ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА 2014/112/ЕС
от 19 декември 2014 година
за прилагане на Европейското споразумение относно определени аспекти на организацията на работното време в сектора на вътрешния воден транспорт, сключено от Европейския съюз за речно корабоплаване (EBU), Европейската организация на речните превозвачи (ESO) и Европейската федерация на работниците от транспорта (ETF)
(текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 155, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 155, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) работодателите и работниците, наричани по-долу „социалните партньори“, могат съвместно да поискат споразуменията, сключени от тях на равнище Съюз по въпроси, уредени в член 153 от ДФЕС, да бъдат приложени посредством решение на Съвета по предложение на Комисията.
(2)
С писмо от 10 декември 2007 г. Европейският съюз за речно корабоплаване (EBU), Европейската организация на речните превозвачи (ESO) и Европейската федерация на работниците от транспорта (ETF) са информирали Комисията за своето желание да започнат преговори в съответствие с член 155, параграф 1 от ДФЕС с цел сключване на споразумение на ниво Съюз.
(3)
На 15 февруари 2012 г. EBU, ESO и ETF са сключили Европейско споразумение за уреждане на определени аспекти на организацията на работното време в сектора на вътрешния воден транспорт („споразумението“).
(4)
В споразумението е включено съвместно искане то да бъде приложено от Комисията посредством решение на Съвета по предложение на Комисията в съответствие с член 155, параграф 2 от Договора.
(5)
Подходящият инструмент за изпълнение на споразумението е директива.
(6)
Комисията е информирала Европейския парламент за своето предложение.
(7)
Комисията изготви предложението за директива в съответствие със своето съобщение от 20 май 1998 г. за адаптиране и поощряване на социалния диалог на равнище Общност, отчитайки представителния статут на подписалите страни и законосъобразността на всеки параграф на споразумението.
(8)
За да се допринесе за съгласувана правна рамка по отношение на организацията на работното време, при изпълнението на тази директива следва да се вземе предвид съществуващото законодателство на Съюза, и по-специално, предвид съдържанието на споразумението, Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1). Същата директива определя минимални изисквания за здравословни и безопасни условия на труд по отношение на организацията на работното време, включително това на работниците в сектора на вътрешния воден транспорт.
(9)
Държавите членки следва да могат да възложат на социалните партньори, по тяхно съвместно искане, изпълнението на настоящата директива, при условие че държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират по всяко време постигането на резултатите, наложени от настоящата директива.
(10)
Настоящата директива и споразумението определят изисквания относно организацията на работното време на мобилните работници в сектора на вътрешния воден транспорт, които са по-специфични от тези в член 14 от Директива 2003/88/ЕО.
(11)
Настоящата директива следва да се прилага без да се засяга действието на законодателството на Съюза, което е по-специфично или което предоставя по-висока степен на защита на мобилните работници в сектора на вътрешния воден транспорт.
(12)
Настоящата директива не следва да бъде използвана като основание за намаляване на общата степен на защита на работниците в областите, обхванати от споразумението.
(13)
Настоящата директива и споразумението определят минимални стандарти; държавите членки и социалните партньори могат да запазват в сила или да въвеждат по-благоприятни разпоредби.
(14)
Настоящата директива спазва основните права и принципи, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално член 31 от нея.
(15)
Поради факта, че целите на настоящата директива, предназначена да защити здравето и безопасността на работниците в един преобладаващо трансграничен сектор, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а могат да бъдат по-добре постигнати на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(16)
Прилагането на споразумението спомага за постигането на целите, заложени в член 151 от ДФЕС.
(17)
Съгласно установената практика на съда на Европейският съюз (2) фактът, че дадена дейност, посочена в директива, все още не съществува в държава членка, не може да освободи въпросната държава от задължението да приеме законови или подзаконови актове с цел да гарантира правилното транспониране на разпоредбите на директивата. Както принципът на правната сигурност, така и необходимостта да се гарантира цялостното изпълнение на директивите от правна, а не само от фактическа гледна точка, изискват всички държави членки да възпроизведат правилата на директивата в ясна, точна и прозрачна рамка, която предвижда задължителни правни разпоредби. Това задължение се прилага по отношение на държавите членки, за да се предвидят евентуални промени в положението във всяка от тях в даден момент и да се гарантира, че на всички юридически лица в Общността, в т.ч. в държавите членки, в които не съществува някоя от дейностите, посочени в директива, е дадена възможността да знаят ясно и точно какви са при всички обстоятелства техните права и задължения. Съгласно съдебната практика транспонирането на директива не е задължително единствено тогава, когато то е безпредметно по географски причини. В тези случаи държавите членки следва да уведомят Комисията за съответните причини.
(18)
В съответствие със Съвместната политическа декларация от 28 септември 2011 г. на държавите членки и на Комисията относно обяснителните документи (3) държавите членки се задължават, в обосновани случаи, да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните части от националните актове за транспониране. Законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано по отношение на настоящата директива,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива прилага Европейското споразумение за уреждане на определени аспекти на организацията на работното време в сектора на вътрешния воден транспорт, сключено на 15 февруари 2012 г. от Европейския съюз за речно корабоплаване (EBU), Европейската организация на речните превозвачи (ESO) и Европейската федерация на работниците от транспорта (ETF), изложено в приложението към него.
Член 2
1. Държавите членки могат да запазват в сила или да въвеждат по-благоприятни разпоредби от тези, определени с настоящата директива.
2. Изпълнението на настоящата директива не представлява при никакви обстоятелства достатъчно основание за намаляване на общата степен на защита на работниците в областите, уредени с настоящата директива. То не засяга правата на държавите членки и на социалните партньори да установяват, с оглед променящи се обстоятелства, законодателни, регулаторни или договорни разпоредби, различни от тези, които съществуват към момента на приемане на настоящата директива, при условие че са спазени минималните изисквания, предвидени в настоящата директива.
3. Прилагането и тълкуването на настоящата директива не засяга разпоредбите, обичаите или практиките на Съюза или на национално равнище, осигуряващи по-благоприятни условия за засегнатите работници.
Член 3
Държавите членки определят санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, постановени съгласно настоящата директива. Санкциите са ефективни, съразмерни и възпиращи.
Член 4
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 31 декември 2016 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2014 година.
DIREKTIVA VIJEĆA 2014/112/EU
od 19. prosinca 2014.
o provedbi Europskog sporazuma o utvrđivanju određenih vidova organizacije radnog vremena u plovidbi unutarnjim vodnim putovima, sklopljenoga između Europskog saveza za plovidbu unutarnjim vodama (EBU), Europske organizacije zapovjednika plovila (ESO) i Europske federacije radnika u prometu (ETF)
(Tekst značajan za EGP)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 155. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Poslodavci i radnici, dalje u tekstu „socijalni partneri”, mogu u skladu s člankom 155. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) zajednički zahtijevati da se sporazumi koje su oni sklopili na razini Unije u područjima obuhvaćenima člankom 153. UFEU-a provedu odlukom Vijeća na prijedlog Komisije.
(2)
Pismom od 10. prosinca 2007. Europski savez za plovidbu unutarnjim vodama (EBU), Europska organizacija zapovjednika plovila (ESO) i Europska federacija radnika u prometu (ETF) obavijestili su Komisiju o svojoj želji da, s ciljem sklapanja sporazuma na razini Unije, započnu pregovore u skladu s člankom 155. stavkom 1. UFEU-a.
(3)
EBU, ESO i ETF sklopili su 15. veljače 2012. Europski sporazum o utvrđivanju određenih vidova organizacije radnog vremena u plovidbi unutarnjim vodnim putovima („Sporazum”).
(4)
Sporazum sadrži zajednički zahtjev za provedbu Sporazuma putem Odluke Vijeća donesene na prijedlog Komisije, u skladu s člankom 155. stavkom 2. UFEU-a.
(5)
Direktiva je prikladni instrument za provedbu Sporazuma.
(6)
Komisija je obavijestila Europski parlament o svom prijedlogu.
(7)
Komisija je izradila prijedlog Direktive, u skladu sa svojom Komunikacijom od 20. svibnja 1998. o prilagođavanju i promicanju socijalnog dijaloga na razini Zajednice, uzimajući u obzir reprezentativnost stranka potpisnica i zakonitost svakoga od stavaka Sporazuma.
(8)
Kako bi se dao doprinos koherentnom pravnom okviru kojim se uređuje organizacija radnog vremena, pri provedbi ove Direktive trebalo bi uzeti u obzir postojeće zakonodavstvo Unije, a s obzirom na sadržaj Sporazuma, posebice Direktivu 2003/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1). Tom Direktivom utvrđuju se minimalni sigurnosni i zdravstveni uvjeti za organizaciju radnog vremena, uključujući radno vrijeme radnika u plovidbi unutarnjim vodnim putovima.
(9)
Države članice trebale bi moći socijalnim partnerima, na njihov zajednički zahtjev, povjeriti provedbu ove Direktive, pod uvjetom da države članice poduzmu sve korake potrebne kako bi zajamčile mogućnost ispunjavanja ciljeva ove Direktive.
(10)
Ovom Direktivom i Sporazumom koji joj je priložen utvrđuju se, za potrebe članka 14. Direktive 2003/88/EZ, specifičniji uvjeti povezani s organizacijom radnog vremena mobilnih radnika u plovidbi unutarnjim vodnim putovima od uvjeta iz navedene Direktive.
(11)
Ovu Direktivu trebalo bi primjenjivati ne dovodeći u pitanje bilo koje zakonodavstvo Unije koje je specifičnije ili kojim se mobilnim radnicima u plovidbi unutarnjim vodnim putovima dodjeljuje viša razina zaštite.
(12)
Ova Direktiva ne bi se trebala upotrebljavati radi opravdavanja snižavanja opće razine zaštite radnika u područjima obuhvaćenima Sporazumom.
(13)
Ovom Direktivom i Sporazumom koji joj je priložen utvrđuju se minimalni standardi. Države članice i socijalni partneri trebale bi moći zadržati ili uvesti povoljnije odredbe.
(14)
Ovom Direktivom poštuju se temeljna prava i načela priznata u Povelji o temeljnim pravima Europske unije te posebno u njezinom članku 31.
(15)
S obzirom na to da ciljeve ove Direktive koja je namijenjena zaštititi zdravlja i sigurnosti radnika u sektoru koji je pretežno prekograničan ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(16)
Provedbom Sporazuma doprinosi se ostvarenju ciljeva iz članka 151. UFEU-a.
(17)
Prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda Europske unije (2), okolnost da aktivnost iz direktive još ne postoji u određenoj državi članici ne može osloboditi tu državu članicu obveze da donese zakone i propise kako bi osigurala ispravno prenošenje svih odredaba direktive. I načelo pravne sigurnosti i potreba osiguravanja potpune provedbe direktiva de jure, a ne samo de facto, iziskuju da sve države članice preuzmu pravila predmetne direktive u jasan, precizan i transparentan okvir kojim se predviđaju obvezujuće odredbe. Takva obveza primjenjuje se i države članice kako bi predvidjele bilo kakve promjene situacije u kojoj se one u određenom trenutku nalaze te kako bi osigurale da svi pravni subjekti u Zajednici, uključujući one u državama članicama u kojima određena djelatnost iz direktive ne postoji, mogu jasno i precizno znati koja su, u svim okolnostima, njihova prava i obveze. Prema ustaljenoj sudskoj praksi, prenošenje direktive jedino nije obvezno ako je prenošenje zbog zemljopisnih bespredmetno. Države članice trebale bi u takvim slučajevima o tome obavijestiti Komisiju.
(18)
U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima (3), države članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz obavijest o mjerama prenošenja priložiti jedan ili više dokumenata u kojima se objašnjava odnos između sastavnih dijelova direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje. U pogledu ove Direktive zakonodavac smatra da je dostavljanje takvih dokumenata opravdano,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Ovom se Direktivom provodi Europski sporazum o utvrđivanju određenih vidova organizacije radnog vremena u plovidbi unutarnjim vodnim putovima koji su 15. veljače 2012. sklopili Europski saveza za plovidbu unutarnjim vodama (EBU), Europska organizacija zapovjednika plovila (ESO) i Europska federacija radnika u prometu (ETF), kako je naveden u Prilogu ovoj Direktivi.
Članak 2.
1. Države članice mogu zadržati ili uvesti odredbe povoljnije od onih koje su utvrđene u ovoj Direktivi.
2. Provedba ove Direktive ni u kojem slučaju ne predstavlja dovoljan razlog kojim bi se opravdalo snižavanje opće razine zaštite radnika u područjima obuhvaćenima ovom Direktivom. Time se ne dovode u pitanje prava država članica i socijalnih partnera da, s obzirom na okolnosti koje se mijenjaju, utvrde zakonodavne, regulatorne ili ugovorne aranžmane koji su drugačiji od onih koji su vrijedili u vrijeme donošenja ove Direktive, pod uvjetom da se poštuju minimalni uvjeti utvrđeni u ovoj Direktivi.
3. Primjenom i tumačenjem ove Direktive ne dovode se u pitanje bilo koje odredbe, običajno pravo ili praksa Unije ili bilo koje nacionalne odredbe, običajno pravo ili praksa kojima se dotičnim radnicima osiguravaju povoljniji uvjeti.
Članak 3.
Države članice određuju sankcije koje se primjenjuju u slučaju povrede nacionalnih odredbi donesenih na temelju ove Direktive. Sankcije su djelotvorne, razmjerne i odvraćajuće.
Članak 4.
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. prosinca 2016. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 5.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 6.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. prosinca 2014.