РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Австралия по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/755/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Австралия гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия. В техническото становище се стига до заключението, че всички разпоредби на дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012 са възпроизведени от съответните правно обвързващи изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Австралия по отношение на получилите разрешение там ЦК обхващат Корпоративния закон от 2001 г., който заедно с Корпоративните наредби от 2001 г. установява правната рамка за системите за клиринг и сетълмент („СКС“). Част 7.3 от Корпоративния закон постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг или сетълмент министърът трябва да се увери, наред с другото, че съответният ЦК разполага с подходящи оперативни правила и процедури, които са в съответствие с действащите законови и подзаконови актове, за да бъде гарантирано, доколкото е практически осъществимо, че системният риск е намален и че ЦК е управляван по честен и ефективен начин. ЦК трябва също да разполага с подходящи механизми за разрешаване на конфликти на интереси и прилагане на своите вътрешни правила и процедури. Австралийската комисия за ценни книжа и инвестиции („АКЦКИ“) и Централната банка на Австралия („ЦБА“) консултират министъра по въпросите, свързани с издаването на лицензи на СКС и промените на техните вътрешни правила, и отговарят за оценката на спазването на задълженията на ЦК по Корпоративния закон, като АКЦКИ разполага и със съответните правоприлагащи правомощия.
(7)
АКЦКИ предоставя регулаторни насоки на поднадзорните лица, с които разяснява специфични, вече обхванати от законодателството въпроси. По-специално, през декември 2012 г. АКЦКИ преразгледа своите регулаторни насоки относно лицензирането и надзора на СКС чрез приемането на актуализирани Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“ („РН 211“). С тези насоки АКЦКИ прилага принципите за инфраструктурите на финансовия пазар (PFMIs), издадени през април 2012 г. от Комитета по платежни и сетълмент системи (2) (CPSS) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO), отнасящи се до изложените в Корпоративния закон задължения, и дава насоки на ЦК във връзка със спазването на техните задължения по Корпоративния закон. Следователно неспазването на Корпоративния закон и на неговите разяснения в РН 211 би могло да доведе до налагане на правоприлагащи и наказателни мерки.
(8)
По силата на Корпоративния закон Централната банка на Австралия разполага с правомощия да определя стандарти за финансова стабилност, с които да се гарантира, че ЦК действат по начин, който подкрепя или допринася за цялостната стабилност на австралийската финансова система. По-специално, през ноември 2012 г. Съветът по платежната система към ЦБА одобри установяването на нови стандарти за финансова стабилност - Стандарти за финансова стабилност на централните контрагенти („СФФ“), обхващащи 21 стандарта за ЦК и придружаващите ги подстандарти и насоки. СФФ влязоха в сила през март 2013 г., с изключение на някои подстандарти, които влязоха в сила на 31 март 2014 г. СФФ трябва да бъдат спазвани от всички лицензирани ЦК.
(9)
Основните принципи по отношение на СКС, установени в част 7.3 от Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени от АКЦКИ чрез РН 211, както и СФФ, определени от Централната банка на Австралия, формират заедно т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ЦК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Австралия. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Австралия. С цел да се съобразят с основните правила, ЦК приемат допълнително свои вътрешни правила и процедури, които трябва да отговарят на специфичните изисквания, определени в Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени чрез РН 211, и в СФФ, които се представят на министъра преди издаването на разрешение за извършване на дейност като СКС. Промените на вътрешните правила и процедури на ЦК трябва да бъдат съобщени на министъра. Министърът може да не разреши въвеждането на промени във вътрешните правила и процедури на ЦК. Вътрешните правила и процедури на ЦК имат характеристиките на договора и са правно обвързващи за ЦК и съответните участници в тях.
(10)
Вследствие на правно обвързващите изисквания, определени в основните правила, приложими за ЦК, получили разрешение в Австралия, се постигат съществени резултати, еквивалентни на тези от изискванията, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(11)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Австралия, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(12)
Според второто условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(13)
Текущият надзор и контрол по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, се осъществява от АКЦКИ и ЦБА. АКЦКИ осигурява спазването на задълженията, наложени на ЦК по силата на Корпоративния закон, и в тази връзка оценява периодично спазването от страна на ЦК на задълженията, свързани с получения от тях лиценз, различни от задълженията им, свързани със СФФ и намаляване на системния риск, и конкретно на задължението им да действат по справедлив и ефективен начин, доколкото е практически осъществимо, като представя доклад до министъра, който се публикува. ЦБА следи за спазването на задълженията, поети от ЦК по силата на предоставените им лицензи и свързани с финансовата стабилност и намаляване на системния риск, извършва периодични оценки на спазването на СФФ от всеки ЦК и представя доклад до министъра, който също се публикува. ЦК, които са получили разрешение в Австралия, може да получават писмени указания от министъра и от АКЦКИ. Когато ЦК не спази писмено указание, АКЦКИ може да сезира съда, който може да нареди на ЦК да спази съответното указание.
(14)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(15)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(16)
ЦК от трета държава може да кандидатстват за лиценз за чуждестранни системи за клиринг и сетълмент („лиценз за чуждестранен ЦК“), позволяващ им да предоставят в Австралия част или всички клирингови услуги, които могат да предоставят по силата на получено разрешение в собствената си държава.
(17)
Критериите, прилагани спрямо ЦК от трети държави, кандидатстващи в Австралия за лиценз за чуждестранен ЦК, са сравними с предвидените за ЦК от трета държава, кандидатстващи за признаване по член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде признат, регулаторният режим на третата държава, в която ЦК е получил разрешение, трябва да се счита - според установените при него степен на защита от системен риск и равнище на ефективност и справедливост на предлаганите услуги - за „достатъчно еквивалентен“ на регулаторния режим, приложим в Австралия спрямо подобни местни ЦК. При оценяването на „достатъчната еквивалентност“ се вземат предвид съображения, подобни на оценяваните в рамките на Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде издаден лиценз за чуждестранен ЦК, е необходимо също да съществуват установени договорености за сътрудничество между австралийските органи и съответните чуждестранни надзорни органи.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Австралия осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че австралийската правна и надзорна уредба изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на австралийската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, обхващаща част 7.3 от Корпоративния закон от 2001 г. и Корпоративните наредби от 2001 г., разяснени чрез Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“, и Стандартите за финансова стабилност на централните контрагенти, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 30. listopada 2014.
o istovrijednosti regulatornog okvira Australije za središnje druge ugovorne strane u odnosu na zahtjeve Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju
(2014/755/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (1), a posebno članak 25. stavak 6.,
budući da:
(1)
Postupkom priznavanja središnje druge ugovorne strane (central counterparty, CCP) s poslovnim nastanom u trećoj zemlji, koji je utvrđen člankom 25. Uredbe (EU) br. 648/2012, želi se CCP-u koji ima poslovni nastan i odobrenje u trećoj zemlji čiji su regulatorni standardi istovrijedni onima utvrđenima Uredbom omogućiti pružanje usluga poravnanja članovima sustava poravnanja s poslovnim nastanom u Uniji odnosno pružanje tih usluga na mjestima trgovanja čiji je poslovni nastan u Uniji. Taj postupak priznavanja i odluka o istovrijednosti koja iz njega proizlazi pridonose tako postizanju nadređenog cilja Uredbe (EU) br. 648/2012 o smanjivanju sistemskog rizika uključivanjem sigurnih i stabilnih CCP-ova u poravnanje ugovora o OTC izvedenicama („OTC izvedenice”), uključujući CCP-ove koji imaju poslovni nastan i odobrenje u trećoj zemlji.
(2)
Da bi se pravni sustav treće zemlje smatrao istovrijednim pravnom sustavu Unije u odnosu na CCP-ove, važeći bi pravni i nadzorni sustavi trebali u pogledu regulatornih ciljeva koji se postižu proizvoditi značajan rezultat koji je jednakovrijedan zahtjevima Unije. Stoga je svrha procjene istovrijednosti provjeriti osiguravaju li pravni i nadzorni sustavi Australije to da CCP-ovi koji ondje imaju poslovni nastan i odobrenje ne izlažu članove sustava poravnanja s poslovnim nastanom u Uniji i mjesta trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji višoj razini rizika nego što bi ih izložili CCP-ovi koji imaju odobrenje u Uniji te stoga ne čine razinu sistemskog rizika u Uniji neprihvatljivom.
(3)
Dana 1. rujna 2013. Komisija je zaprimila stručni savjet Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala („ESMA”) u vezi s pravnim i nadzornim sustavima koji se u Australiji primjenjuju na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje. Zaključak je stručnog savjeta da se sve odredbe glave IV. Uredbe (EU) br. 648/2012 odražavaju u odgovarajućim pravno obvezujućim zahtjevima koji se u okviru nadležnosti Australije primjenjuju na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje.
(4)
U skladu s člankom 25. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 tri se uvjeta moraju ispuniti kako bi se utvrdilo jesu li pravni i nadzorni sustavi treće zemlje u pogledu CCP-ova istovrijedni onima koji su utvrđeni tom Uredbom.
(5)
Prema prvom uvjetu CCP-ovi koji imaju odobrenje u trećoj zemlji moraju ispunjivati pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(6)
Pravno obvezujući zahtjevi Australije u odnosu na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje sastavljeni su od Zakona o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Act”), koji uz Pravila o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Regulations”) čine pravni okvir za instrumente poravnanja i namire. Dijelom 7.3 Zakona o trgovačkim društvima predviđeno je da se, među ostalim, prije dodjele licencije za obavljanje poslova poravnanja ili namire nadležni ministar mora uvjeriti da predmetni CCP raspolaže primjerenim pravilima poslovanja i postupcima u skladu s važećim zakonima i drugim propisima kako bi se osiguralo, u razumnoj mjeri u kojoj je to provedivo, smanjivanje sistemskog rizika te pošteno i djelotvorno poslovanje CCP-a. CCP mora imati i odgovarajuće mehanizme za postupanje u slučaju sukoba interesa te za provedbu unutarnjih pravila i postupaka. Australska komisija za vrijednosne papire i ulaganja (Australian Securities and Investments Commission, ASIC) te australska središnja banka (Reserve Bank of Australia, RBA) savjetuju ministra u vezi s izdavanjem licencija za instrumente poravnanja i namire te promjenama u njihovim unutarnjim pravilima i postupcima te su nadležne za procjenu usklađenosti s obvezama CCP-ova u odnosu na Zakon o trgovačkim društvima, a u slučaju ASIC-a i za osiguranje toga da se te obveze poštuju.
(7)
ASIC reguliranim subjektima pruža regulatorne smjernice kojima objašnjava posebne teme koje su već obuhvaćene zakonodavstvom. ASIC je revidirao regulatorne smjernice o licenciranju i nadzoru licencija instrumenata poravnanja i namire u prosincu 2012. u okviru ažuriranih regulatornih smjernica 211 „Instrumenti poravnanja i namire: australski i prekomorski operateri” (Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators, RG 211). ASIC RG 211 primjenjuje načela za infrastrukture financijskih tržišta (Principles for Financial Market Infrastructures, PFMI), koja su u travnju 2012. objavili Odbor za platni sustav i sustav namire (2) (Committee on Payment and Settlement Systems, CPSS) i Međunarodna organizacija nadzornih tijela za vrijednosne papire (International Organization of Securities Commissions, IOSCO) i koja su mjerodavna za obveze utvrđene Zakonom o trgovačkim društvima, te sadržava smjernice za CCP-ove o tome kako poštovati obveze u okviru Zakona o trgovačkim društvima. Stoga nepoštovanje Zakona o trgovačkim društvima kako je objašnjeno u RG 211 može dovesti do prinudnih mjera ili kazni.
(8)
RBA na temelju Zakona o trgovačkim društvima ima ovlast utvrđivati standarde financijske stabilnosti kako bi se osiguralo da CCP-ovi posluju tako da potiču ili promiču sveukupnu stabilnost financijskog sustava Australije. U studenome 2012. Odbor za platni sustav (Payments System Board) australske središnje banke odobrio je utvrđivanje novih standarda financijske stabilnosti za središnje druge ugovorne strane (Financial Stability Standards for Central Counterparties, FSS), koji su sastavljeni od 21 standarda za CCP-ove, uz prateće podstandarde i smjernice. Ne računajući određene podstandarde koji su stupili na snagu 31. ožujka 2014., FSS je stupio na snagu u ožujku 2013. FSS moraju poštovati svi licencirani CCP-ovi.
(9)
Temeljnim načelima za instrumente poravnanja i namire utvrđenima u dijelu 7.3 Zakona o trgovačkim društvima i Pravila o trgovačkim društvima, kako je objašnjeno u ASIC RG 211, i FSS-om koji je utvrdila australska središnja banka (zajedno čine „primarna pravila”) postavljeni su visoki standardi koje CCP-ovi moraju poštovati kako bi dobili odobrenje za pružanje usluga poravnanja u Australiji. Ta su primarna pravila prva razina pravno obvezujućih zahtjeva u Australiji. Da bi poštovali primarna pravila, CCP-ovi dodatno donose svoja unutarnja pravila i postupke koji moraju biti usklađeni s posebnim zahtjevima Zakona o trgovačkim društvima i Pravila o trgovačkim društvima, kako je objašnjeno u RG 211 i FSS-u, te ih dostavljaju ministru prije nego što ih se odobri kao instrumente poravnanja i namire. O promjenama unutarnjih pravila i postupaka CCP-ova mora se obavijestiti ministra. Ministar može odbiti promjene unutarnjih pravila i postupaka CCP-ova. Unutarnja pravila i postupci CCP-ova imaju snagu ugovora i pravno su obvezujući za CCP-ove i njihove sudionike.
(10)
Pravno obvezujući zahtjevi utvrđeni primarnim pravilima koja se primjenjuju na CCP-ove koji imaju odobrenje u Australiji proizvode značajne rezultate koji su istovrijedni zahtjevima iz glave IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(11)
Komisija stoga zaključuje da se pravnim i nadzornim sustavima Australije osigurava to da CCP-ovi koji ondje imaju odobrenje poštuju pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. Uredbe (EU) br. 648/2012.
(12)
U skladu s drugim uvjetom u članku 25. stavku 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Australije u odnosu na CCP-ove koji ondje imaju odobrenje moraju omogućiti učinkovit nadzor nad tim CCP-ovima i izvršenje na kontinuiranoj osnovi.
(13)
CCP-ovi koji imaju odobrenje u Australiji podliježu nadzoru ASIC-a i RBA-a. ASIC je nadležan za to da CCP-ovi poštuju svoje obveze u okviru Zakona o trgovačkim društvima te u tu svrhu i u mjeri u kojoj je to moguće provodi periodične ocjene usklađenosti CCP-ova s obvezama njihovih licencija, osim s obvezama povezanima s FSS-om i smanjivanjem sistemskog rizika, a osobito s dužnošću poštenog i učinkovitog poslovanja, te o tome podnosi izvješće ministru, koje se objavljuje. RBA nadzire poštuju li CCP-ovi svoje obveze u okviru licencija koje su im izdane te u vezi s financijskom stabilnošću i smanjivanjem sistemskog rizika, provodi periodiočne ocjene usklađenosti svakog CCP-a s FSS-om i podnosi izvješće ministru, koje se također objavljuje. Ministar i ASIC mogu CCP-ovima koji imaju odobrenje u Australiji upućivati pismene naputke. Ako CCP ne poštuje pismeni naputak, ASIC se može obratiti sudovima koji mogu naložiti CCP-u da poštuje pismeni naputak.
(14)
Komisija stoga zaključuje da se pravnim i nadzornim sustavima Australije u pogledu CCP-ova koji ondje imaju odobrenje osiguravaju djelotvoran nadzor i izvršenje na kontinuiranoj osnovi.
(15)
U skladu s trećim uvjetom iz članka 25. stavka 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Australije moraju uključivati učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje CCP-ova koji imaju odobrenje u skladu s pravnim sustavima trećih zemalja („CCP-ovi trećih zemalja”).
(16)
CCP-ovi trećih zemalja mogu podnijeti zahtjev za „prekomorsku licenciju za poravnanja i namire” („prekomorska licencija za CCP-ove”), koja im omogućuje da u Australiji pružaju neke ili sve usluge poravnanja za koje imaju odobrenje u svojim matičnim zemljama.
(17)
Kriteriji koji se primjenjuju na CCP-ove trećih zemalja koji podnose zahtjev za prekomorsku licenciju za CCP-ove u Australiji usporedivi su s kriterijima za CCP-ove trećih zemalja koji podnose zahtjev za priznavanje u skladu s člankom 25. Uredbe (EU) br. 648/2012. Kao preduvjet za priznavanje regulatorni se sustav treće zemlje u kojoj CCP ima odobrenje mora smatrati „dovoljno istovrijednim” u odnosu na stupanj zaštite od sistemskog rizika te razinu učinkovitosti i pravednosti pruženih usluga koji vrijedi u regulatornom sustavu Australije za usporedive domaće CCP-ove. Ocjenom „dovoljne istovrijednosti” obuhvaćena su slična razmatranja kao i ona koja se ocjenjuju na temelju Uredbe (EU) br. 648/2012. Za dodjelu prekomorske licencije za CCP-ove potrebno je uspostaviti mehanizme suradnje između tijela Australije i nadležnih stranih nadzornih tijela.
(18)
Stoga se treba smatrati da se pravnim i nadzornim sustavima Australije osigurava učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje CCP-ova trećih zemalja.
(19)
Stoga se može smatrati da pravni i nadzorni sustavi Australije u pogledu CCP-ova koji ondje imaju odobrenje ispunjuju uvjete iz članka 25. stavka 6. Uredbe (EU) br. 648/2012 te da bi se ti pravni i nadzorni sustavi trebali smatrati istovrijednima zahtjevima iz Uredbe (EU) br. 648/2012. Potrebno je da Komisija, koju obavješćuje ESMA, nastavi pratiti razvoj pravnog i nadzornog okvira Australije u pogledu CCP-ova te ispunjivanje uvjeta na temelju kojih je donesena ova Odluka.
(20)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Europskog odbora za vrijednosne papire,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Za potrebe članka 25. Uredbe (EU) br. 648/2012 pravni i nadzorni sustavi Australije u pogledu CCP-ova koji ondje imaju odobrenje, koji su sastavljeni od dijela 7.3 Zakona o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Act 2001”) i Pravila o trgovačkim društvima od 2001. („Corporations Regulations 2001”) kako su obrazložena regulatornom smjernicom 211 „Instrumenti poravnanja i namire: australski i prekomorski operateri” („Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators”) te Standarda financijske stabilnosti za središnje druge ugovorne strane (Financial Stability Standards for Central Counterparties), smatraju se istovrijednima zahtjevima utvrđenima Uredbom (EU) br. 648/2012.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 30. listopada 2014.