РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2014 година
за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, за периода 2015-2019 година
(нотифицирано под номер С(2014) 7809)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/746/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (1) на Съвета, и по-специално член 10а, параграф 13 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2003/87/ЕО се предвижда провеждането на търг да бъде основният принцип при разпределянето на квоти за емисии на парникови газове на операторите на инсталации в обхвата на системата за търговия с емисии на ЕС (СТЕ на ЕС) от 2013 г. нататък. Допустимите оператори обаче продължат да получават безплатни квоти между 2013 и 2020 г. в съответствие с правилата, определени в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията (2).
(2)
Липсата на амбициозно международно споразумение за изменението на климата, имащо за цел да ограничи покачването на температурите в световен мащаб до 2 °C, би могла да подкопае ползата от предприеманите от Съюза действия. Липсата на обвързващи действия на международно равнище би могла да доведе до повишаване на емисиите на парникови газове в трети държави, в които промишлеността не е предмет на съизмерими ограничения по отношение на емисиите на въглерод („изместване на въглеродни емисии“). За справяне с риска от изместване на въглеродни емисии Директива 2003/87/ЕО предвижда, че в зависимост от резултата от международните преговори Комисията трябва да определи списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии („списък на отрасли и подотрасли“). Тези отрасли и подотрасли, следва да получават безплатни квоти в размер на 100 % от количеството, определено в съответствие с Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията, които подлежат на корекция с междуотрасловия корекционен коефициент, посочен в член 10а, параграф 5 на Директива 2003/87/ЕО и определен в приложение II към Решение 2013/448/ЕС на Комисията. (3)
(3)
В това отношение Комисията анализира до каква степен трети държави, имащи решаващ дял в световното производство на продукти в отрасли и подотрасли от списъка за изместване на въглеродни емисии, се ангажират с намаляването на емисиите на парникови газове в съответните отрасли, и дали техните ангажименти са сравними с тези на Съюза и се изпълняват в същата времева рамка. Освен това беше разгледана степента на съпоставимост на ефективността на инсталациите, разположени в тези държави, с ефективността инсталациите, разположени на територията на Съюза. Комисията заключи, че не може да се установи достатъчна съпоставимост на ангажимента за намаляване на емисиите на парникови газове, и поради това съпоставките на въглеродната ефективност, не са от значение.
(4)
Първият списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, беше изготвен за 2013 и 2014 г. с Решение № 2010/2/ЕС (4) на Комисията през 2009 г.
(5)
Оценката трябва да се основава на редица количествени и качествени критерии и на данни от последните три години. В това отношение Комисията използва данни от годините 2009, 2010 и 2011, тъй като данните от 2012 г. са налични само за някои от параметрите.
(6)
С цел да установи списъка на отрасли и подотрасли, Комисията направи оценка на риска от изместване на въглеродни емисии от отрасли и подотрасли за ниво NACE-4 на статистическата класификация на икономическите дейности в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5). Ниво NACE-4 е ниво с оптимална наличност на данни, определящо прецизно отраслите. Отраслите се обозначават с 4-цифрен код от класификацията NACE, а подотраслите се обозначават с код на ниво КПД (6 цифри) или Продком (8 цифри), което означава, че класирането на стоки, използвани за статистически данни за промишленото производство в Съюза, следва пряко от класификацията NACE.
(7)
Отраслите бяха оценени първо въз основа на количествените критерии, определени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО. За да приложи тези количествени критерии, Комисията трябваше да определи сбора от преките и непреките допълнителни разходи, произтичащи от изпълнението на Директива 2003/87/ЕО.
(8)
Преките допълнителни разходи, предизвикани от количеството квоти, които даден отрасъл би трябвало да закупи, ако бъде преценено, че той не е изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, са изчислени въз основа на данните за преките емисии на CO2 на отраслово равнище. Данните в Дневника на Европейския съюз за трансакциите („ДЕСТ“) се считат за най-точния и прозрачен източник на данни за емисии на CO2 на ниво инсталации и поради това са използвани за изчисляване на преките разходи за отрасъла. За отрасли и парникови газове, обхванати от СТЕ на ЕС от 1 януари 2013 г., няма данни за емисиите на разположение в ДЕСТ. Затова в тези случаи Комисията използва данните относно преките емисии на CO2, предоставени от държавите членки в националните мерки за изпълнение (НМИ) съгласно Решение № 2011/278/ЕС.
(9)
С цел определяне на непреките допълнителни разходи Комисията събра данни за потреблението на електроенергия на равнище отрасъл от държавите членки, за да се гарантира, че няма двойно отчитане на потребената електроенергия в различни кодове по NACE. За определяне на емисиите, свързани с производството на електроенергия, потребена в различните отрасли, по отношение на списъка на отраслите и подотраслите, в Решение № 2010/2/ЕС, Комисията използва средния емисионен коефициент, получен въз основа на общия горивен микс, използван за производство на електроенергия, тъй като се счита, че той се основава на най-точни данни. Същият среден емисионен коефициент е използван за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(10)
Освен това, за да определи преките и непреките допълнителни разходи, Комисията трябваше да направи оценка на средната цена на въглеродните емисии. При установяването на първия списък на отраслите и подотраслите за оценките е използвана предполагаема цена на въглеродните емисии от 30 EUR на тон на CO2-еквивалент. В периода на изпълнението на Решение № 2010/2/ЕС се наблюдава съществена разлика между цената на въглеродните емисии, предвидена за оценките и реалната цена, която е значително по-ниска. Въпреки това, в своето съобщение, озаглавено „Рамка за политика в областта на климата и енергетиката в периода от 2020 до 2030 г.“ (6) Комисията предложи безусловно намаление с 40 % на емисиите на парникови газове до 2030 г. в сравнение с 1990 г., както и съответна цел по отношение на възобновяемите енергийни източници. Комисията предложи също да се установи резерв за стабилност на пазара в СТЕ на ЕС. При тези обстоятелства се очаква, че в бъдеще цената на въглеродните емисии ще зависи по-силно от средносрочното и дългосрочното намаляване на емисиите. Поради това се счита за оправдано да продължи да се използва приетата цена на въглеродните емисии в размер на 30 EUR на тон CO2-еквивалент за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(11)
Преките и непреките допълнителни разходи следва да се изчисляват като дял от брутната добавена стойност. За определянето на брутната добавена стойност на отраслово равнище са използвани данни от Структурната стопанска статистика на Евростат.
(12)
Освен това Комисията оцени интензивността на търговията за всеки отрасъл и подотрасъл въз основа на данни, получени от базата данни Comext на Евростат.
(13)
Общо Комисията оцени 245 промишлени отрасъла и 24 подотрасъла, класифицирани в разделите „Добивна промишленост“ и „Преработваща промишленост“ на класификацията NACE. Отраслите и подотраслите, изброени в точка 1 от приложението към настоящото решение, отговарят на критериите, изложени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО и следва да се считат за изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(14)
Оценки въз основа на качествените критерии, заложени в член 10а, параграф 17 от Директива 2003/87/ЕО, са проведени в редица отрасли, за които не се смята, че са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на количествените критерии, заложени в член 10а, параграфи 15 и 16. Качествената оценка беше извършена в случаи, които отговарят на качествените критерии в контекста на определянето на предишния списък, в случаите на отраслите, смятани за гранични, и при поискване от представители на промишлеността.
(15)
В случая на отраслите „Облагородяване на прежди, платове и облекло“ (код по NACE 1330), „Производство на тухли, керемиди и други изделия от печена глина, за строителството“ (код 2332 по NACE), „Производство на изделия от гипс за строителството“ (код по NACE 2362), „Леене на чугун“ (код по NACE 2451) и „Леене на леки метали“ (2453), качествените оценки, извършени в контекста на определянето на предишния списък с отрасли и подотрасли, валиден за 2013 и 2014 г., бяха актуализирани. Беше направено заключението, че обстоятелствата, налагащи добавянето на тези отрасли към списъка на отраслите и подотраслите, все още са налице. Следователно тези отрасли следва да се смятат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии и в периода 2015-2019 г.
(16)
Качествена оценка беше извършена за отрасъла „Производство на малц“ (код по NACE 1106), тъй като този отрасъл представлява граничен случай, във връзка с член 10а, параграф 16, буква б) от Директива 2003/87/ЕО. Като се вземат предвид нарастващите разходи, произтичащи от прилагането на Директива 2003/87/ЕО, оценката показа висока интензивност на търговията и значителен спад в рентабилността на отрасъла в Съюза. Ниската печалба ограничава възможностите на инсталациите да инвестират и да намаляват емисиите. Въз основа на комбинираното въздействие на тези фактори отрасълът следва да се счита за изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
(17)
Отраслите, изброени в точка 2 от приложението, следва да се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на критериите за качество.
(18)
Тъй като списъкът на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, който ще бъде определен в приложението, ще бъде валиден за периода от 2015 до 2019 г., настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2015 г.
(19)
От съображения за правна сигурност и яснота Решение 2010/2/ЕО следва да бъде отменено, считано от 1 януари 2015 г.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Отраслите и подотраслите, изброени в приложението, се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
Член 2
Решение № 2010/2/ЕС се отменя, считано от 1 януари 2015 г.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2015 г.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2014 година.
ODLUKA KOMISIJE
оd 27. listopada 2014.
o utvrđivanju, u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, popisa sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika, za razdoblje od 2015. do 2019.
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 7809)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/746/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (1), a posebno njezin članak 10.a stavak 13.,
budući da:
(1)
Direktivom 2003/87/EZ propisuje se da bi dražba trebala biti osnovno načelo za raspodjelu emisijskih jedinica stakleničkih plinova operaterima postrojenja u okviru područja primjene sustava Unije za trgovanje emisijama (dalje u tekstu: „EU ETS”) od 2013. godine nadalje. Međutim, operateri koji ispunjavaju uvjete nastavit će dobivati besplatne emisijske jedinice od 2013. do 2020. u skladu s pravilima navedenima u Direktivi 2003/87/EZ i Odluci Komisije 2011/278/EU (2).
(2)
Činjenica da ne postoji ambiciozan međunarodni sporazum o klimatskim promjenama s ciljem ograničavanja globalnog povećanja temperature na 2 °C mogla bi ugroziti korisne učinke aktivnosti Unije. Budući da ne postoje obvezujuće mjere na međunarodnoj razini, moglo bi doći do povećanja emisija stakleničkih plinova u trećim zemljama u kojima industrija ne podliježe sličnim ograničenja za ugljik (dalje u tekstu: „istjecanje ugljika”). Kako bi se smanjio taj rizik od istjecanja ugljika, Direktivom 2003/87/EZ propisuje se da, ovisno o ishodu međunarodnih pregovora, Komisija treba odrediti popis sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika (dalje u tekstu: „popis sektora i podsektora”). Ti sektori i podsektori trebali bi dobivati besplatne emisijske jedinice u vrijednosti od 100 % količine utvrđene na temelju Direktive 2003/87/EZ i Odluke 2011/278/EU, ovisno o međusektorskom faktoru korekcije iz članka 10.a stavka 5. Direktive 2003/87/EZ i iz Priloga II. Odluci Komisije 2013/448/EU (3).
(3)
U vezi s tim Komisija je analizirala u kojoj se mjeri treće zemlje koje predstavljaju ključan udio globalne proizvodnje proizvoda u sektorima i podsektorima koji su uvršteni u popis jer se smatraju izloženima riziku od istjecanja ugljika čvrsto obvezuju smanjiti emisije stakleničkih plinova u odgovarajućim sektorima te jesu li njihove obveze usporedive s onima Unije i provode li se u istom vremenskom okviru. Ispitivalo se i u kojoj je mjeri učinkovitost postrojenja u tim zemljama usporediva s postrojenjima u Uniji. Komisija je zaključila da se ne može utvrditi dovoljna usporedivost obvezivanja na smanjenje emisija stakleničkih plinova te stoga usporedivost učinkovitosti u pogledu emisija ugljika nije relevantna.
(4)
Prvi popis sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika utvrđen je 2009. godine Odlukom Komisije 2010/2/EU (4) za 2013. i 2014.
(5)
Procjena bi se trebala temeljiti na nizu kvantitativnih i kvalitativnih kriterija te na podacima iz posljednjih triju godina. Komisija je stoga koristila podatke iz 2009., 2010. i 2011., budući da su podaci iz 2012. bili dostupni samo za neke parametre.
(6)
Kako bi utvrdila popis sektora i podsektora, Komisija je procijenila rizik od istjecanja ugljika u sektorima i podsektorima razine NACE 4 statističke klasifikacije ekonomskih djelatnosti u Uniji u skladu s Uredbom (EZ) br. 1893/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Razina NACE 4 razina je s optimalnom dostupnošću podataka i točnim definiranjem sektora. Sektor se označava na četveroznamenkastoj razini klasifikacije NACE, a podsektor na šesteroznamenkastoj razini klasifikacije CPA ili osmeroznamenkastoj razini klasifikacije Prodcom, to jest, klasifikacije robe za statistiku o industrijskoj proizvodnji u Uniji, koja je nastala izravno iz klasifikacije NACE.
(7)
Sektori su prvi put procijenjeni na temelju kvantitativnih kriterija iz članka 10.a stavaka 15. i 16. Direktive 2003/87/EZ. Za primjenu navedenih kvantitativnih kriterija Komisija je morala odrediti ukupni iznos izravnih i neizravnih dodatnih troškova nastalih provedbom Direktive 2003/87/EZ.
(8)
Izravni dodatni troškovi, nastali zbog količine emisijskih jedinica koju bi sektor morao kupiti ako se ne smatra izloženim značajnom riziku od istjecanja ugljika, izračunati su na temelju podataka o izravnim emisijama CO2 na sektorskoj razini. Dnevnik transakcija Europske unije (dalje u tekstu: „EUTL”) smatra se najpreciznijim i najtransparentnijim izvorom podataka o emisijama CO2 na razini postrojenja i stoga se podaci iz EUTL-a koriste za izračunavanje izravnih troškova za sektore. Za sektore i stakleničke plinove koji su obuhvaćeni EU ETS-om tek od 1. siječnja 2013. nema dostupnih podataka o emisijama u EUTL-u. Stoga je u tim slučajevima Komisija koristila podatke o izravnim emisijama CO2 koje su države članice navele u nacionalnim provedbenim mjerama na temelju Odluke 2011/278/EU.
(9)
Kako bi odredila neizravne dodatne troškove, Komisija je od država članica prikupljala podatke o potrošnji električne energije na sektorskoj razini, osiguravajući da se potrošena električna energija ne računa dvostruko pod različitim oznakama NACE-a. Za određivanje emisija povezanih s proizvodnjom električne energije potrošene u različitim sektorima s popisa sektora i podsektora u Odluci 2010/2/EU Komisija je koristila prosječni faktor emisije dobiven iz ukupne mješavine goriva za proizvodnju električne energije, jer je procijenjeno da se taj faktor temelji na najpreciznijim podacima. Isti prosječni faktor emisije upotrijebljen je i za procjene na kojima se temelji ova Odluka.
(10)
Nadalje, radi utvrđivanja izravnih i neizravnih dodatnih troškova, Komisija je morala procijeniti prosječnu cijenu ugljika. Kako bi sastavila prvi popis sektora i podsektora, za procjene se koristila pretpostavljenom cijenom ugljika od 30 EUR po toni ekvivalenta CO2. U razdoblju primjene Odluke 2010/2/EU pretpostavljena cijena ugljika korištena pri procjenama i stvarna cijena ugljika znatno su se razlikovale, tj. stvarna je cijena bila znatno niža. Međutim, Komisija je u svojoj Komunikaciji pod nazivom „Okvir za klimatsku i energetsku politiku u razdoblju 2020.-2030.” (6) predložila cilj bezuvjetnog smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2030. godine za 40 % u usporedbi s 1990. i odgovarajući cilj za obnovljive izvore energije. Komisija je predložila i uspostavu pričuve za stabilnost tržišta u EU ETS-u. U tim okolnostima, očekuje se da će na cijenu ugljika u budućnosti u većoj mjeri utjecati srednjoročna i dugoročna smanjenja emisija. Stoga se smatra opravdanim i dalje se koristiti pretpostavkom cijene od 30 EUR po toni ekvivalenta CO2 za procjene na kojima se temelji ova Odluka.
(11)
Izravne i neizravne dodatne troškove treba izračunavati kao dio bruto dodane vrijednosti. Za procjenu bruto dodane vrijednosti na razini sektora korišteni su podaci iz strukturne poslovne statistike Eurostata.
(12)
Nadalje, Komisija je procijenila intenzitet trgovine za svaki sektor i podsektor na temelju podataka iz Eurostatove baze podataka Comext.
(13)
Ukupno je Komisija procijenila 245 industrijskih sektora i 24 podsektora razvrstana u područja klasifikacije NACE „Rudarstvo i vađenje” i „Prerađivačka industrija”. Sektori i podsektori navedeni u točki 1. Priloga ovoj Odluci udovoljavaju kriterijima utvrđenima člankom 10.a stavcima 15. i 16. Direktive 2003/87/EZ i treba ih smatrati izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika.
(14)
Procjene na temelju kvalitativnih kriterija iz članka 10.a stavka 17. Direktive 2003/87/EZ provedene su u brojnim sektorima koji se nisu smatrali izloženima riziku od istjecanja ugljika prema kvantitativnim kriterijima iz članka 10.a stavaka 15. i 16. Kvalitativne procjene provodile su se u slučajevima koji su udovoljavali kvalitativnim kriterijima u kontekstu određivanja prethodnog popisa, u sektorima koji se smatraju graničnim slučajevima i na zahtjev predstavnika industrije.
(15)
U slučaju sektora „Dovršavanje tekstila” (oznaka NACE 1330), „Proizvodnja opeke, crijepa i ostalih proizvoda od pečene gline za građevinarstvo” (oznaka NACE 2332), „Proizvodnja proizvoda od gipsa za građevinarstvo” (oznaka NACE 2362), „Lijevanje željeza” (oznaka NACE 2451) i „Lijevanje lakih metala” (oznaka NACE 2453), kvalitativne procjene provedene u kontekstu određivanja prethodnog popisa sektora i podsektora, valjane za 2013. i 2014., ažurirane su. Zaključeno je da još uvijek prevladavaju okolnosti koje opravdavaju uvrštavanje tih sektora u popis sektora i podsektora. Prema tome, te sektore treba smatrati izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika i za razdoblje 2015.-2019.
(16)
Kvalitativna procjena provedena je za sektor „Proizvodnja slada” (oznaka NACE 1106) jer je taj sektor obuhvaćao graničan slučaj s obzirom na članak 10.a stavak 16. točku (b) Direktive 2003/87/EZ. Uzimajući u obzir povećane troškove proizašle iz provedbe Direktive 2003/87/EZ, procjena je pokazala velik intenzitet trgovine i značajan pad profitabilnosti tog sektora u Uniji. Niske profitne marže ograničavaju kapacitet postrojenja za ulaganje i smanjenje emisija. Na temelju zajedničkog učinka tih čimbenika, taj sektor treba smatrati izloženim značajnom riziku od istjecanja ugljika.
(17)
Sektore navedene u točki 2. Priloga treba smatrati izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika na temelju kvalitativnih kriterija.
(18)
Budući da će popis sektora i podsektora koji se smatraju izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika, određen u Prilogu, vrijediti za razdoblje od 2015. do 2019., ova se Odluka treba primjenjivati od 1. siječnja 2015.
(19)
Radi pravne sigurnosti i jasnoće, Odluku 2010/2/EU treba staviti izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2015.
(20)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za klimatske promjene,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Sektori i podsektori navedeni u Prilogu smatraju se izloženima značajnom riziku od istjecanja ugljika.
Članak 2.
Odluka 2010/2/EU stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2015.
Članak 3.
Ova se Odluka primjenjuje od 1. siječnja 2015.
Članak 4.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 27. listopada 2014.