РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 август 2013 година
относно проекта на италиански указ във връзка с методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура
(нотифицирано под номер C(2013) 5517)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/444/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (1), и по-специално член 19 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с процедурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000/13/ЕО, на 9 ноември 2012 г. италианските органи нотифицираха Комисията за проект на указ, в който се предвиждат, inter alia, изисквания за задължително етикетиране на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
(2)
В член 2, параграф 1 от нотифицирания указ се предвижда, че етикетите на стерилизираното дълготрайно прясно мляко, млякото, произведено по технологията UHT, микрофилтрираното пастьоризирано мляко и млякото, пастьоризирано при висока температура, трябва да носят обозначение за държавата на произход на млекодобивното стопанство, от което идва обработеното мляко, или обозначението „ЕС“ или „трети държави“, в случай че мястото, от което идва млякото, е съответно от една или повече държави - членки на Европейския съюз, или от трети държави.
(3)
С Директива 2000/13/ЕО се хармонизират правилата, които регламентират етикетирането на храните, като, от една страна, се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, а от друга - въвеждане на мерки по отношение на нехармонизираните национални разпоредби. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1 от посочената директива, в който са изброени всички задължителни указания по отношение на етикетирането на храните при условията и дерогациите, предвидени в членове 4-17.
(4)
В член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че информацията за мястото на произход или мястото, от което идва храната, се посочва, „когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“.
(5)
В член 4, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че за някои определени храни може да се изискват и други обозначения освен изброените в член 3, параграф 1 от директивата, чрез разпоредби на Съюза или - при липса на такива - чрез национални разпоредби.
(6)
С член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, ако те са обосновани с едно от изброените в него съображения, в това число, inter alia, опазване на общественото здраве и предотвратяване на измами, при условие че естеството на разпоредбите не възпрепятства прилагането на определенията и правилата, установени с Директива 2000/13/ЕО. Ето защо, когато в държава членка се предлага проект на национални разпоредби в областта на етикетирането, е необходимо да се провери тяхната съвместимост с посочените по-горе изисквания и с разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(7)
Италианските органи са на мнение, че нотифицираната мярка е необходима, за да се гарантира защита на интересите на потребителите и да се засили прилагането на превенция и ограничаване на измамите с храни. Пояснено бе, че противно на вярването на италианските потребители, млякото, продавано на италианския пазар, не е само от италиански произход, вследствие на което е налице необходимост произходът да бъде отбелязван на етикета, за да се предотврати подвеждане на потребителите. Предвид изложеното по-горе италианските органи са на мнение, че разпоредбите на член 2, параграф 1 са обосновани с оглед на член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(8)
С член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се въвежда подходящ механизъм за преодоляване на риска потребителите да бъдат подведени в случаите, когато някои елементи могат да създадат впечатление, че произходът или мястото, от което идва дадена храна, са различни от действителните. Стопанските субекти от хранително-вкусовата промишленост са тези, които трябва да гарантират, че информацията за произхода и мястото, от което идва дадена храна, фигурира на етикета, когато липсата ѝ може да породи объркване за потребителите. Националните правоприлагащи органи са тези, които трябва да установят спазването на това задължение.
(9)
Разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ биха навели на мисълта, че въпросните храни винаги се представят по начин, който подвежда италианските потребители относно действителния им произход или мястото, от което идват. В тази връзка Комисията посочва, че обхватът на нотифицирания указ не включва мляко с (твърде) ограничена трайност (сурово мляко, пастьоризирано мляко), докато именно то може да накара потребителите да мислят, че въпросното мляко е с италиански произход.
(10)
Освен позоваването на потребността от защита на интересите на потребителите, италианските органи не са представили достатъчни обосновки, които да водят до заключението, че е необходимо задължително обозначаване на произхода на продуктите, изброени в член 1 от нотифицирания указ, което е в допълнение към задължението, установено в член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(11)
Следователно италианските органи не са доказали, че обозначаването на произхода, предвидено в нотифицирания указ, е необходимо за постигане на някоя от целите, изброени в член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО.
(12)
Предвид изложените съображения в съответствие с член 19, трета алинея от Директива 2000/13/ЕО Комисията даде отрицателно становище относно посочените по-горе разпоредби на нотифицирания указ.
(13)
Съответно от италианските органи следва да бъде изискано да не приемат разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република не приема разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ относно методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 август 2013 година.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 28. kolovoza 2013.
o nacrtu talijanske Uredbe o načinima označivanja podrijetla trajnog mlijeka, UHT mlijeka, mikrofiltriranog pasteriziranog mlijeka i mlijeka pasteriziranog na visokoj temperaturi
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 5517)
(Samo je tekst na talijanskom jeziku vjerodostojan)
(Tekst značajan za EGP)
(2013/444/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica o označivanju, prezentiranju i oglašavanju hrane (1), a posebno njezin članak 19.,
budući da:
(1)
U skladu s postupkom iz članka 19. drugog podstavka Direktive 2000/13/EZ, talijanske vlasti Komisiju su 9. studenoga 2012. obavijestile o nacrtu Uredbe kojom se među ostalim utvrđuju zahtjevi za obvezno označivanje trajnog mlijeka, UHT mlijeka, mikrofiltriranog pasteriziranog mlijeka i mlijeka pasteriziranog na visokoj temperaturi.
(2)
Člankom 2. stavkom 1. priopćene Uredbe utvrđuje se da se na deklaracijama na steriliziranom trajnom mlijeku, UHT mlijeku, mikrofiltriranom pasteriziranom mlijeku i mlijeku pasteriziranom na visokoj temperaturi mora navesti zemlja podrijetla mljekare iz koje dolazi obrađeno mlijeko odnosno naznaka „EU” ili „treće zemlje”, u slučaju da mlijeko dolazi iz jedne ili više država članica Europske unije ili iz trećih zemalja.
(3)
U okviru Direktive 2000/13/EZ donošenjem se propisa za usklađivanje određenih nacionalnih odredbi s jedne strane te uređenjem neusklađenih nacionalnih odredbi s druge strane usklađuju pravila kojima se uređuje označivanje hrane. Opseg usklađivanja utvrđen je člankom 3. stavkom 1. te Direktive u kojoj su navedene sve obvezne pojedinosti u vezi s označivanjem hrane u skladu s člancima od 4. do 17. uz izuzetke koje sadržavaju.
(4)
Člankom 3. stavkom 1. točkom 8. Direktive 2000/13/EZ utvrđuje se da se podaci o mjestu podrijetla navode „ako bi nedostatak tih pojedinosti mogao lako dovesti potrošača u zabludu o pravom podrijetlu hrane”.
(5)
Člankom 4. stavkom 2. Direktive 2000/13/EZ utvrđuje se da se u slučaju određene hrane na temelju odredbi Unije ili, ako one ne postoje, na temelju nacionalnih odredbi mogu tražiti druge pojedinosti, uz one navedene u članku 3. stavku 1. te Direktive.
(6)
Člankom 18. stavkom 2. Direktive 2000/13/EZ omogućuje se donošenje neusklađenih nacionalnih odredbi ako su opravdane na temelju razloga navedenih u tom članku, uključujući među ostalim zaštitu javnog zdravlja i sprečavanje prijevare pod uvjetom da te odredbe ne ometaju primjenu definicija i pravila utvrđenih Direktivom 2000/13/EZ. Stoga kada država članica predloži nacrt nacionalnih odredbi o označivanju, potrebno je utvrditi njihovu sukladnost s navedenim zahtjevima i odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
(7)
Talijanske vlasti tvrde da je navedena mjera potrebna radi zaštite interesa potrošača te sprečavanja i suzbijanja prijevara povezanih s hranom. Objašnjeno je da, suprotno mišljenju talijanskih potrošača, mlijeko koje se oglašava u Italiji nije samo domaćeg podrijetla te je stoga označivanje podrijetla na deklaraciji nužno kako bi se izbjeglo obmanjivanje potrošača. S obzirom na prethodno navedeno, talijanske vlasti tvrde da su odredbe članka 2. stavka 1. opravdane s obzirom na članak 3. stavak 1. točku 8. Direktive 2000/13/EZ.
(8)
Člankom 3. stavkom 1. točkom 8. Direktive 2000/13/EZ uspostavlja se odgovarajući mehanizam za borbu protiv obmanjivanja potrošača u slučajevima kada bi se iz nekih elemenata dalo zaključiti da je određena hrana drukčijeg podrijetla nego što uistinu jest. Subjekti u poslovanju hranom moraju osigurati da se podaci o mjestu podrijetla nalaze na deklaraciji ako bi izostavljanje tih podataka moglo dovesti kupca u zabludu. Nacionalna provedbena tijela utvrđuju usklađenost s tim zahtjevom.
(9)
Odredbe članka 2. stavka 1. priopćene Uredbe značile bi da se hrana uvijek predstavlja na način da zbunjuje talijanske potrošače u vezi s pravim podrijetlom hrane. U tom pogledu Komisija ukazuje na to da se područje primjene priopćene Uredbe ne odnosi na mlijeko (veoma) ograničenog roka trajanja (sirovo mlijeko, pasterizirano mlijeko). Zbog toga bi potrošači mogli pomisliti da je to mlijeko talijanskog podrijetla.
(10)
Osim navođenja potrebe za zaštitom interesa potrošača, talijanske vlasti nisu navele dovoljno razloga na temelju kojih bi se zaključilo da je u vezi s proizvodima navedenima u članku 1. priopćene Uredbe, osim obveza utvrđenih člankom 3. stavkom 1. točkom 8. Direktive 2000/13/EZ, potrebno obvezno označivanje mjesta podrijetla.
(11)
Stoga, talijanske vlasti nisu dokazale da je označivanje podrijetla utvrđenog u priopćenoj Uredbi potrebno kako bi se ostvario jedan od ciljeva iz članka 18. stavka 2. Direktive 2000/13/EZ.
(12)
S obzirom na ta opažanja Komisija je donijela negativno mišljenje o prethodno navedenim odredbama priopćene Uredbe u skladu s člankom 19. trećim podstavkom Direktive 2000/13/EZ.
(13)
Sukladno tome od talijanskih bi se vlasti trebalo zahtijevati da ne donesu odredbe članka 2. stavka 1. priopćene Uredbe.
(14)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Talijanska Republika neće donijeti odredbe članka 2. stavka 1. priopćene Uredbe o načinima označivanja podrijetla trajnog mlijeka, UHT mlijeka, mikrofiltriranog pasteriziranog mlijeka i mlijeka pasteriziranog na visokoj temperaturi.
Članak 2.
Ova je Direktiva upućena Talijanskoj Republici.
Sastavljeno u Bruxellesu 28. kolovoza 2013.