РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/479 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2015 година
относно общите правила за износ
(кодифициран текст)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1061/2009 на Съвета (3) е бил съществено изменян (4). С оглед постигане на яснота и рационалност настоящият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Общата търговска политика следва да бъде основана на единни принципи.
(3)
В тази връзка следва да се определят общи правила за износа от Съюза.
(4)
Износът е почти изцяло либерализиран във всички държави-членки. Вследствие на това е възможно да се приеме като принцип на равнището на Съюза, че износът за трети държави не подлежи на никакви количествени ограничения, с изключение на предвидените от настоящия регламент дерогации и без да се засягат мерките, които държавите-членки могат да предприемат в съответствие с разпоредбите на Договора.
(5)
Комисията следва да бъде информирана, когато в резултат на необичайно развитие на пазара държава-членка сметне, че може да са необходими такива защитни мерки.
(6)
Важно е на равнището на Съюза да се пристъпи към разглеждане, по-специално въз основа на всяка подобна информация, на условията за износ, на неговото развитие и на различните аспекти на икономическото и търговското състояние, както и на мерките, които следва да се предприемат при необходимост.
(7)
Може да стане необходимо упражняването на наблюдение от страна на Съюза над даден износ или въвеждането на временни мерки за защита срещу непредвидени практики.
(8)
Защитните мерки, необходими с оглед интересите на Съюза, следва да бъдат предприети при съблюдаване на съществуващите международни задължения.
(9)
Необходимо е да се разреши на държавите-членки, които са длъжни по силата на международни споразумения, установяващи в случай на действителни или потенциални затруднения за доставки механизъм за разпределяне на петролни продукти между договарящите страни, да изпълняват така поетите задължения по отношение на трети държави, без да се засягат разпоредбите на Съюза, приети със същата цел. Това разрешение следва да се прилага до приемането от Европейския парламенти и Съвета на подходящи мерки съгласно поетите от Съюза или всички държави-членки задължения.
(10)
Настоящият регламент следва да се прилага за всички продукти, както промишлени, така и селскостопански. Той следва да се прилага в допълнение към актовете относно общата организация на пазарите на селскостопански продукти, както и специалните актове, приети съгласно член 352 от Договора и приложими за преработените селскостопански продукти. Всяко припокриване между разпоредбите на настоящия регламент и разпоредбите на тези актове, по-специално защитните клаузи, предвидени в тях, трябва да бъде избягвано.
(11)
За прилагането на настоящия регламент са необходими еднакви условия за приемането на защитни мерки. Тези мерки следва да се приемат от Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламенти и на Съвета (5),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОСНОВЕН ПРИНЦИП
Член 1
Износът за продукти от Европейския съюз за трети държави е свободен, което означава, че не подлежи на количествени ограничения, с изключение на тези, които се прилагат в съответствие с настоящия регламент.
ГЛАВА II
ПРОЦЕДУРА НА СЪЮЗА ЗА ИНФОРМАЦИЯ И КОНСУЛТАЦИЯ
Член 2
Ако в резултат на някакво необичайно развитие на пазара държава-членка прецени, че е необходимо въвеждането на защитни мерки по смисъла на глава III, тя информира за това Комисията, която уведомява останалите държави-членки.
Член 3
1. Комисията се подпомага от Комитета по защитни мерки, създаден с Регламент (ЕС) 2015/478 на Европейския парламенти и на Съвета (6). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011, във връзка с член 5 от него.
Член 4
За целите на оценка на икономическата и търговска ситуация по отношение на определен продукт Комисията може да поиска от държавите-членки да ѝ предоставят статистически данни за пазарните тенденции по отношение на този продукт и да извършват за целта наблюдение на износа на същия продукт, като действат в съответствие с вътрешното им законодателство и съгласно определените от Комисията процедури. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да изпълнят искането на Комисията и предоставят на Комисията исканите данни. Комисията информира останалите държави-членки.
ГЛАВА III
ЗАЩИТНИ МЕРКИ
Член 5
1. За да бъде предотвратена критична ситуация, дължаща се на недостиг на основни продукти, или за излизане от подобна ситуация и когато интересите на Съюза изискват незабавна намеса, Комисията, по искане на държава членка или по своя инициатива и имайки предвид естеството на продуктите и други характерни особености на съответните сделки, може да въведе за износа на даден продукт режим на представяне на разрешение за износ, издаването на което се регулира от разпоредбите и се извършва в рамките на ограниченията, които Комисията определя в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 3, параграф 2, или при спешни случаи - в съответствие с член 3, параграф 3.
2. Предприетите мерки се съобщават на Европейския парламент, на Съвета и на държавите членки. Тези мерки се прилагат незабавно.
3. Мерките могат да бъдат ограничени до определени дестинации и до износа от някои региони на Съюза. Те не засягат продуктите, намиращи се на път към границите на Съюза.
4. Когато държава членка е поискала намесата на Комисията, последната взема решение съгласно параграф 1 в срок най-много от пет работни дни от датата на получаване на искането.
5. Когато Комисията прилага параграф 1 от настоящия член, в срок от максимум 12 работни дни след датата на влизане в сила на мярката, която е предприета, тя решава дали да приеме подходящи мерки по смисъла на член 6. Ако шест седмици след датата на влизане в сила на мярката не са били приети мерки, тази мярка се смята за отменена.
Член 6
1. Когато интересите на Съюза изискват това, Комисията може в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 3, параграф 2, да приема подходящи мерки:
а)
с цел да предотврати критична ситуация, дължаща се на недостиг на основни продукти, или с оглед излизането от нея;
б)
с цел да позволи изпълнението на международни ангажименти, поети от Съюза или всичките нейни държави-членки, главно в областта на търговията със суровини.
2. Мерките, посочени в параграф 1, могат да бъдат ограничени до определени дестинации и до износа от някои региони на Съюза. Те не засягат продуктите, които вече се придвижват към границите на Съюза.
3. Когато са въведени количествени ограничения за износа, се държи сметка по-специално:
а)
от една страна, за обема на износа на стоки по договори, сключени при обичайни условия преди влизането в сила на защитна мярка по смисъла на настоящата глава и нотифицирана на Комисията от съответната държава-членка в съответствие с националното ѝ законодателство;
б)
от друга страна, за това, че постигането на преследваната цел чрез въвеждане на количествените ограничения не трябва да бъде компрометирано.
Член 7
1. По време на прилагането на мярка в съответствие с членове 5 и 6 Комисията може по искане на държава членка или по своя инициатива:
а)
да проучи последиците от тази мярка;
б)
да провери дали прилагането на мярката все още е необходимо.
Ако Комисията прецени, че прилагането на мярката все още е необходимо, тя информира съответно държавите членки.
2. Когато Комисията прецени, че дадена мярка, предвидена в членове 5 или 6, следва да бъде отменена или изменена, тя действа в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 3, параграф 2.
ГЛАВА IV
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
По отношение на продуктите, изброени в приложение I, до приемане от Европейския парламент и Съвета на подходящи мерки съгласно международните задължения, поети от Съюза или от всички държави членки, без да се засягат правилата, приети от Съюза в тази област, на държавите членки е разрешено да прилагат механизмите в случай на критична ситуация, въвеждащи задължение за разпределение спрямо трети държави, предвидени съгласно международни задължения, поети преди влизането в сила на настоящия регламент.
Държавите-членки информират Комисията за мерките, които възнамеряват да приемат. Приетите мерки се съобщават от Комисията на Съвета и на другите държави-членки.
Член 9
Комисията включва информация за прилагането на настоящия регламент в годишния си доклад относно прилагането и изпълнението на мерките за защита на търговията, който се представя на Европейския парламент и на Съвета съгласно член 22а от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (7).
Член 10
Без да се засягат други разпоредби на Съюза, настоящият регламент не възпрепятства приемането или прилагането от държавите-членки на количествени ограничения за износа, оправдани по съображения за обществен морал, обществен ред, обществена сигурност, защита на здравето и живота на хората, животните или растенията, на националното богатство, имащо художествена, историческа или археологическа стойност, или на индустриалната и търговската собственост.
Член 11
Настоящият регламент не препятства прилагането на актовете относно общата организация на селскостопанските пазари, както и специфичните актове, приети съгласно член 352 от Договора, за преработените селскостопански продукти. Той се прилага в допълнение към тези актове.
Член 5 от настоящия регламент не се прилага обаче за продукти, попадащи в приложното поле на такива актове и за които правилата на Съюза за търговия с трети държави предвиждат възможността за прилагане на количествени ограничения на износа. Член 4 не се прилага за продукти, за които тези правила предвиждат представянето на лиценз или друг документ за износ.
Член 12
Регламент (ЕС) № 1061/2009 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 13
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2015 година.
UREDBA (EU) 2015/479 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. ožujka 2015.
o zajedničkim pravilima za izvoz
(kodificirani tekst)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 1061/2009 (3) značajno je izmijenjena (4). Radi jasnoće i racionalnosti tu bi Uredbu trebalo kodificirati.
(2)
Zajednička trgovinska politika trebala bi se temeljiti na ujednačenim načelima.
(3)
Trebalo bi utvrditi zajednička pravila za izvoz iz Unije.
(4)
Izvoz je gotovo u potpunosti liberaliziran u svim državama članicama. Moguće je stoga kao načelo Unije prihvatiti da izvoz u treće zemlje ne podliježe nikakvim količinskim ograničenjima, podložno izuzecima predviđenima ovom Uredbom i ne dovodeći u pitanje mjere koje države članice mogu donijeti u skladu s Ugovorom.
(5)
Komisiju bi trebalo obavijestiti ako država članica smatra da bi zaštitne mjere mogle biti potrebne zbog neuobičajenih događanja na tržištu.
(6)
Bitno je da se ispitivanje provede na razini Unije, posebno na temelju takvih informacija, o odredbama i uvjetima izvoza, o izvoznim trendovima, različitim aspektima stanja u gospodarstvu i trgovini i, ako postoje, o mjerama koje treba poduzeti.
(7)
Na temelju tog ispitivanja može postati očigledno da bi Unija trebala provesti nadzor nad određenim izvozom ili da bi trebalo uvesti prijelazne zaštitne mjere kao zaštitu od nepredviđene prakse.
(8)
Zaštitne mjere, potrebne zbog interesa Unije, trebalo bi donositi vodeći računa o postojećim međunarodnim obvezama.
(9)
Potrebno je ovlastiti države članice koje su vezane međunarodnim obvezama kojima se, u slučajevima stvarnih ili mogućih poteškoća u opskrbi, uspostavlja sustav raspodjele naftnih proizvoda između ugovornih stranaka da ispune nastale obveze prema trećim zemljama, ne dovodeći u pitanje odredbe Unije donesene s istim ciljem. To ovlaštenje trebalo bi se primjenjivati sve dok Europski parlament i Vijeće ne donesu odgovarajuće mjere u skladu s obvezama Unije ili svih država članica.
(10)
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati na sve proizvode, kako industrijske tako i poljoprivredne. Njezino bi funkcioniranje trebalo biti komplementarno funkcioniranju instrumenata o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta, kao i funkcioniranju posebnih instrumenata usvojenih prema članku 352. Ugovora za prerađene poljoprivredne proizvode. Međutim, moraju se izbjegavati sva preklapanja između odredaba ove Uredbe i odredaba tih instrumenata, posebno njihovih zaštitnih klauzula.
(11)
Za provedbu ove Uredbe potrebni su jedinstveni uvjeti za donošenje zaštitnih mjera. Te bi mjere trebala donijeti Komisija u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (5),
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
TEMELJNO NAČELO
Članak 1.
Izvoz proizvoda iz Unije u treće zemlje slobodan je, to jest, ne podliježe nikakvom količinskom ograničenju, osim ograničenjima koja se primjenjuju u skladu s ovom Uredbom.
POGLAVLJE II.
POSTUPAK OBAVJEŠĆIVANJA I SAVJETOVANJA UNIJE
Članak 2.
Ako, na temelju neuobičajenih događanja na tržištu, država članica smatra da bi mogle biti potrebne zaštitne mjere u smislu poglavlja III., o tome obavješćuje Komisiju, koja o tome obavješćuje druge države članice.
Članak 3.
1. Komisiji pomaže Odbor za zaštitne mjere koji je osnovan Uredbom (EU) 2015/478 Europskog parlamenta i Vijeća (6). Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU) br. 182/2011 u vezi s njezinim člankom 5.
Članak 4.
Za potrebe ocjene stanja u gospodarstvu i trgovini u vezi s određenim proizvodom, Komisija može od država članica zatražiti da joj dostave statističke podatke o kretanjima na tržištu za taj proizvod te da s tim ciljem, djelujući u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i postupkom koji određuje Komisija, provode nadzor nad izvozom tog proizvoda. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi ispunile zahtjeve Komisije te dostavljaju Komisiji zatražene podatke. Komisija obavješćuje ostale države članice.
POGLAVLJE III.
ZAŠTITNE MJERE
Članak 5.
1. Kako bi spriječila nastanak kritičnog stanja zbog nedostatka osnovnih proizvoda ili kako bi popravila takvo stanje te ako je, radi zaštite interesa Unije, potrebno odmah intervenirati, Komisija, na zahtjev države članice ili na vlastitu inicijativu te vodeći računa o prirodi proizvoda i ostalim posebnim svojstvima predmetnih transakcija, može izvoz proizvoda uvjetovati predočenjem odobrenja za izvoz, čije je izdavanje regulirano odredbama te podliježe ograničenjima koje utvrđuje Komisija u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 3. stavka 2. ili, u hitnim slučajevima, u skladu s člankom 3. stavkom 3.
2. Europski parlament, Vijeće i države članice obavješćuju se o poduzetim mjerama. Te mjere odmah proizvode učinke.
3. Mjere mogu biti ograničene na izvoz u određene zemlje ili na izvoz iz određenih regija Unije. Mjere ne utječu na proizvode koji su na putu prema granici Unije.
4. Ako je država članica već zatražila intervenciju Komisije, Komisija donosi odluku u skladu sa stavkom 1. u roku od najviše pet radnih dana od dana primitka tog zahtjeva.
5. Ako postupa prema stavku 1. ovog članka, Komisija u roku od najviše 12 radnih dana od dana stupanja na snagu mjere koju je donijela odlučuje hoće li donijeti odgovarajuće mjere kako je predviđeno člankom 6. Ako po isteku šest tjedana od stupanja na snagu mjere niti jedna mjera nije donesena, smatra se da je dotična mjera opozvana.
Članak 6.
1. Ako to zahtijevaju interesi Unije, Komisija može djelujući u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 3. stavka 2. donijeti odgovarajuće mjere:
(a)
s ciljem sprečavanja nastanka kritičnog stanja na tržištu zbog nedostatka osnovnih proizvoda, ili popravljanja tog stanja;
(b)
s ciljem omogućavanja izvršenja međunarodnih obveza preuzetih od strane Unije ili svih država članica, posebno onih koje se odnose na trgovinu primarnih proizvoda.
2. Mjere iz stavka 1. mogu se ograničiti na izvoz u pojedine zemlje ili na izvoz iz određenih regija Unije. Mjere nemaju utjecaja na proizvode koji su na putu prema granici Unije.
3. Ako se uvode količinska ograničenja izvoza, posebno se vodi računa o:
(a)
obujmu robe koja se izvozi sukladno ugovorima sklopljenim prema uobičajenim odredbama i uvjetima prije stupanja na snagu zaštitne mjere u smislu ovog poglavlja i o kojima je dotična država članica obavijestila Komisiju u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom; i
(b)
potrebi da se izbjegne ugrožavanje postizanja cilja zbog kojeg su količinska ograničenja uvedena.
Članak 7.
1. Dok je na snazi neka mjera iz članaka 5. i 6., Komisija može, na zahtjev države članice ili na vlastitu inicijativu:
(a)
ispitati učinke mjere;
(b)
utvrditi je li primjena mjere još uvijek potrebna.
Ako Komisija smatra da je primjena mjere još uvijek potrebna, o tome obavješćuje države članice.
2. Ako smatra da bi neku mjeru iz članka 5. ili 6. trebalo opozvati ili izmijeniti, Komisija djeluje u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 3. stavka 2.
POGLAVLJE IV.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 8.
U pogledu proizvoda iz Priloga I., dok Europski parlament i Vijeće ne donesu odgovarajuće mjere u skladu s međunarodnim obvezama Unije ili svih država članica, državama članicama dopušteno je provoditi, ne dovodeći u pitanje pravila koja je Unija donijela u tom području, sustave dijeljenja u izvanrednim okolnostima koji uvode obvezu dijeljenja prema trećim zemljama, a koji su predviđeni međunarodnim obvezama preuzetim prije stupanja na snagu ove Uredbe.
Države članice obavješćuju Komisiju o mjerama koje namjeravaju usvojiti. Komisija priopćuje usvojene mjere Vijeću i drugim državama članicama.
Članak 9.
Komisija uključuje podatke o provedbi ove Uredbe u svoje godišnje izvješće o primjeni i provedbi mjera trgovinske zaštite koje podnosi Europskom parlamentu i Vijeću u skladu s člankom 22.a Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (7).
Članak 10.
Ne dovodeći u pitanje druge odredbe Unije, ova Uredba ne sprečava donošenje ili primjenu, od strane države članice, količinskih ograničenja izvoza zbog razloga javnog morala, javnog poretka ili javne sigurnosti, ili zaštite zdravlja i života ljudi, životinja i biljaka, nacionalnog blaga koje ima umjetničke, povijesne ili arheološke vrijednosti ili industrijskog i trgovačkog vlasništva.
Članak 11.
Ova Uredba ne dovodi u pitanje funkcioniranje instrumenata o osnivanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta, ili posebnih instrumenata usvojenih prema članku 352. Ugovora za prerađene poljoprivredne proizvode. Ona funkcionira tako da nadopunjuje te instrumente.
Međutim, u slučaju proizvoda obuhvaćenih tim instrumentima, članak 5. ove Uredbe ne primjenjuje se na one proizvode u pogledu kojih pravila Unije o trgovini s trećim zemljama predviđaju primjenu izvoznih količinskih ograničenja. Članak 4. ne primjenjuje se na one proizvode u pogledu kojih ta pravila zahtijevaju predočenje dozvole ili neke druge isprave o izvozu.
Članak 12.
Uredba (EZ) br. 1061/2009 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga III.
Članak 13.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2015.