemalja, kao i prekogranične programe suradnje, uspostavljene u skladu sa strateškim dokumentima iz članka 6. i koje sastavljaju odgovarajući korisnici navedeni u Prilogu I. ove Uredbe i/ili Komisija, prema potrebi.
2. Pri bilo kakvom programiranju ili reviziji programa nakon objave izvješća o preispitivanju na sredini razdoblja iz članka 17. Uredbe EU br. 236/2014 („izvješće o preispitivanju na sredini razdoblja”) uzimaju se u obzir rezultati, nalazi i zaključci iz tog izvješća.
Članak 8.
Okvirni i supsidijarni sporazumi
1. Komisija i odgovarajući korisnici navedeni u Prilogu I. sklapaju okvirne sporazume o provedbi pomoći.
2. Supsidijarni sporazumi o provedbi pomoći mogu se sklopiti između Komisije i odgovarajućih korisnika navedenih u Prilogu I. ili njihovih provedbenih tijela, ovisno o potrebama.
Članak 9.
Odredbe primjenjive na različite instrumente
1. U opravdanim okolnostima te kako bi osigurala koherentnost i učinkovitost financiranja Unije ili potakla regionalnu suradnju, Komisija može odlučiti proširiti prihvatljivost programa i mjera iz članka 7. stavka 1. na zemlje, područja i regije koji inače ne bi bili prihvatljivi za financiranje sukladno članku 1., kada su programi ili mjere koje je potrebno provoditi globalne, regionalne ili prekogranične prirode.
2. Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) doprinosi programima ili mjerama, utvrđenima prema ovoj Uredbi, za prekograničnu suradnju između korisnika navedenih u Prilogu I. i država članica. Iznos doprinosa iz EFRR-a određuje se sukladno članku 4. Uredbe (EU) br. 1299/2013. Za korištenje tog doprinosa primjenjuje se ova Uredba.
3. Prema potrebi, IPA II može doprinijeti programima ili mjerama transnacionalne i međuregionalne suradnje koji su uspostavljeni i koji se provode u okviru Uredbe (EU) br. 1299/2013 i u kojima sudjeluju korisnici navedeni u Prilogu I. ovoj Uredbi.
4. Prema potrebi, IPA II može doprinijeti programima ili mjerama prekogranične suradnje koji su uspostavljeni i koji se provode u okviru Uredbe (EU) br. 232/2014 i u kojima sudjeluju korisnici navedeni u Prilogu I. ovoj Uredbi.
5. Prema potrebi, IPA II može doprinijeti programima ili mjerama koji su uvedeni kao dio makroregionalne strategije i u koje su uključeni korisnici navedeni u Prilogu I. ovoj Uredbi.
GLAVA IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 10.
Delegiranje ovlasti
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 11. kako bi izmijenila Prilog II. ovoj Uredbi. Posebno, nakon objave izvješća o preispitivanju na sredini razdoblja i na temelju preporuka iz tog izvješća, Komisija donosi delegirani akt o izmjeni Priloga II. ovoj Uredbi do 31. ožujka 2018.
Članak 11.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 10. dodjeljuje se Komisiji do 31. prosinca 2020.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 10. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 10. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 12.
Donošenje daljnjih provedbenih pravila
Uz pravila utvrđena u Uredbi (EU) br. 236/2014, posebna pravila kojima se utvrđuju jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 3. Uredbe (EU) br. 236/2014.
Članak 13.
Odborski postupak
1. Uspostavlja se odbor Instrumenta pretpristupne pomoći („Odbor IPA-e II”) koji je sastavljen od predstavnika država članica i kojim predsjeda predstavnik Komisije. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Odbor IPA-e II pomaže Komisiji u vezi sa svim područjima politike iz članka 3. Odbor IPA-e II nadležan je i za pravne akte i obveze prema Uredbi (EZ) br. 1085/2006 te za provedbu članka 3. Uredbe (EZ) br. 389/2006.
Članak 14.
Nagrada za uspješnost
1. U strateškim dokumentima iz članka 6. predviđa se da odgovarajući iznos pomoći ostaje na raspolaganju za nagrađivanje individualnog korisnika navedenog u Prilogu I. za:
(a)
poseban napredak postignut u ostvarivanju kriterija članstva; i/ili
(b)
učinkovitu provedbu pretpristupne pomoći uz postizanje posebno dobrih rezultata u odnosu na posebne ciljeve određene u relevantnom strateškom dokumentu.
2. Ako su napredak i/ili rezultati koje je postigao korisnik naveden u Prilogu I. i dalje znatno ispod dogovorenih razina utvrđenih u strateškim dokumentima, Komisija proporcionalno prilagođava dodjele, u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 3. Uredbe (EU) br. 236/2014.
3. Za nagrade iz stavka 1. ovog članka izdvaja se odgovarajući iznos koji se dodjeljuje na osnovi ocjene uspješnosti i napretka tijekom razdoblja od nekoliko godina, ali najkasnije 2017. odnosno 2020. Uzimaju se u obzir pokazatelji uspješnosti iz članka 2. stavka 2. navedeni u strateškim dokumentima.
4. Pri okvirnoj dodjeli sredstava Unije u strateškim dokumentima iz članka 6. uzima se u obzir mogućnost dodjele dotičnih dodatnih sredstava na osnovi uspješnosti i/ili napretka.
Članak 15.
Financijska omotnica
1. Financijska omotnica za provedbu ove Uredbe za razdoblje od 2014. do 2020. iznosi 11 698 668 000 EUR prema tekućim cijenama. Do 4 % financijske omotnice dodjeljuje se programima prekogranične suradnje između korisnika navedenih u Prilogu I. i država članica, u skladu s njihovim potrebama i prioritetima.
2. Godišnja odobrena sredstva odobravaju Europski parlament i Vijeće u okviru višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020.
3. U skladu s člankom 18. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1288/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (17), okvirni iznos od 1 680 000 000 EUR iz različitih instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja, to jest Instrumenta za razvojnu suradnju uspostavljenog Uredbom (EU) br. 233/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (18), ENI-ja, IPA-e II i Instrumenta za partnerstvo uspostavljenog Uredbom (EU) br. 234/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (19), dodjeljuje se za mjere povezane s mobilnošću u svrhu učenja u zemlje partnere ili iz njih u smislu Uredbe (EU) br. 1288/2013 te za suradnju i politički dijalog s tijelima, ustanovama i organizacijama iz tih zemalja. Uredba (EU) br. 1288/2013 primjenjuje se na korištenje tih sredstava.
Financijska sredstva stavljaju se na raspolaganje u okviru dviju višegodišnjih dodjela pri čemu prva obuhvaća prve četiri, a druga preostale tri godine. Dodjela tih financijskih sredstava odražava se u programiranju predviđenom u ovoj Uredbi, u skladu s prepoznatim potrebama i prioritetima dotičnih zemalja. Dodjele se mogu revidirati u slučaju značajnih nepredviđenih okolnosti ili važnih političkih promjena u skladu s prioritetima vanjskog djelovanja Unije.
Članak 16.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2014.