РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 139/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 февруари 2014 година
за определяне на изискванията и административните процедури във връзка с летищата в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване и за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (1), изменена с Регламент (ЕО) № 1108/2009 на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 8а, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 216/2008 се цели да се изгради и поддържа високо и уеднаквено ниво на безопасност на гражданското въздухоплаване в Европа.
(2)
Прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 изисква определянето на подробни правила за прилагане, по-специално по отношение на безопасността на летищата, за да се поддържа високо и уеднаквено ниво на безопасност на гражданското въздухоплаване в Европейския съюз, като същевременно се преследва целта за цялостно подобряване на безопасността на летищата.
(3)
Това изисква Комисията да приеме преди 31 декември 2013 г. необходимите правила за прилагане, за да бъдат определени условията за проектиране и безопасна експлоатация на летищата, посочени в член 8а, параграф 5.
(4)
За да се гарантира плавен преход и високо ниво на безопасност на гражданското въздухоплаване в Европейския съюз, правилата за прилагане следва да отразяват съвременните технологии и най-добрите практики в областта на летищата; да са съобразени с приложимите стандарти и препоръчителни практики на Международната организация за гражданско въздухоплаване (наричана по-долу „ИКАО“), като по този начин цялата система от правила е съгласувана със съответната класификация на ИКАО; както и със световния опит, натрупан при експлоатацията на летищата, и с научния и техническия прогрес в областта на летищата; да са пропорционални на размера, обема на движението, категорията и сложността на летището и характера и мащаба на неговата експлоатация; да осигуряват гъвкавостта, необходима за съгласуване във всеки конкретен случай и да обхващат случаите, когато инфраструктурата на летищата е изградена преди влизането в сила на настоящия регламент в съответствие с различните изисквания, съдържащи се в националните законодателства на държавите членки.
(5)
Необходимо е да се осигури достатъчно време на летищния отрасъл и администрациите на държавите членки за приспособяване към новата регулаторна рамка и за да се установи дали сертификатите, издадени преди влизането в сила на настоящия регламент, продължават да са валидни.
(6)
С оглед да се гарантира еднакво прилагане на общите изисквания е крайно необходимо компетентните органи и, когато е необходимо, Агенцията да прилагат еднакви стандарти за оценка на съответствието с тези изисквания; Агенцията следва да разработи приемливи начини за съответствие и насоки, с цел да улесни необходимото уеднаквяване на регулаторната уредба. Чрез общите изисквания следва също да се осигури еднаквост на процесите в рамките на компетентните органи в различни области на въздухоплаването. Те обаче не следва да пречат на прилагането на незначително различаващи се процеси, ако и когато това е необходимо или полезно, например в случай че надзорът на летищата и този на въздушните операции се упражнява от различни организации за надзор. Целите на тези изисквания в областта на безопасността следва да останат незасегнати от разликите в начините за постигане на техническо съответствие.
(7)
По отношение на управлението на препятствията в зоната около летището, както и на други дейности извън границата на летището всяка държава членка може да има различни органи и други организации, които отговарят за наблюдението, оценката и намаляването на рисковете. Целта на настоящия регламент не е да промени сегашното разпределение на задачите в рамките на държавата членка. Във всяка държава членка обаче следва да се гарантира всеобхватна организация на компетенциите, свързани със защитата на зоната около летищата, както и с наблюдението и намаляването на рисковете, причинени от човешката дейност. Поради това следва да се гарантира, че органите, на които са възложени задължения по защита на зоната около летищата, имат подходящите компетенции за изпълнение на тези задължения.
(8)
Специфичните услуги, посочени в подчаст В на приложение IV (част ADR.OPS), следва да бъдат предоставяни на конкретното летище. В някои случаи тези услуги не се предоставят пряко от летищния оператор, а от друга организация, от държавно ведомство или от комбинация от двете. В такива случаи летищният оператор, в качеството си на отговарящ за експлоатацията на летището, трябва да има подходящи договорености и да е в контакт с тези организации или ведомства, за да гарантира предоставянето на услугите в съответствие с изискванията, изложени в приложението. Когато такива договорености и интерфейси са налице, следва да се счита, че летищният оператор е изпълнил своите задължения, и не следва да се приема за пряко задължен или отговорен за каквито и да било несъответствия, допуснати от друга организация, участваща в споразумението, при условие че той е изпълнил всички приложими изисквания и задължения, предвидени в настоящия регламент и отнасящи се до неговите отговорности в рамките на споразумението.
(9)
Регламент (ЕО) № 216/2008 се отнася до издаването на сертификати на летища от страна на компетентни органи само доколкото това засяга аспектите на безопасността. Поради това всички аспекти на съществуващите национални сертификати на летищата, които не засягат безопасността, остават непроменени.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, се основават на становището, издадено от Европейската агенция за авиационна безопасност в съответствие с член 17, параграф 2, буква б) и член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент определя подробни правила относно:
а)
условията за определяне и уведомяване на заявителя за приложимата към летището база за сертифициране, както е посочено в приложения II и III;
б)
условията за издаване, поддържане, изменяне, ограничаване, временно прекратяване или отнемане на сертификати за летища, сертификати за организации, отговарящи за експлоатацията на летища, включително експлоатационни ограничения, свързани със специфичните конструктивни особености на летището, както е посочено в приложения II и III;
в)
условията за експлоатация на летище в съответствие със съществените изисквания, установени в приложение Vа, и, ако е приложимо, с тези, установени в приложение Vб към Регламент (ЕО) № 216/2008, както е посочено в приложение IV;
г)
задълженията на притежателите на сертификати, както е посочено в приложение III;
д)
условията за приемането и за преобразуването на издадените от държавите членки сертификати на летища;
е)
условията, при които се взема решение да не се допусне освобождаването, посочено в член 4, параграф 3б от Регламент (ЕО) № 216/2008, включително критериите за летища за превоз на товари, за нотифициране на летищата, получили освобождаване, и за преразглеждане на разрешени освобождавания;
ж)
условията, при които операциите се забраняват, ограничават или се подчиняват на определени условия в интерес на безопасността, както е посочено в приложение III;
з)
определени условия и процедури за деклариране от страна на доставчиците на обслужване по управление на перона, посочени в член 8а, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както е посочено в приложения II и III.
2. Компетентните органи, които се занимават със сертифицирането и надзора на летищата, летищните оператори и доставчиците на обслужване по управление на перона отговарят на изискванията, посочени в приложение II.
3. Летищните оператори и доставчиците на обслужване по управление на перона отговарят на изискванията, посочени в приложение III.
4. Летищните оператори отговарят на изискванията, предвидени в приложение IV.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„летище“ означава определена зона (включително сгради, инсталации и оборудване) на суша или по вода или на неподвижно съоръжение, неподвижно съоръжение в открито море или плаващо съоръжение, чиято повърхност е предназначена изцяло или частично за кацане, излитане и движение на въздухоплавателни средства;
2)
„самолет“ означава задвижвано от силова установка, по-тежко от въздуха въздухоплавателно средство, получаващо подемната си сила в полет главно в резултат на аеродинамичните въздействия върху повърхности, оставащи неподвижни при определени условия на полета;
3)
„въздухоплавателно средство“ e всяка машина, която може да се задържи в атмосферата въз основа на противодействието на въздуха, различаващо се от въздействието на въздуха върху земната повърхност;
4)
„перон“ означава определена зона, в която се разполагат въздухоплавателни средства с цел качване или слизане на пътници, товарене или разтоварване на пощенски пратки или товари, зареждане с гориво, паркиране или техническо обслужване;
5)
„обслужване по управление на перона“ означава обслужване, предоставено за управление на дейностите и движението на въздухоплавателни средства и наземни превозни средства на перона;
6)
„одит“ означава систематичен, независим и документиран процес за установяване на факти и тяхното обективно оценяване с цел контролиране на правилното изпълнение на установените изисквания;
7)
„сертификационни спецификации“ означава технически стандарти, приети от Агенцията и посочващи мерки за доказване на съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, които могат да се използват от дадена организация за целите на сертифицирането;
8)
„компетентен орган“ означава орган, определен във всяка държава членка, притежаващ правомощия и задължения относно сертифицирането и надзора на летища, както и на персонала и организациите, участващи в тези дейности;
9)
„продължаващ надзор“ означава задачи в рамките на програмата за надзор, които се изпълняват по всяко време от компетентния орган, с цел да се установи дали условията, при които е бил издаден определен сертификат, продължават да се изпълняват за срока на неговата валидност.
10)
„документ за приемане на отклоненията и за действия“ (DAAD) означава документ, изготвен от компетентния орган, в който са обобщени доказателствата, представени като обосновка за приемането на евентуални отклонения от сертификационни спецификации, издадени от Агенцията;
11)
„инспекция“ означава независимо оценяване посредством наблюдение и последващо решение, придружено, когато е уместно, от подходящи измервания, изпитвания или проверки, за установяване наличието на съответствие с допустимите изисквания;
12)
„движение“ означава излитане или кацане;
13)
„препятствие“ са всички неподвижни (временни или постоянни) и подвижни обекти или части от тях, които:
-
са разположени в зона, предназначена за движение на въздухоплавателни средства по повърхността; или
-
се възвишават над определена повърхност, предназначена да осигури безопасността на въздухоплавателни средства в полет; или
-
се намират извън определените по-горе повърхности, но са оценени като опасни за въздухоплаването;
14)
„ограничаваща повърхност на препятствие“ означава повърхност, определяща граничните размери на обекти, които не могат да бъдат надхвърляни във въздушното пространство;
15)
„защитна повърхност на препятствие“ означава повърхност, установена за целите на индикаторната система за визуален наклон, над която не се допуска наличието на обекти или удължения на съществуващи обекти, освен в случаите, когато според мнението на компетентния орган новият обект или новото удължение се намира в обхвата на ограничаващата повърхност на даден съществуващ недвижим обект.
Член 3
Надзор на летища
1. Държавите членки определят една или повече административни единици като свой компетентен орган (или органи), притежаващ правомощията и задълженията за сертифициране и надзор на летищата, както и на персонала и организациите, участващи в тази дейности.
2. Компетентният орган е независим от летищните оператори и доставчиците на обслужване по управление на перона. Тази независимост се постига чрез разделяне, най-малкото на функционално равнище, между компетентния орган и посочените летищни оператори и доставчици на обслужване по управление на перона. Държавите членки гарантират безпристрастното и прозрачно упражняване на пълномощия от страна на компетентните органи.
3. Когато държава членка определя повече от една административна единица за компетентен орган, следва да са изпълнени следните условия:
а)
всеки компетентен орган отговаря за конкретно определени задачи и определена географска област; и
б)
между тези органи се установява координация, за да се гарантира ефективен надзор на всички летища, летищни оператори и доставчици на обслужване по управление на перона.
4. Държавите членки осигуряват на компетентните органи необходимия капацитет и необходимите ресурси за изпълнение на изискванията на настоящия регламент.
5. Държавите членки гарантират, че персоналът на компетентните органи не извършва контролни дейности, когато има доказателства, че това може пряко или косвено да доведе до конфликт на интереси, по-специално когато става въпрос за семейни или финансови интереси.
6. Персоналът, упълномощен от компетентния орган да изпълнява задачи, свързани със сертифицирането и/или надзора, има право да изпълнява най-малко следните задачи:
а)
да проверява документите, данните, процедурите и всякакви други материали, отнасящи се до изпълнението на задачата по сертифициране и/или надзор;
б)
да изземва преписи или извлечения от такива документи, данни, процедури и други материали;
в)
да изисква устни обяснения на място;
г)
да си осигурява достъп до летищата, съответните помещения, площадки или други съответни зони и средства за транспорт;
д)
да провежда проверки, разследвания, изпитвания, учения, оценки, инспекции;
е)
да предприема или предлага мерки за правоприлагане, ако това е необходимо.
7. Задачите съгласно параграф 6 се изпълняват в съответствие с националното законодателство на държавите членки.
Член 4
Информиране на Европейската агенция за авиационна безопасност
В срок от три месеца след влизането в сила на настоящия регламент държавите членки информират Европейската агенция за авиационна безопасност (Агенцията) за наименованията, местоположенията, кодовете на летищата по ИКАО и наименованията на летищните оператори, както и за броя на пътническите и товарните движения на летищата, за които се прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 216/2008 и тези на настоящия регламент.
Член 5
Освобождавания
1. Държавите членки информират Агенцията за всяко свое решение да предоставят освобождаване в съответствие с член 4, параграф 3б от Регламент (ЕО) № 216/2008 в срок от един месец след вземането на това решение. Информацията, предоставена на Агенцията включва списъка на засегнатите летища, наименованието на летищния оператор и броя на пътническите и товарните движения на летището за съответната година.
2. Държавата членка извършва ежегоден преглед на движенията на освободеното летище. Ако броят на движенията на такова летище превишава предвиденото в член 4, параграф 3б от Регламент (ЕО) № 216/2008 за последните три последователни години, тя информира Агенцията и отменя освобождаването.
3. Комисията може по всяко време да реши да откаже разрешение за освобождаване, ако са налице следните случаи:
а)
не са спазени общите цели на Регламент (ЕО) № 216/2008, свързани с безопасността;
б)
съответните стойности за движението на пътници и товари са надвишени през последните три последователни години;
в)
освобождаването не е съобразено с друг съответен акт от законодателството на ЕС.
4. Когато Комисията реши, че дадено освобождаване не е допустимо, съответната държава членка отменя освобождаването.
Член 6
Преобразуване на сертификати
1. Сертификатите, издадени от компетентния орган преди 31 декември 2014 г. въз основа на националните законодателства, остават валидни, докато не бъдат преиздадени в съответствие с настоящия член или, ако не бъдат преиздадени - до 31 декември 2017 г.
2. Преди края на периода, посочен в параграф 1, компетентният орган издава сертификати за летища и летищни оператори, ако са изпълнени следните условия:
а)
основанието за сертифициране, посочено в приложение II, е установено, като са използвани сертификационните спецификации, издадени от Агенцията, включително всички случаи на еквивалентно равнище на безопасност и специални условия, които са установени и документирани;
б)
притежателят на сертификата доказва съответствие със сертификационните спецификации, които са различни от националните изисквания, съгласно които е издаден съществуващият сертификат;
в)
притежателят на сертификата доказва съответствие с онези изисквания на Регламент (ЕО) № 216/2008 и на правилата за неговото прилагане, които са приложими за неговата организация и неговата работа и са различни от националните изисквания, съгласно които е издаден съществуващият сертификат.
3. Чрез дерогация от параграф 2, буква б) компетентният орган може да реши да откаже установяване на съответствие, ако счете, че това установяване представлява неоправдано или непропорционално усилие.
4. Компетентният орган съхранява най-малко пет години архивни копия на документите, свързани с процедурата за преобразуване на сертификати.
Член 7
Отклонения от сертификационните спецификации
1. Компетентният орган може да приема до 31 декември 2024 г. заявления за сертификат, съдържащи отклонения от сертификационните спецификации, издадени от Агенцията, ако са изпълнени следните условия:
а)
отклоненията не се квалифицират като случай на еквивалентно равнище на безопасност съгласно ADR.AR.C.020, нито като случай на специални условия съгласно ADR.AR.C.025 от приложение II към настоящия регламент;
б)
отклоненията са съществували преди влизане в сила на настоящия регламент;
в)
при тези отклонения са спазени основните изисквания, установени в приложение Vа към Регламент (ЕО) № 216/2008, допълнени с мерки за намаляване на риска и коригиращи действия, според случая;
г)
извършена е съответната оценка на безопасността за всяко подобно отклонение.
2. Компетентният орган съставя от доказателствата за изпълнение на условията, посочени в параграф 1, документ за предприемане на действия и приемане на отклонения (DAAD). Този документ се прилага към сертификата. Компетентният орган определя периода на валидност на този документ.
3. Летищният оператор и компетентният орган проверяват дали условията, посочени в параграф 1, продължават да се спазват. Ако случаят не е такъв, документът DAAD се изменя, прекратява временно или оттегля.
Член 8
Защита на зоните в непосредствена близост до летища
1. Държавите членки гарантират провеждането на консултации по отношение въздействието върху безопасността на съоръженията, които се предлага да бъдат построени в рамките ограничаващата и защитната повърхности на препятствията, както и на други повърхности, свързани с летището.
2. Държавите членки гарантират провеждането на консултации по отношение въздействието върху безопасността на съоръженията, които се предлага да бъдат построени извън ограничаващата и защитната повърхности на препятствията, както и на други повърхности, свързани с летището, които надвишават установената от държавите членки височина.
3. Държавите членки осигуряват координацията на защитата на летища, намиращи се в близост до национални граници с други държави членки.
Член 9
Наблюдение на зоните в непосредствена близост до летища
Държавите членки гарантират, че се провеждат консултации с оглед на човешките дейности и използването на земята, като например:
а)
всяко развитие или промяна в използването на земята в района около летището;
б)
всяко развитие, което може да доведе до турбуленции, предизвикани от препятствията, които могат да се окажат опасни за експлоатацията на въздухоплавателните средства;
в)
използването на опасни, объркващи или подвеждащи светлини;
г)
използването на силно отразяващи повърхности, които могат да причинят заслепяване;
д)
създаването на райони, които могат да насърчат поведение на дивите животни, застрашаващо експлоатацията на въздухоплавателните средства;
е)
източници на невидимо излъчване или наличие на движещи се или неподвижни обекти, които могат да смутят или да засегнат неблагоприятно функционирането на системите за аеронавигационни комуникации, навигация и надзор.
Член 10
Управление на опасностите, произтичащи от диви животни
1. Държавите членки гарантират, че рисковете от сблъсък с диви животни се оценяват чрез:
а)
създаването на национална процедура за записване и докладване на сблъсъци на въздухоплавателни средства с диви животни;
б)
събиране на информация от операторите на въздухоплавателни средства, персонала на летището и други източници относно наличието на диви животни, представляващо потенциална опасност при експлоатацията на въздухоплавателни средства; и
в)
текущо оценяване от компетентен персонал на опасностите, произтичащи от диви животни.
2. Държавите членки гарантират, че докладите за сблъсъци с диви животни се събират и предават на ИКАО, за да бъдат включени в базата данни IBIS (Информационна система на ИКАО за събиране на данни за сблъсъци с птици).
Член 11
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Компетентните органи, които се занимават със сертифицирането и надзора на летищата, летищните оператори и доставчиците на обслужване по управление на перона постигат съвместимост с изискванията, посочени в приложение II към настоящия регламент, до 31 декември 2017 г.
3. Приложения III и IV се прилагат по отношение на летища, одобрени в съответствие с член 6, от датата на издаване на сертификата.
4. Летища, за които процедурата по сертифициране е започнала преди 31 декември 2014 г., но които не са получили сертификат към тази дата, получават сертификат само ако отговарят на изискванията на настоящия регламент.
5. Точка ADR.AR.C.050 и точка ADR.OR.B.060 от приложения II и III към настоящия регламент, се прилагат от датата, на която правилата за прилагане по отношение на предоставянето на обслужване по управление на перона влизат в сила. Точка ADR.AR.A.015 от приложение II и точка ADR.OR.A.015 от приложение III се прилагат за доставчиците на обслужване по управление на перона от датата, на която правилата за прилагане по отношение на предоставянето на обслужване по управление на перона влизат в сила.
6. Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 февруари 2014 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 139/2014
оd 12. veljače 2014.
o utvrđivanju zahtjeva i upravnih postupaka u vezi s aerodromima u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i osnivanju Europske agencije za sigurnost zračnog prometa i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 91/670/EEZ, Uredbe (EZ) br. 1592/2002 i Direktive 2004/36/EZ (1), kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1108/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (2), a posebno njezin članak 8.a stavak 5.,
budući da:
(1)
Cilj je Uredbe (EZ) br. 216/2008 uspostaviti i održati visoku ujednačenu razinu sigurnosti civilnog zrakoplovstva u Europi.
(2)
Provedbom Uredbe (EZ) br. 216/2008 zahtijeva se uspostava detaljnih provedbenih pravila, osobito u pogledu sigurnosnih propisa za aerodrome, radi održavanja visoke razine sigurnosti civilnog zrakoplovstva u Uniji uz istodobno praćenje cilja u pogledu sveukupnog poboljšanja sigurnosti aerodroma.
(3)
Od Komisije se zahtijeva da do 31. prosinca 2013. donese potrebna provedbena pravila za utvrđivanje uvjeta za projektiranje i siguran rad aerodroma iz članka 8.a stavka 5.
(4)
Za osiguravanje neometanog prijelaza i visoke razine sigurnosti civilnog zrakoplovstva u Uniji, provedbena pravila moraju odražavati najnovija dostignuća i najbolje prakse u području aerodroma; uzeti u obzir primjenjive standarde i preporučene prakse Organizacije međunarodnog civilnog zrakoplovstva (dalje u tekstu „ICAO”) poštujući pri tom odgovarajuću klasifikaciju ICAO-a u okviru sustava pravila; iskustva u radu aerodroma u cijelom svijetu te znanstveni i tehnički napredak u području aerodroma; biti razmjerna veličini, prometu, kategoriji i složenosti aerodroma te vrsti i opsegu operacija koje se na njemu odvijaju; omogućiti potrebnu fleksibilnost za prilagođenu sukladnost; riješiti slučajeve u vezi s infrastrukturom aerodroma koja je izgrađena prije stupanja na snagu ove Uredbe u skladu s različitim zahtjevima sadržanim u nacionalnim zakonodavstvima država članica.
(5)
Potrebno je osigurati dostatno vremena za aerodrome i uprave država članica da se prilagode novom zakonodavnom okviru i potvrde daljnju valjanost svjedodžbi izdanih prije stupanja na snagu ove Uredbe.
(6)
Za osiguravanje ujednačenosti s obzirom na primjenu zajedničkih zahtjeva, bitno je da nadležna tijela i, po potrebi, Agencija pri ocjenjivanju sukladnosti s tim zahtjevima primjenjuju zajedničke standarde; Agencija mora izraditi prihvatljive načine udovoljavanja i upute za uporabu kako bi olakšala potrebnu regulatornu ujednačenost. Zajedničkim zahtjevima moraju se riješiti identični postupci među nadležnim tijelima na različitim područjima zrakoplovstva. Međutim njima ne bi trebalo spriječiti primjenu neznatno različitih postupaka ako i gdje je potrebna i korisna, na primjer u slučaju odvojenih subjekata za nadzor nad aerodromima i operacijama zrakoplova. Različitim načinima tehničke usklađenosti ne bi se trebao mijenjati cilj tih zahtjeva u vezi sa sigurnošću.
(7)
U vezi s upravljanjem preprekama u okolici aerodroma i drugim aktivnostima izvan granice aerodroma svaka država članica može imenovati različita tijela i druge subjekte zadužene za praćenje, procjenu i ublažavanje rizika. Cilj ove Uredbe nije promijeniti sadašnju raspodjelu zadaća unutar države članice. Međutim unutar svake države članice treba osigurati cjelovitu organizaciju nadležnosti u vezi sa zaštitom okolice aerodroma te praćenjem i ublažavanjem rizika zbog ljudske aktivnosti. Tijelima zaduženim za zaštitu okolice aerodroma treba osigurati odgovarajuću nadležnost kako bi ispunili svoje obveze.
(8)
Na aerodromu se moraju pružati određene usluge iz pododjeljka B Priloga IV. (Part ADR.OPS). Moguće je da u nekim slučajevima te usluge ne pruža izravno operator aerodroma, nego druga organizacija ili državni subjekt ili njihova kombinacija. U takvim slučajevima operator aerodroma odgovoran za rad aerodroma mora imati uspostavljene dogovore i veze s tim organizacijama ili subjektima kako bi osigurao pružanje usluga u skladu sa zahtjevima navedenima u Prilogu IV. Ako su takvi dogovori ili veze uspostavljeni, smatra se da je operator aerodroma ispunio svoju obvezu, i ne podrazumijeva se da je izravno nadležan ili odgovoran za neusklađenosti drugoga subjekta uključenog u dogovor pod uvjetom da je ispunio sve primjenjive zahtjeve i obveze utvrđene ovom Uredbom koji se odnose na njegovu odgovornost u okviru dogovora.
(9)
Uredbom (EZ) br. 216/2008 obuhvaćaju se samo svjedodžbe aerodroma koje izdaju nadležna tijela ako se odnose na sigurnosne aspekte. Stoga svi drugi aspekti u postojećim nacionalnim svjedodžbama za aerodrome, ako se ne odnose na sigurnost, ostaju nepromijenjeni.
(10)
Mjere predviđene ovom Uredbom temelje se na mišljenju koje je izdala Europska agencija za sigurnost zračnog prometa u skladu s člankom 17. stavkom 2. točkom(b) i člankom 19. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 216/2008.
(11)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora uspostavljenog člankom 65. Uredbe (EZ) br. 216/2008,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom Uredbom utvrđuju se detaljna pravila o:
(a)
uvjetima za utvrđivanje osnovnih uvjeta za izdavanje svjedodžbe za određeni aerodrom i izvješćivanje podnositelja zahtjeva o tome kako je utvrđeno u Prilogu II. i Prilogu III.;
(b)
uvjetima za izdavanje, održavanje, izmjene, ograničavanje, privremeno ili trajno oduzimanje svjedodžbi aerodroma, svjedodžbi za organizacije odgovorne za rad aerodroma, uključujući operativna ograničenja povezana s posebnom konstrukcijom aerodroma kako je utvrđeno u Prilogu II. i Prilogu III.;
(c)
uvjetima za rad aerodroma u skladu s bitnim zahtjevima iz Priloga V.a i, prema potrebi, iz Priloga V.b Uredbi (EZ) br. 216/2008 kako je utvrđeno u Prilogu IV.;
(d)
odgovornostima imatelja svjedodžbi kako je utvrđeno u Prilogu III.;
(e)
uvjetima za prihvaćanje i pretvorbu postojećih svjedodžbi aerodroma koje izdaju države članice;
(f)
uvjetima za odluku da se ne dopuste izuzeća iz članka 4. stavka 3.b Uredbe (EZ) br. 216/2008, uključujući mjerila za aerodrome na kojima se obavlja prijevoz tereta, obavješćivanje o izuzetim aerodromima i pregled odobrenih izuzeća;
(g)
uvjetima pod kojima su operacije zabranjene, ograničene ili koje podliježu određenim uvjetima u interesu sigurnosti kako je utvrđeno u Prilogu III.;
(h)
određenim uvjetima i postupcima u vezi s izjavom pružatelja usluga upravljanja postupcima na stajanci i nadzora nad njima iz stavka 2. točke (e) članka 8.a Uredbe (EZ) br. 216/2008 kako je utvrđeno u Prilogu II. i Prilogu III.;
2. Nadležna tijela uključena u izdavanje svjedodžbe i nadzor nad aerodromima, operatorima aerodroma i pružateljima usluga upravljanja postupcima na stajanci moraju ispunjavati zahtjeve utvrđene u Prilogu II.
3. Operatori aerodroma i pružatelji usluga upravljanja postupcima na stajanci moraju ispunjavati zahtjeve utvrđene u Prilogu III.
4. Operatori aerodroma moraju ispunjavati zahtjeve utvrđene u Prilogu IV.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„aerodrom” znači određeno područje (uključujući sve zgrade, instalacije i opremu) na zemlji ili na vodi na nepokretnoj strukturi, nepokretnoj strukturi uz obalu ili plutajućoj strukturi, namijenjeno u cijelosti ili djelomično za kretanje, slijetanje, uzlijetanje i boravak zrakoplova;
(2)
„avion” znači zrakoplov teži od zraka, pokretan motorom, koji uzgon u letu dobiva poglavito zbog aerodinamičnih reakcija na površinama koje u određenim uvjetima leta ostaju nepokretne;
(3)
„zrakoplov” znači naprava koja se održava u atmosferi zbog reakcija zraka, osim reakcija zraka u odnosu na Zemljinu površinu;
(4)
„stajanka” znači određeno područje namijenjeno za smještaj zrakoplova u svrhu ukrcaja i iskrcaja putnika, pošte ili tereta, za punjenje goriva, parkiranje ili održavanje;
(5)
„usluga upravljanja postupcima na stajanci” znači usluga upravljanja aktivnostima i kretanjem zrakoplova i vozila na stajanci;
(6)
„audit” znači sustavan, nezavisan i dokumentiran postupak dobivanja dokaza o nadzoru te njihova objektivna procjena, kako bi se utvrdilo u kojoj mjeri su ispunjeni zahtjevi;
(7)
„uvjeti za izdavanje svjedodžbe” znači tehnički standardi koje donosi Agencija, u kojima se navode načini za dokazivanje usklađenosti s Uredbom (EZ) br. 216/2008 i njezinim provedbenim pravilima, kojima se organizacija može koristiti za potrebe izdavanja svjedodžbe;
(8)
„nadležno tijelo” znači tijelo imenovano u svakoj državi članici s potrebnim ovlastima i nadležnostima za izdavanje svjedodžbe i nadzor nad aerodromima te i osoblje i organizacije koji su uključeni u te djelatnosti;
(9)
„stalni nadzor” znači poslovi koje nadležno tijelo u svakom trenutku obavlja za potrebe provedbe programa nadzora u svrhu provjere jesu li uvjeti pod kojima je svjedodžba bila izdana ispunjeni u razdoblju valjanosti svjedodžbe;
(10)
„dokument o prihvaćanju odstupanja i poduzetim mjerama” (DAAD) znači dokument koji izdaje nadležno tijelo s dokazima kojima se obrazlaže prihvaćanje odstupanja od uvjeta za izdavanje svjedodžbe koje je izdala Agencija;
(11)
„pregled” znači neovisno procjenjivanje s opažanjem i rasuđivanjem koje po potrebi prati mjerenje, ispitivanje ili kontroliranje radi provjere sukladnosti s primjenjivim zahtjevima;
(12)
„kretanje” znači uzlijetanje ili slijetanje;
(13)
„prepreka” znači svi nepokretni (privremeni ili stalni) i pokretni objekti ili njihovi dijelovi koji:
-
su smješteni na površini namijenjenoj za kretanje zrakoplova po tlu ili
-
nadvisuju definiranu površinu namijenjenu za zaštitu zrakoplova u letu ili
-
se nalaze izvan tih definiranih površina a koji su ocijenjeni kao opasni za zračnu plovidbu;
(14)
„površina ograničenja prepreka” znači površina kojom su definirane granice do kojih objekti mogu prodirati u zračni prostor;
(15)
„površina zaštite prepreka” znači površina namijenjena sustavu za pokazivanje kuta vizualnog prilaženja u kojoj predmeti ili produžeci postojećih predmeta nisu dopušteni osim ako je prema mišljenju odgovarajućeg nadležnog tijela novi dio ili produžetak zaštićen postojećim nepomičnim objektom;
Članak 3.
Nadzor nad aerodromima
1. Države članice moraju imenovati jednog ili više subjekata kao nadležno tijelo/nadležna tijela unutar odgovarajuće države članice s potrebnim ovlastima i nadležnostima za izdavanje svjedodžbe i nadzor nad aerodromima te i osoblje i organizacije koji su uključeni u te djelatnosti.
2. Nadležno tijelo neovisno je od operatora aerodroma i pružatelja usluga upravljanja postupcima na stajanci. Ta se neovisnost postiže razdvajanjem među nadležnim tijelom i tim operatorima aerodroma te pružateljima usluga upravljanja postupcima na stajanci, najmanje na funkcionalnoj razini. Države članice osiguravaju da nadležna tijela svoje ovlasti izvršavaju nepristrano i transparentno.
3. Ako država članica imenuje najmanje dva subjekta kao nadležno tijelo, potrebno je ispuniti sljedeće uvjete:
(a)
svako nadležno tijelo odgovorno je za posebno određene zadaće i utvrđeno zemljopisno područje; i
(b)
koordinacija se uspostavlja među tim tijelima kako bi se osigurao učinkovit nadzor nad svim aerodromima i operatorima aerodroma te pružateljima usluga upravljanja postupcima na stajanci.
4. Države članice osiguravaju da nadležno tijelo ima (nadležna tijela imaju) potrebne sposobnosti i resurse za ispunjavanje svojih zahtjeva na temelju ove Uredbe.
5. Države članice osiguravaju da osoblje nadležnog tijela ne obavlja aktivnosti nadzora kada postoji dokaz da bi to moglo izravno ili neizravno rezultirati sukobom interesa, posebno ako je u pitanju obiteljski ili financijski interes.
6. Osoblje koje nadležno tijelo ovlasti za provođenje postupka izdavanja svjedodžbe i/ili nadzora, ovlašćuje se za obavljanje najmanje sljedećih zadaća:
(a)
pregled dokumentacije, podataka, postupaka i svih drugih materijala relevantnih za provođenje postupka izdavanja svjedodžbe i/ili nadzora;
(b)
uzimanje preslika ili izvadaka iz takve dokumentacije, podataka, postupaka i drugog materijala;
(c)
traženje usmenog obrazloženja na licu mjesta;
(d)
ulazak na aerodrome, u odgovarajuće prostore, operativne površine ili druga odgovarajuća područja ili prijevozna sredstva;
(e)
obavljanje audita, istraga, ispitivanja, vježbi, procjena, pregleda;
(f)
poduzimanje ili pokretanje mjera za osiguranje provedbe, prema potrebi.
7. Zadaće iz stavka 6. provode se u skladu s nacionalnim zakonodavstvom država članica.
Članak 4.
Informacije Europskoj agenciji za sigurnost zračnog prometa
U roku od tri mjeseca nakon stupanja na snagu ove Uredbe države članice moraju izvijestiti Europsku agenciju za sigurnost zračnog prometa („Agencija”) o nazivima, lokacijama, ICAO kodovima aerodroma i nazivima operatora aerodroma kao i o broju putnika i kretanjima tereta na aerodromima na koje se primjenjuju odredbe Uredbe (EZ) br. 216/2008 i ove Uredbe.
Članak 5.
Izuzeća
1. Države članice moraju izvijestiti Agenciju o odluci da odobre izuzeće u skladu s člankom 4. stavkom 3.b Uredbe (EZ) br. 216/2008 u roku od jednog mjeseca od donošenja odluke. Informacije proslijeđene Agenciji uključuju popis dotičnih aerodroma, naziv operatora aerodroma, broj putnika i kretanja tereta na aerodromu za odgovarajuću godinu.
2. Država članica jednom godišnje mora provjeriti podatke o prometu izuzetog aerodroma. Ako su podaci o prometu u posljednje tri uzastopne godine za takav aerodrom premašili podatke navedene u članku 4. stavku 3.b Uredbe (EZ) br. 216/2008, države članice izvješćuju Agenciju i opozivaju izuzeće.
3. Komisija može u svakome trenutku odlučiti da ne odobri izuzeće u sljedećim slučajevima:
(a)
opći ciljevi u vezi za sigurnošću Uredbe (EZ) br. 216/2008 nisu ispunjeni;
(b)
odgovarajući podaci o putnicima i teretu premašili su podatke posljednje tri uzastopne godine;
(c)
ako izuzeće nije u skladu s odgovarajućim zakonodavstvom EU-a.
4. Ako je Komisija odlučila da izuzeće nije dopušteno, dotična država članica opoziva izuzeće.
Članak 6.
Pretvorba svjedodžbi
1. Svjedodžbe koje je nadležno tijelo izdalo prije 31. prosinca 2014. na temelju nacionalnih zakonodavstava ostaju valjane sve dok nisu izdane u skladu s ovim člankom odnosno najkasnije do 31. prosinca 2017.
2. Prije završetka razdoblja navedenog u stavku 1., nadležno tijelo izdaje svjedodžbe za aerodrome i operatore dotičnih aerodroma ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
osnovni uvjeti za izdavanje svjedodžbe za određeni aerodrom iz Priloga II. određeni su primjenom uvjeta za izdavanje svjedodžbe koje je izdala Agencija, uključujući sve slučajeve jednake razine sigurnosti i posebne uvjete koji su utvrđeni i dokumentirani;
(b)
imatelj svjedodžbe dokazao je sukladnost s uvjetima za izdavanje svjedodžbe koji se razlikuju od nacionalnih zahtjeva na temelju kojih je izdana postojeća svjedodžba;
(c)
imatelj svjedodžbe dokazao je sukladnost sa zahtjevima iz Uredbe (EZ) br. 216/2008 i njenim provedbenim pravilima koji se primjenjuju na njegovu organizaciju i rad, a koji se razlikuju od nacionalnih zahtjeva na temelju kojih je izdana postojeća svjedodžba.
3. Iznimno od odredaba stavka 2. točke (b) nadležno tijelo može donijeti iznimku s obzirom na dokazivanje sukladnosti ako smatra da se dokazivanjem stvara prekomjeran ili nerazmjeran napor.
4. Dokumentaciju u vezi s postupkom pretvorbe svjedodžbi nadležno tijelo mora čuvati najmanje pet godina
Članak 7.
Odstupanja od uvjeta za izdavanje svjedodžbe
1. Ako su ispunjeni sljedeći uvjeti, nadležno tijelo može do 31. prosinca 2024. prihvatiti zahtjeve za izdavanje svjedodžbe koja uključuje odstupanja od uvjeta za izdavanje svjedodžbe koje je izdala Agencija:
(a)
odstupanja nisu okvalificirana kao slučaj jednake razine sigurnosti iz ADR.AR.C.020, ni kao slučaj posebnog uvjeta iz ADR.AR.C.025 Priloga II. ovoj Uredbi;
(b)
odstupanja su postojala prije stupanja na snagu ove Uredbe;
(c)
odstupanja su u skladu s bitnim zahtjevima Priloga V.a Uredbi (EZ) br. 216/2008 i dopunjuju se, prema potrebi, mjerama ublažavanja i korektivnim mjerama;
(d)
dovršena je dodatna procjena sigurnosti za svako odstupanje.
2. Nadležno tijelo sjedinjuje dokaze koji pomažu u ispunjavanju uvjeta iz stavka 1. u dokumentu o prihvaćanju odstupanja i poduzetim mjerama (DAAD). DAAD se prilaže svjedodžbi. Nadležno tijelo utvrđuje razdoblje valjanosti DAAD-a.
3. Operator aerodroma i nadležno tijelo provjeravaju da se uvjeti iz stavka 1. nastavljaju ispunjavati. Ako to nije slučaj, DAAD se izmjenjuje, obustavlja ili povlači.
Članak 8.
Zaštita okolice aerodroma
1. Države članice moraju osigurati provedbu savjetovanja u vezi s utjecajem koji na sigurnost imaju konstrukcije koje se trebaju izgraditi unutar površina ograničenja prepreka i zaštitnih površina te ostalih površina povezanih s aerodromom.
2. Države članice moraju osigurati provedbu savjetovanja u vezi s utjecajem koji na sigurnost imaju konstrukcije koje se trebaju izgraditi izvan površina ograničenja prepreka i zaštitnih površina te ostalih površina povezanih s aerodromom, a koje premašuju visinu koju su utvrdile države članice.
3. Države članice moraju osigurati koordinaciju zaštite aerodroma smještenih blizu nacionalnih granica s drugim državama članicama.
Članak 9.
Praćenje okolice aerodroma
Države članice moraju osigurati provedbu savjetovanja u vezi s ljudskom aktivnošću i uporabom zemljišta kao što su:
(a)
svaki razvoj ili promjena uporabe zemljišta na području aerodroma;
(b)
svaki razvoj koji može prouzročiti stvaranje turbulencija izazvanih preprekama koje bi mogle biti opasne za operacije zrakoplova;
(c)
korištenje opasnih, zbunjujućih i zavaravajućih svjetala;
(d)
zaslijepljenost prouzročena korištenjem visoko reflektirajućih površina;
(e)
stvaranje područja koja mogu potaknuti aktivnost divljih životinja štetnu za operacije zrakoplova;
(f)
izvori nevidljivog zračenja ili prisutnost pokretnih ili nepokretnih objekata koji mogu ometati ili negativno utjecati na učinkovitost zrakoplovnih komunikacijskih, navigacijskih i nadzornih sustava.
Članak 10.
Upravljanje opasnošću od naleta životinja
1. Države članice moraju osigurati da se opasnosti od naleta životinja procjenjuju kroz:
(a)
uspostavu nacionalnog postupka za bilježenje naleta životinja na zrakoplov i izvješćivanje o njima;
(b)
prikupljanjem informacija od operatora aerodroma, osoblja aerodroma i ostalih izvora o prisutnosti životinja koje predstavljaju moguću opasnost za operacije zrakoplova i
(c)
kontinuiranom procjenom opasnosti od naleta životinja koju provodi nadležno osoblje.
2. Države članice moraju osigurati da se izvješća o naletima životinja prikupljaju i prosljeđuju ICAO-u kako bi bila uključena u bazu podataka informacijskog sustava ICAO o naletima ptica (IBIS).
Članak 11.
Stupanje na snagu i primjena
1. Ova Uredba stupa na snagu dvadesetoga dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Nadležna tijela uključena u postupak izdavanja svjedodžbe i nadzor nad aerodromima, operatorima aerodroma i pružateljima usluga upravljanja postupcima na stajanci moraju ispuniti zahtjeve utvrđene u Prilogu II. ovoj Uredbi prije 31. prosinca 2017.
3. Prilozi III. i IV. primjenjuju se na aerodrome sa svjedodžbom u skladu s člankom 6. od datuma izdavanja svjedodžbe.
4. Aerodromima čiji je postupak izdavanja svjedodžbe pokrenut prije 31. prosinca 2014., ali kojima svjedodžba nije izdana do tog datuma, svjedodžba se izdaje samo ako aerodromi ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe.
5. Točka ADR.AR.C.050 i točka ADR.OR.B.060 priloga II. i III. ovoj Uredbi primjenjuju se od datuma stupanja na snagu provedbenih pravila u vezi s pružanjem usluga upravljanja postupcima na stajanci. Točka ADR.AR.A.015 Priloga II. i točka ADR.OR.A.015 Priloga III. primjenjuju se na pružatelje usluga upravljanja postupcima na stajanci od datuma stupanja na snagu provedbenih pravila u vezi s pružanjem usluga upravljanja postupcima na stajanci.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. veljače 2014.