РЕШЕНИЕ 2013/668/ОВППС НА СЪВЕТА
от 18 ноември 2013 година
в подкрепа на действията на Световната здравна организация в областта на биобезопасността и биосигурността в рамките на Стратегията на Европейския съюз срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение („стратегията на ЕС“), в глава III на която се съдържа списък на мерките за борба срещу това разпространение.
(2)
Съюзът активно изпълнява стратегията на ЕС и привежда в действие мерките, изброени в глава III от нея, по-специално онези от тях, свързани със засилването, прилагането и придаването на универсален характер на Конвенцията за забрана на разработването, производството и натрупването на запаси от бактериологични (биологични) и токсични оръжия и за тяхното унищожаване (КБТО).
(3)
По време на Шестата (2006 г.) и Седмата (2011 г.) конференция за преразглеждане на КБТО Съюзът насърчи пълното спазване на разпоредбите на КБТО от всички държави - страни по конвенцията, и засилването, където е необходимо, на националните мерки за изпълнение, включително наказателното законодателство, и контрола над патогенните микроорганизми и токсини в рамките на КБТО.
(4)
На 14 април 2008 г. Съветът прие Съвместно действие 2008/307/ОВППС (1). Това Съвместно действие беше прилагано успешно от Световната здравна организация („СЗО“) до 31 декември 2011 г.
(5)
На 11 декември 2008 г. Съветът прие новите насоки за действие за укрепване на стратегията на ЕС. Глава IV от стратегията на ЕС предвижда подкрепата на Съюза за координиран и допълващ подход към проблемите на биобезопасността и биосигурността, който гарантира оптимално управление, по-специално на биологичните рискове и заплахи.
(6)
На 18 юли 2011 г. Съветът прие Решение 2011/429/ОВППС (2), в което е заявена подкрепата на Съюза за разработването на национални регулаторни рамки, по-конкретно в областта на биобезопасността и биосигурността.
(7)
Седмата конференция за преразглеждане препотвърди задължението на държавите - страни по конвенцията, да предприемат необходимите национални мерки съгласно членове I, III и IV от КБТО, за да гарантират безопасността и сигурността на микробните или други биологични агенти или токсини в лабораториите и други съоръжения, включително по време на превоза им, както и да предотвратят неразрешен достъп до подобни агенти и токсини и неразрешеното им преместване. Конференцията също така призова държавите - страни по конвенцията, които имат полезен опит с правните и административни мерки за изпълнение на разпоредбите на КБТО да окажат съдействие при искане от други държави - страни по конвенцията. Конференцията насърчи подобно съдействие на регионална основа.
(8)
Седмата конференция за преразглеждане отбеляза също така в контекста на член VII от КБТО, че готовността на национално ниво на държавите - страни по нея, допринася за международния капацитет за реагиране на появата на епидемии, за разследване на причините им и за ограничаване на последиците от тях, включително тези, които се дължат на предполагаемата употреба на биологични или токсични оръжия.
(9)
В контекста на член Х от КБТО Седмата конференция за преразглеждане насърчи държавите - страни по конвенцията да продължат да укрепват съществуващите международни организации и мрежи, по-специално тези на СЗО, Организацията по прехрана и земеделие (ФАО), Световната организация за здравето на животните (СОЗЖ) и Международната конвенция за защита на растенията (МКЗР).
(10)
На 15 юни 2007 г. влезе в сила Международният санитарен правилник („МСП“). Той урежда движението и контрола при епидемии от инфекциозни болести и реагирането на тях, независимо от техния произход, и изисква от държавите - членки на СЗО, да осигурят базов лабораторен капацитет и надзор в областта на общественото здравеопазване срещу инфекциозни заболявания, който да позволи прилагането на МСП. Секретариатът на СЗО се ангажира да подпомага държавите - членки на СЗО, в прилагането на националните им планове съгласно МСП чрез седалището и регионалните бюра на СЗО. Програмата на СЗО относно управленските мерки за намаляване на биологичните рискове дава указания как следва да действат лабораториите чрез законодателни насоки, работни семинари и обучения по практики по биобезопасност, лабораторна биосигурност и кодекси на поведение за отговорност в природонаучните изследвания. СЗО участва и в създаването на насоките на ООН за превоз на инфекциозни вещества. Съгласно МСП лабораториите по обществено здраве имат роля в подготовката за реагиране при биологични, химични, радиологични и ядрени заплахи. Определенията за биобезопасност и лабораторна биосигурност се съдържат в Наръчника на СЗО по лабораторна биобезопасност, 3-то издание (2004 г.) и в изданието „Управление на биологични рискове, Ръководство за лабораторна биосигурност (2006 г.)“.
(11)
СЗО е единствената изпълнителна агенция, разполагаща с експертен опит, задълбочени познания, персонал, структура и ресурси за изпълнението на проекти и дейности, предвидени в настоящото решение на Съвета.
(12)
Надзорът за правилното изразходване на финансовите средства от Съюза е възложен на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С оглед на незабавното и практическо прилагане на съответните елементи от Стратегията на ЕС, Съюзът допринася за изпълнение на решенията, взети от държавите - страни по конвенцията, по време на Седмата конференция за преразглеждане на КБТО, като си поставя следните цели:
-
гарантиране на безопасността и сигурността на микробни или други биологични агенти или токсини в лабораториите и други съоръжения, включително, когато е уместно, по време на превоз, с цел предотвратяване на неразрешен достъп до подобни агенти и токсини и неразрешеното им преместване,
-
насърчаване на практики за намаляване на биологичните рискове и на осъзнаването на тези рискове, включително по отношение на биобезопасността, биосигурността, биоетиката и готовността при преднамерена злоупотреба с биологични агенти и токсини, чрез международно сътрудничество в тази област.
2. Проектите, съответстващи на мерките в стратегията на ЕС, целят:
-
насърчаване на управлението на биологичния риск в лабораториите чрез национални и подрегионални кампании,
-
разработване на национални стратегии за управление на биологичния риск в лабораториите с цел противодействие на биологичните рискове (демонстрационен модел за държавите).
Подробно описание на тези проекти се съдържа в приложението.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. СЗО осъществява техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1. ВП отговаря за изпълнението на задачите на СЗО. За тази цел ВП сключва необходимите договорености със СЗО.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 1 727 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор над правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва със СЗО споразумение за финансиране. В споразумението за финансиране е предвидено СЗО да осигури видимостта на приноса на Съюза в съответствие с неговия размер съгласно приложението към настоящото решение.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за евентуални трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от СЗО. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича 6 месеца след приемането на решението, ако към този момент споразумението за финансиране още не е сключено.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2013 година.
ODLUKA VIJEĆA 2013/668/ZVSP
od 18. studenoga 2013.
za potporu aktivnostima Svjetske zdravstvene organizacije u području biozaštite i biosigurnosti u okviru Strategije Europske unije protiv širenja oružja za masovno uništenje
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 26. stavak 2. i članak 31. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
budući da:
(1)
12. prosinca 2003. Europsko vijeće donijelo je Strategiju EU-a protiv širenja oružja za masovno uništenje („Strategija EU-a”), čije poglavlje III. sadrži popis mjera za suzbijanje takvog širenja.
(2)
Unija aktivno provodi Strategiju EU-a i ostvaruje mjere navedene u njezinu poglavlju III., posebno one koje su povezane s jačanjem, provedbom i univerzalizacijom Konvencije o zabrani razvijanja, proizvodnje i stvaranja zaliha bakteriološkog (biološkog) i toksičnog oružja te o njegovom uništavanju (BTWC).
(3)
Na Šestoj (2006.) i Sedmoj (2011.) revizijskoj konferenciji o BTWC-u Unija je promicala potpunu usklađenost s odredbama BTWC-a od strane svih država stranaka i, prema potrebi, jačanje nacionalnih provedbenih mjera, uključujući i kazneno zakonodavstvo, te kontrolu patogenih mikroorganizama i toksina u okviru BTWC-a.
(4)
14. travnja 2008. Vijeće je donijelo Zajedničku akciju 2008/307/ZVSP (1). Svjetska zdravstvena organizacija („SZO”) uspješno je provodila tu zajedničku akciju do 31. prosinca 2011.
(5)
11. prosinca 2008. Vijeće je donijelo „nove pravce djelovanja” radi jačanja Strategije EU-a. U poglavlju IV. Strategije EU-a izražava se podrška Unije koordiniranom i komplementarnom pristupu problemima biozaštite i biosigurnosti koji jamči optimalno upravljanje, posebno biološkim rizicima i prijetnjama.
(6)
18. srpnja 2011. Vijeće je donijelo Odluku 2011/429/ZVSP (2) kojom se izražava potpora Unije razvoju nacionalnih regulatornih okvira, posebno o biozaštiti i biosigurnosti.
(7)
Sedma revizijska konferencija potvrdila je obvezu država stranaka da poduzmu potrebne nacionalne mjere na temelju članaka I., III. i IV. BTWC-a kako bi se osigurala zaštita i sigurnost mikrobioloških ili drugih bioloških agenasa ili toksina u laboratorijima i ostalim objektima, kao i tijekom njihova prijevoza te kako bi se spriječio neovlašten pristup takvim agensima i toksinima i njihovo neovlašteno premještanje. Konferencija je također pozvala države stranke s relevantnim iskustvom u pravnim i administrativnim mjerama provedbe odredaba BTWC-a da drugim državama strankama pruže pomoć kada ih to one zatraže. Konferencija je potaknula takvu pomoć na regionalnom temelju.
(8)
Na Sedmoj revizijskoj konferenciji također je napomenuto, u kontekstu članka VII. BTWC-a, da nacionalna spremnost država stranaka doprinosi međunarodnoj sposobnosti za odgovaranje na izbijanje bolesti, njihovo istraživanje i ublažavanje, uključujući one koje se javljaju zbog navodne uporabe biološkog i toksičnog oružja.
(9)
Na Sedmoj revizijskoj konferenciji države stranke su potaknute, u kontekstu članka X. BTWC-a, da nastave jačati postojeće međunarodne organizacije i mreže, posebno one u okviru SZO-a, Organizacije za hranu i poljoprivredu (FAO), Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE) i Međunarodne konvencije o zaštiti bilja (IPPC).
(10)
15. lipnja 2007. stupila je na snagu Međunarodna zdravstvena uredba („MZU”). Njome se uređuje kretanje i kontrola izbijanja zaraznih bolesti te odgovor na njih, bez obzira na njihovo porijeklo, te se od država članica SZO-a traži da izgrade glavne kapacitete u pogledu laboratorija i nadzora u području javnog zdravlja protiv zaraznih bolesti kako bi se omogućila provedba MZU-a. Tajništvo SZO-a predano je podupiranju država članica SZO-a u provedbi njihovih nacionalnih planova o vezi s MZU-om kroz stožere i regionalne urede SZO-a. Program SZO-a za upravljanje smanjivanjem biorizika daje smjernice o tome kako laboratoriji trebaju djelovati kroz normativne smjernice, radionice i osposobljavanje za biozaštitne prakse, biosigurnost laboratorija i kodeks postupanja za odgovorno znanstveno istraživanje života. On također ima ulogu u utvrđivanju smjernica UN-a povezanih s prijevozom zaraznih tvari. U okviru MZU-a javni zdravstveni laboratoriji imaju ulogu u smislu spremnosti na rješavanje bioloških, kemijskih, radioloških i nuklearnih prijetnji. Definicije biozaštite i biosigurnosti laboratorija obuhvaćene su Priručnikom SZO-a o laboratorijskoj biozaštiti, treće izdanje (2004.) i dokumentom Upravljanje biorizikom, smjernice za biosigurnost laboratorija (2006.).
(11)
SZO je jedina provedbena agencija koja ima stručnost, široko znanje, osoblje, strukturu i sredstva za provedbu projekata i aktivnosti koje su predviđene ovom Odlukom Vijeća.
(12)
Komisiji je povjeren nadzor nad pravilnom provedbom financijskog doprinosa Unije,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Za potrebe neposredne i praktične primjene relevantnih elemenata Strategije EU-a, Unija doprinosi provedbi odluka država stranaka Sedme revizijske konferencije BTWC-a sa sljedećim ciljevima:
-
osiguranje zaštite i sigurnosti mikrobioloških ili drugih bioloških agenasa ili toksina u laboratorijima i ostalim objektima, uključujući, prema potrebi, tijekom prijevoza radi sprečavanja neovlaštenog pristupa takvim agensima i toksinima i njihovog neovlaštenog premještanja;
-
promicanje praksi smanjenja biorizika i s tim povezane svijesti, uključujući biozaštitu, biosigurnost, bioetiku i spremnost suprotstaviti se namjernoj zloporabi bioloških agenasa i toksina, kroz međunarodnu suradnju u tom području.
2. Projekti koji odgovaraju mjerama Strategije EU-a oni su koji imaju za cilj:
-
promicanje upravljanja laboratorijskim biorizikom putem nacionalne i regionalne aktivnosti na terenu;
-
razvoj nacionalnih strategija upravljanja laboratorijskim biorizikom u borbi protiv bioloških rizika (demonstracijski model za zemlje).
Detaljan opis tih projekata naveden je u Prilogu.
Članak 2.
1. Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku („VP”) odgovoran je za provedbu ove Odluke.
2. Tehnička provedba aktivnosti iz članka 1. povjerava se SZO-u. SZO obavlja svoj zadatak pod odgovornošću VP-a. U tu svrhu VP sklapa potrebne dogovore sa SZO-om.
Članak 3.
1. Financijski referentni iznos za provedbu projekata iz članka 1. stavka 2. jest 1 727 000 EUR.
2. Rashodom financiranim iznosom navedenim u stavku 1. upravlja se u skladu s postupcima i pravilima koji se primjenjuju na opći proračun Unije.
3. Komisija nadzire pravilno upravljanje rashodom iz stavka 1. U tu svrhu ona sklapa sporazum o financiranju sa SZO-om. Sporazumom o financiranju predviđa se da SZO osigurava vidljivost doprinosa Unije proporcionalnu njegovoj veličini.
4. Komisija nastoji sklopiti sporazum o financiranju iz stavka 3. što je prije moguće nakon stupanja na snagu ove Odluke. Ona obavješćuje Vijeće o eventualnim problemima u tom procesu i o datumu sklapanja sporazuma o financiranju.
Članak 4.
VP izvješćuje Vijeće o provedbi ove Odluke na temelju redovitih izvješća koje priprema SZO. Ta izvješća predstavljaju temelj za ocjenjivanje koje provodi Vijeće. Komisija pruža informacije o financijskim aspektima projekata iz članka 1. stavka 2.
Članak 5.
1. Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
2. Ova Odluka prestaje važiti 24 mjeseca nakon datuma sklapanja financijskog sporazuma iz članka 3. stavka 3. Međutim, ona prestaje važiti šest mjeseci nakon donošenja ako se u tom roku ne sklopi sporazum o financiranju.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. studenoga 2013.