РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 610/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 юни 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, регламенти (ЕО) № 1683/95 и (ЕО) № 539/2001 на Съвета и регламенти (ЕО) № 767/2008 и (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на Съюза по отношение на външните му граници има за цел въвеждането на интегрирано управление за осигуряване на еднакво и високо равнище на контрол и наблюдение, което представлява естествена последица от свободното движение на хора в Съюза и е основен елемент от пространството на свобода, сигурност и правосъдие. За целта следва да бъдат установени общи правила относно стандартите и процедурите за контрол по външните граници, като се отчита конкретният и непропорционален натиск, на който са подложени външните граници на някои държави членки. Предвидените правила следва да се основават на принципа на солидарност между държавите членки.
(2)
Свободното движение на хора в рамките на Шенгенското пространство е едно от най-големите постижения на европейската интеграция. Свободата на движение е основно право, като условията за упражняването на това право са предвидени в Договора за Европейския съюз (ДЕС) и Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и в Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки (2).
(3)
Премахването на контрола по вътрешните граници изисква пълно взаимно доверие между държавите членки в способността им изцяло да прилагат съпътстващите мерки, позволяващи премахването на контрола.
(4)
Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (3) влезе в сила на 13 октомври 2006 г.
(5)
След неколкогодишно практическо прилагане се появи необходимост от внасянето на редица изменения въз основа на практическия опит на държавите членки и на Комисията в прилагането на Регламент (ЕО) № 562/2006, на резултатите от оценките на Шенген, на докладите и исканията, представени от държавите членки и на промените в първичното и вторичното право на Съюза, както и необходимост от изясняване и по-ефикасно очертаване на ключовите технически въпроси.
(6)
Докладът на Комисията от 21 септември 2009 г. относно действието на разпоредбите за подпечатване на пътни документи на граждани на трети държави в съответствие с членове 10 и 11 от Регламент (ЕО)№ 562/2006 и докладът на Комисията от 13 октомври 2010 г. относно прилагането на дял III (Вътрешни граници) от Регламент (ЕО)№ 562/2006 съдържат конкретни предложения за технически изменения на Регламент (ЕО)№ 562/2006.
(7)
Наскоро приетите законодателни актове на Съюза, по-специално Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (4) и Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (5), налагат внасянето на определени изменения в Регламент (ЕО)№ 562/2006.
(8)
Определени разпоредби от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите в Икономическия съюз на страните от Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на паспортните проверки по общите им граници (6) (наричана по-долу „Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген“) също следва да се изменят, за да бъдат отразени промените в Регламент (ЕО)№ 562/2006 и настоящото правно положение.
(9)
Съгласно решението по дело C-241/05 Nicolae Bot/Préfet du Val-de-Marne (7) е необходимо да се изменят правилата, уреждащи изчисляването на разрешената продължителност на краткия престой в Съюза. Наличието на ясни, опростени и хармонизирани правила във всички правни актове, уреждащи този въпрос, би било от полза както за пътуващите, така и за граничните и визовите органи. Ето защо Регламент (ЕО) № 562/2006 и Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (8) и Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (9), Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (10) и Регламент (ЕО) № 810/2009 следва да бъдат съответно изменени.
(10)
С приемането на Регламент (ЕС) № 1168/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (11) (Frontex) (наричана по-долу "Агенцията") се подобрява интегрираното управление на външните граници и се укрепва допълнително ролята на Агенцията в съответствие с целта на Съюза да разработи политика с оглед постепенното въвеждане на концепцията за интегрирано управление на границите.
(11)
За да могат разпоредбите на Регламент (ЕО)№ 562/2006 да се приведат в съответствие с ДФЕС, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС във връзка с приемането на допълнителни мерки, с които се урежда наблюдението, както и с внасянето на изменения в приложенията към Регламент (ЕО)№ 562/2006. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(12)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно внасянето на технически изменения в съществуващите правила на Регламент (ЕО)№ 562/2006 и Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, както и на регламенти (ЕО)№1683/95, (ЕО)№539/2001, (ЕО)№767/2008 и (ЕО)№ 810/2009 може да бъде постигната само на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(13)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите в достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (12), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. (13) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(14)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (14), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (15).
(15)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (16), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (17).
(16)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от този протокол, дали да го въведе в националното си право.
(17)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (18); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(18)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (19); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 562/2006
Регламент (ЕО) № 562/2006 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в точка 1 буква в) се заменя със следното:
„в)
морски, речни и езерни пристанища на държавите членки за редовни вътрешни фериботни превози;“;
б)
точка 4 се заменя със следното:
„4.
„редовен вътрешен фериботен превоз“ е всеки фериботен превоз между едни и същи две или повече пристанища, разположени на територията на държавите членки, без спиране в пристанища извън територията на държавите членки и представлява транспортиране на пътници и превозни средства съгласно публикувано разписание;“;
в)
точка 5 се изменя, както следва:
i)
уводните думи се заменят със следното:
„5.
„лица, които се ползват с право на свободно движение съгласно правото на Съюза“;
ii)
в буква а) препратката към „член 17, параграф 1“ се заменя с препратка към „член 20, параграф 1“;
iii)
в буква б) думата „Общността“ се заменя с думата „Съюза“;
г)
в точка 6 препратката към „член 17, параграф 1“ се заменя с препратка към „член 20, параграф 1“;
д)
вмъква се следната точка:
„8a.
„съвместен гранично-пропускателен пункт“ е всеки гранично-пропускателен пункт, намиращ се на територията на държава членка или на територията на трета страна, на който граничната охрана на държавата членка и граничната охрана на третата страна извършват, една след друга, проверки при излизане и влизане в съответствие със своето национално право и съгласно двустранно споразумение;“;
е)
точка 15 се заменя със следното:
„15.
„разрешение за пребиваване“ е:
а)
всички разрешения за пребиваване, издадени от държавите членки в съответствие с единния формат, установен с Регламент (ЕО) № 1030/2002 на Съвета от 13 юни 2002 г. за установяване на единен формат на разрешения за пребиваване за граждани на трети страни (20), и картите за пребиваване, издадени в съответствие с Директива 2004/38/ЕО;
б)
всички други документи, издадени от една държава членка на граждани на трети страни, с които се разрешава престой на нейна територия и които са съобщени и впоследствие са публикувани в съответствие с член 34, с изключение на:
i)
временните разрешения, издадени в очакване на разглеждането на първа молба за разрешение за пребиваване съгласно буква а) или разглеждането на молба за убежище, и
ii)
визите, издадени от държавите членки в единния формат, установен с Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (21);
ж)
вмъква се следната точка:
„18a.
„офшорен работник“ е всяко лице, което работи на офшорна инсталация, намираща се в териториалните води на държавите членки или в зона, в която държавите членки се ползват с изключителни права на експлоатация на морските ресурси по смисъла на международното морско право, и което се връща редовно по море или въздух на територията на държавите членки;“;
2)
В член 3 буква а) се заменя със следното:
„а)
правата на лица, които се ползват с право на свободно движение съгласно правото на Съюза;“;
3)
Вмъква се следният член:
„Член 3a
Основни права
При прилагането на настоящия регламент държавите членки изцяло спазват приложимото право на Съюза, включително Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-долу „Хартата на основните права“), съответното международно право, включително Конвенцията за статута на бежанците, съставена в Женева на 28 юли 1951 г. (наричана по-долу „Женевската конвенция“), задълженията, свързани с достъпа до международна закрила, по-специално принципа на „забрана за връщане“ (non-refoulement), както и основните права. В съответствие с общите принципи на правото на Съюза решенията съгласно настоящия регламент се вземат на индивидуална основа.“;
4)
В член 4 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Чрез дерогация от параграф 1 могат да бъдат допуснати изключения от задължението за преминаване на външни граници единствено на гранично-пропускателни пунктове и в рамките на определеното работно време:
а)
за лица или групи лица, когато съществува специално изискване за извънредно преминаване на външните граници извън гранично-пропускателните пунктове или извън определеното работно време, при условие че притежават разрешенията, изисквани съгласно националното право и че не съществува конфликт с интересите на обществения ред и вътрешната сигурност на държавите членки. Държавите членки могат да включват конкретни договорености в двустранни споразумения. Общите изключения, предвидени в националното право и в двустранните споразумения, се съобщават на Комисията съгласно член 34;
б)
за лица или групи лица в случай на непредвидена извънредна ситуация;
в)
в съответствие със специфичните правила, установени в членове 18 и 19 във връзка с приложения VI и VII.“;
5)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
уводните думи се заменят със следното:
„1. При планиран престой на територията на държавите членки с продължителност не повече от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период, при което се отчита 180-дневният период, предшестващ всеки ден от престоя, за влизането на гражданите на трети страни се прилагат следните условия:“;
ii)
буква а) се заменя със следното:
„а)
да притежават валиден пътен документ, който дава право на притежателя да преминава границата и който отговаря на следните критерии:
i)
срокът му на валидност изтича най-малко три месеца след планираната дата на отпътуване от територията на държавите членки. При надлежно обосновани извънредни случаи това задължение може да отпадне;
ii)
издаден е в рамките на предходните десет години.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. За целите на прилагането на параграф 1 датата на влизане се определя като първия ден от престоя на територията на държавите членки, а датата на излизане - като последния ден от престоя на територията на държавите членки. При изчисляването на продължителността на престоя на територията на държавите-членки не се вземат предвид периодите на престой, разрешени съгласно разрешение за пребиваване или виза за дългосрочно пребиваване.“;
в)
параграф 4 се изменя, както следва:
i)
буква а) се заменя със следното:
„а)
на граждани на трети страни, които не отговарят на всички условия, посочени в параграф 1, но притежават разрешение за пребиваване или виза за дългосрочно пребиваване, се разрешава влизане на териториите на другите държави членки с цел транзитно преминаване, така че да могат да достигнат територията на държавата членка, която е издала разрешението за пребиваване или визата за дългосрочно пребиваване, освен ако имената им не са включени в националния списък на сигнали на държавата членка, чиято външна граница лицата се стремят да преминат, и ако сигналът е придружен от указание за отказ за влизане или транзитно преминаване;“;
ii)
в буква б) първа и втора алинея се заменят със следното:
„б)
на граждани на трети страни, които отговарят на условията, посочени в параграф 1, с изключение на предвиденото в буква б), и които се явят на границата, може да бъде разрешено влизане на териториите на държавите членки, ако на границата им бъде издадена виза в съответствие с членове 35 и 36 от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (22).
Държавите членки съставят статистика за издадените на границата визи в съответствие с член 46 от Регламент (ЕО) № 810/2009 и приложение XII към него.
6)
В член 6, параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. При изпълнението на своите задължения граничната охрана изцяло зачита човешкото достойнство, по-специално в случаите, свързани с уязвими лица.“;
7)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 втора, трета и четвърта алинея се заменят със следното:
„По правило лица, които се ползват с право на свободно движение съгласно правото на Съюза, подлежат на минималната проверка, посочена в първа алинея
Въпреки това при извършване на минимални проверки на лица, които се ползват с право на свободно движение съгласно правото на Съюза, граничната охрана може да направи справка с национални или европейски бази данни с цел да се увери, че тези лица не представляват действителна, настояща и достатъчно сериозна заплаха за вътрешната сигурност, обществения ред, международните отношения на държавите-членки или заплаха за общественото здраве.
Последиците от такива справки не застрашават правото на влизане на лица, които съгласно правото на Съюза се ползват с право на свободно движение на територията на съответната държава членка, както е предвидено в Директива 2004/38/ЕО.“;
б)
в параграф 5 първа алинея се заменя със следното:
„Без да се засяга втора алинея, граждани на трети страни, които подлежат на цялостни проверки на втора линия, получават информация в писмен вид на език, който разбират или за който може основателно да се предположи, че разбират, или по друг ефективен начин, като се посочва целта и процедурата при такава проверка.“;
в)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Проверки на лица, които се ползват с право на свободно движение съгласно правото на Съюза, се извършват в съответствие с Директива 2004/38/ЕО.“;
г)
добавя се следният параграф:
„8. Когато се прилага член 4, параграф 2, буква а) или б), държавите членки могат също така да предвидят дерогации от правилата, установени в настоящия член.“.
8)
Член 9 параграф 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2.
а)
Лицата, които се ползват с право на свободно движение съгласно правото на Съюза, имат право да използват лентите, обозначени със знака в част А („ЕС, ЕИП, Ш“) от приложение III. Те могат също така да използват лентите, обозначени със знака в част Б1 („Не се изисква виза“) и част Б2 („Всички паспорти“) от приложение III.
Гражданите на трети страни, които не са задължени да притежават виза при преминаването на външните граници на държавите членки съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001, и гражданите на трети страни, които притежават валидно разрешение за пребиваване или виза за дългосрочно пребиваване, могат да използват лентите, обозначени със знака в част Б1 („Не се изисква виза“) от приложение III към настоящия регламент. Те могат също така да използват лентите, обозначени със знака в част Б2 („Всички паспорти“) от приложение III към настоящия регламент.
б)
Всички останали лица използват лентите, обозначени със знака в част Б2 ("Всички паспорти") от приложение III.
Обозначенията на знаците, посочени в букви а) и б), могат да се изписват на езика или езиците, които съответната държава членка прецени за подходящи.
Осигуряването на отделни ленти, обозначени със знака в част Б1 („Не се изисква виза“) от приложение III, не е задължително. Държавите членки вземат решение дали да осигурят такива ленти и на кои гранично-пропускателни пунктове да направят това в зависимост от практическите нужди.“;
б)
параграф 5 се заличава.
9)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното: „Подпечатване на пътните документи“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Пътните документи на граждани на трети страни, които са членове на семейството на граждани на Съюза, за които се прилага Директива 2004/38/ЕО, но които не представят картата за пребиваване, предвидена в посочената директива, се подпечатват при влизане и излизане.
Пътните документи на граждани на трети страни, които са членове на семейството на граждани на трети страни, които се ползват от правото на свободно движение съгласно правото на Съюза, но които не представят картата за пребиваване, предвидена в Директива 2004/38/ЕО, се подпечатват при влизане и излизане.“;
в)
параграф 3 се изменя, както следва:
i)
в първа алинея се добавят следните букви:
„е)
пътните документи на екипажите на пътническите и товарните международни влакове;
ж)
пътните документи на гражданите на трети страни, които представят карта за пребиваване, предвидена в Директива 2004/38/ЕО.“;
ii)
втора алинея се заменя със следното:
„По изключение, по молба на гражданин на трета страна той може да бъде освободен от поставяне на печат за влизане или излизане, в случай че поставянето на такъв печат може да причини сериозни затруднения за това лице. В такъв случай влизането или излизането се записват на отделен лист, на който се посочва името на лицето и номерът на паспорта. Този лист се дава на гражданина на трета страна. Компетентните органи на държавите членки могат да водят статистика за такива изключителни случаи и могат да предоставят тези статистически данни на Комисията.“;
10)
Член 11 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. В случай че презумпцията по параграф 1 не бъде оборена, гражданинът на трета страна може да бъде върнат в съответствие с Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (23) и с националното право, съобразено с тази директива.
б)
добавя се следният параграф:
„4. Когато няма печат за излизане, съответните разпоредби на параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis.“.
11)
Член 12 се изменя, както следва
a)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Основната цел на наблюдението на границите е да се предотврати неразрешеното преминаване на границата, да се противодейства на трансграничната престъпност и да се предприемат мерки срещу лица, които са преминали границата незаконно. Лице, което незаконно е преминало граница и което няма право на престой на територията на съответната държава членка, се задържа и за него се прилагат процедурите, съобразени с Директива 2008/115/ЕО.“;
б)
параграф 5 се заменя със следното:
"5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно допълнителните мерки, уреждащи наблюдението.“.
12)
В член 13 параграф 5 се заменя със следното:
„5. Държавите членки събират статистически данни за броя на лицата, на които е отказано влизане, основанията за такъв отказ, гражданството на лицата, на които е отказано влизане, и вида граница (сухопътна, въздушна или морска), на която им е отказано влизане, и ежегодно предават тези данни на Комисията (Евростат) в съответствие с Регламент (ЕО) № 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно статистиката на Общността за миграцията и международната закрила (24).
13)
В член 15, параграф 1 трета алинея се заменя със следното:
„Държавите членки гарантират, че граничната охрана се състои от специално и добре обучени професионалисти, при отчитане на общите учебни програми за граничната охрана, установени и разработени от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета. Учебните програми включват специализирано обучение за определяне на ситуации, включващи уязвими лица, например непридружени ненавършили пълнолетие лица и жертви на трафик, и за справянето с такива ситуации. Държавите членки, с подкрепата на Агенцията, насърчават служителите от граничната охрана да изучават езиците, необходими за изпълнение на задачите им.“;
14)
В член 18 втора алинея се заменя със следното:
„Тези специфични правила могат да съдържат дерогации от членове 4 и 5 и членове 7-13.“;
15)
В член 19 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
към първа алинея се добавят следните букви:
„ж)
спасителни служби, полиция, пожарни екипи и гранична охрана;
з)
офшорни работници.“;
б)
втора алинея се заменя със следното
„Тези специфични правила могат да съдържат дерогации от членове 4 и 5 и членове 7-13.“;
16)
В член 21 буква г) се заменя със следното:
„г)
възможността държава членка да предвиди в своето право задължението за граждани на трети страни да съобщават за присъствието си на нейната територия съгласно разпоредбите на член 22 от Шенгенската конвенция.“;
17)
Член 32 се заменя със следното:
„Член 32
Изменения на приложенията
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 за изменение на приложения III, IV и VIII.“.
18)
Член 33 се заменя със следното:
„Член 33
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 12, параграф 5 и член 32, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 19 юли 2013 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, параграф 5 и член 32, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 12, параграф 5 и член 32, влиза в сила ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца, след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“.
19)
В член 34 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква а) се заменя със следното:
„а)
списък с разрешенията за пребиваване, в който се разграничават разрешенията по член 2, точка 15, буква а) и разрешенията по член 2, точка 15, буква б) и който се придружава от образец на разрешенията по член 2, точка 15, буква б). Картите за пребиваване, издадени в съответствие с Директива 2004/38/ЕО, се посочват изрично, а за картите за пребиваване, които не съответстват на единния формат, установен в Регламент (ЕО) 1030/2002, се представят образци.“;
б)
вмъкват се следните букви:
„да)
изключенията от правилата за преминаване на външните граници, посочени в член 4, параграф 2, буква а);
дб)
статистиките, посочени в член 10, параграф 3.“;
20)
В член 37 първа алинея се заменя със следното:
„Държавите членки съобщават на Комисията националните си разпоредби, свързани с член 21, букви в) и г), санкциите по член 4, параграф 3 и двустранните споразумения, разрешени съгласно настоящия регламент. Последващи изменения в тези разпоредби се съобщават в рамките на пет работни дни.“.
21)
Приложения III, IV, VI, VII и VIII към Регламент (ЕО) № 562/2006 се изменят в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
Член 2
Изменения на Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген
Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген се изменя, както следва:
1)
В член 18, параграф 1 думите „три месеца“ се заменят с думите „90 дни“.
2)
Член 20 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думите „три месеца в рамките на шест месеца, считано от датата на първото влизане“ се заменят с „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“;
б)
в параграф 2 думите „три месеца“ се заменят с „90 дни“.
3)
Член 21 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думите „три месеца в рамките на шестмесечен период“ се заменят с думите „90 дни в рамките на всеки 180 дневен период“;
б)
параграф 3 се заличава.
4)
Член 22 се заменя със следното:
„Член 22
„Чуждите граждани, които са влезли законно на територията на някоя от договарящите страни, могат да бъдат задължени да съобщават за присъствието си в съответствие с условията, определени от всяка договаряща страна, пред компетентните органи на договарящата страна, на чиято територия влизат. Тези чужди граждани съобщават за присъствието си при влизане или в срок от три работни дни след влизането, по преценка на договарящата страна, на чиято територия влизат.“.
5)
Член 136 се заличава.
Член 3
Изменение на Регламент (ЕО) № 1683/95
Член 5 от Регламент (ЕО) № 1683/95 се заменя със следното:
„Член 5
За целите на настоящия регламент „виза“ означава виза по смисъла на член 2, точка 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (25).
Член 4
Изменения на Регламент (ЕО) № 539/2001
Регламент (ЕО) № 539/2001 се изменя, както следва:
1)
В член 1, параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„Граждани на трети страни, включени в списъка в приложение II, са освободени от изискването по параграф 1 при престой от не повече от 90 дни в рамките на всеки 180 дневен период.“.
2)
Член 2 се заменя със следното:
„Член 2
За целите на настоящия регламент „виза“ означава виза по смисъла на член 2, точка 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (26).
Член 5
Изменение на Регламент (ЕО) № 767/2008
В член 12, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 767/2008 подточка iv) се заменя със следното:
„iv)
вече е пребивавал 90 дни в рамките на текущия 180-дневен период на територията на държавите-членки въз основа на единна виза или на виза с ограничена териториална валидност;“.
Член 6
Изменения на Регламент (ЕО) № 810/2009
Регламент (ЕО) № 810/2009 се изменя, както следва:
1)
В член 1 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Настоящият регламент определя условията и реда за издаване на визи за транзитно преминаване или за планиран престой на територията на държави членки с продължителност, която не превишава 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.“;
2)
В член 2, точка 2 буква а) се заменя със следното:
„а)
транзитно преминаване или планиран престой на територията на държавите членки с продължителност не повече от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период;“;
3)
В член 25, параграф 1 буква б) се заменя със следното:
„б)
когато по причини, които консулството счита за обосновани, е издадена нова виза за престой през същия 180-дневен период на кандидат, който през този 180-дневен период вече е използвал единна виза или виза с ограничена териториална валидност, позволяваща 90-дневен престой.“;
4)
В член 32, параграф 1, буква а) подточка iv) се заменя със следното:
„iv)
вече е пребивавал 90 дни в рамките на текущия 180-дневен период на територията на държавите-членки като титуляр на единна виза или на виза с ограничена териториална валидност.“;
5)
Приложения VI, VII и XI към Регламент (ЕО) № 810/2009 се изменят в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 19 юли 2013 г.
Член 1, точка 5), буква а), подточка i), член 1, точка 5), буква б), член 2, точки 1) и 2), член 2, точка 3), буква а) и членове 3, 4, 5 и 6, както и приложение I, точка 3 и приложение II се прилагат от 18 октомври 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 26 юни 2013 година
32013R0610
L 182/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
26.06.2013.
UREDBA (EU) br. 610/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. lipnja 2013.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama), Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma, uredaba Vijeća (EZ) br. 1683/95 i (EZ) br. 539/2001 i uredaba (EZ) br. 767/2008 i (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Politika Unije u području vanjskih granica ima za cilj integrirano upravljanje kako bi se osigurala istovrsna i visoka razina nadzora i zaštite, što je neophodan preduvjet za slobodno kretanje osoba unutar Unije te osnovna sastavnica područja slobode, sigurnosti i pravde. U tom smislu, trebalo bi utvrditi zajednička pravila o standardima i procedurama za nadzor vanjskih granica, uzimajući u obzir specifične i nerazmjerne pritiske s kojima se suočavaju neke države članice na svojim vanjskim granicama. Utvrđena pravila trebala bi se temeljiti na načelu solidarnosti između država članica.
(2)
Sloboda kretanja osoba u schengenskom prostoru jedno je od najvećih postignuća europskih integracija. Sloboda kretanja temeljno je pravo, čiji su uvjeti izvršavanja utvrđeni u Ugovoru o Europskoj uniji (UEU) i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i u Direktivi 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na državnom području država članica (2).
(3)
Ukidanje nadzora državne granice na unutarnjim granicama zahtijeva obostrano povjerenje među državama članicama u pogledu njihove sposobnosti potpune provedbe popratnih mjera koje omogućuju ukidanje tih nadzora.
(4)
Uredba (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o uspostavi Zakonika Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (3) stupila je na snagu 13. listopada 2006.
(5)
Nakon nekoliko godina praktične primjene, pojavila se potreba za određenim izmjenama, na temelju praktičnih iskustava država članica i Komisije u primjeni Uredbe (EZ) br. 562/2006, rezultatima evaluacije Schengena, izvješćima i zahtjevima koje su podnijele države članice i na razvoju primarnog i sekundarnog zakonodavstva Unije, kao i potreba za pojašnjavanjem i učinkovitijim sagledavanjem ključnih tehničkih poteškoća.
(6)
Izvješće Komisije od 21. rujna 2009. o djelovanju odredbi o otiskivanju pečata u putne isprave državljana trećih zemalja u skladu s člancima 10. i 11. Uredbe (EZ) br. 562/2006, kao i izvješće Komisije od 13. listopada 2010. o primjeni glave III. (Unutarnje granice) Uredbe (EZ) br. 562/2006 sadrže konkretne prijedloge za izmjene Uredbe (EZ) br. 562/2006.
(7)
Nedavno doneseni zakonodavni akti Unije, posebno Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (4) i Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (5), zahtijevaju određene izmjene Uredbe (EZ) br. 562/2006.
(8)
Isto tako, određene odredbe Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985., između vlada država Ekonomske unije Beneluksa, Savezne Republike Njemačke i Republike Francuske o postupnom ukidanju kontrola na zajedničkim granicama (6) („Konvencija o provedbi Schengenskog sporazuma”) trebala bi se izmijeniti u skladu s izmjenama Uredbe (EZ) br. 562/2006 i trenutačnih zakonskih okvira.
(9)
Prema predmetu C-241/05 Nicolae Bot protiv Préfet du Val-de-Marne (7), postoji potreba za izmjenom pravila o izračunu dopuštene duljine kratkoročnih boravaka u Uniji. Jasna, jednostavna i usklađena pravila u svim pravnim aktima koji se odnose na ovo pitanje bila bi od koristi kako putnicima, tako i tijelima nadležnim za granice i vize. Uredbu (EZ) br. 562/2006 i Konvenciju o provedbi Schengenskog sporazuma, Uredbu Vijeća (EZ) br. 1683/95 od 29. svibnja 1995. o utvrđivanju jedinstvenog obrasca za vize (8) i Uredbu Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (9), Uredbu (EZ) br. 767/2008 od 9. srpnja 2008. o viznom informacijskom sustavu (VIS) i razmjeni podataka među državama članicama o vizama za kratkotrajni boravak (Uredba o VIS-u) (10) i Uredbu (EZ) br. 810/2009 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(10)
Donošenje Uredbe (EU) br. 1168/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2007/2004 o uspostavi Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica (11) (Frontex) („Agencija”) poboljšava integrirano upravljanje vanjskim granicama i osigurava daljnja poboljšanja uloge Agencije, u skladu s ciljevima Unije za razvoj politike, s krajnjim ciljem postupnog uvođenja koncepta Integriranog upravljanja granicom.
(11)
Da bi se uskladile odredbe Uredbe (EZ) br. 562/2006 s UFEU-om, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebala bi se delegirati Komisiji u pogledu donošenja dodatnih mjera za upravljanje zaštitom granice, kao i izmjene priloga Uredbi (EZ) br. 562/2006. Od posebne je važnosti da Komisija u okviru svog rada na pripremama održava odgovarajuće savjetovanje, uključujući i ono na stručnoj razini. Prilikom pripreme i sastavljanja delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istovremeni, pravovremeni i odgovarajući prijenos odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(12)
Budući da je cilj ove Uredbe prije svega osigurati tehničke izmjene postojećih pravila Uredbe (EZ) br. 562/2006 i Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma, kao i uredaba (EZ) br. 1683/95, (EZ) br. 539/2001, (EZ) 767/2008 i (EZ) 810/2009, te da se može ostvariti samo na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti, kako je određeno člankom 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti, određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(13)
Što se tiče Islanda i Norveške, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (12), što je obuhvaćeno područjem iz članka 1., točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu tog Sporazuma (13).
(14)
Što se tiče Švicarske, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (14), što je obuhvaćeno područjem iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ čitane u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (15).
(15)
U pogledu Lihtenštajna, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola potpisanog između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (16), što je obuhvaćeno područjem iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ, čitane u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (17).
(16)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje. Budući da se ova Uredba gradi na schengenskoj pravnoj stečevini, u skladu s člankom 4. Protokola, Danska u razdoblju od šest mjeseci nakon što je Vijeće donijelo odluku vezano uz ovu Uredbu, odlučuje hoće li je provesti u svojem nacionalnom zakonodavstvu.
(17)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (18). Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinom donošenju, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje.
(18)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi pojedinih odredaba schengenske pravne stečevine (19). Irska stoga ne sudjeluje u njezinom donošenju, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 562/2006
Uredba (EZ) br. 562/2006 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 2. mijenja se kako slijedi:
(a)
u točki 1., točka (c) zamjenjuje se sljedećim:
„(c)
morske, riječne i jezerske luke država članica za redovne unutarnje trajektne linije;”;
(b)
točka 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4.
‚redovna unutarnja trajektna linija’ znači bilo koja trajektna linija koja povezuje dvije ili više istih luka koje se nalaze na državnom području država članica, a koja ne pristaje u luke izvan državnog područja država članica i koja prevozi putnike i vozila prema objavljenom rasporedu;”;
(c)
točka 5. mijenja se kako slijedi:
i.
uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„5.
‚osobe s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije’ znači:”;
ii.
u točki (a), upućivanje na „članak 17. stavak 1.” zamjenjuje se upućivanjem na „članak 20. stavak 1.”;
iii.
u točki (b), riječ „Zajednica” zamjenjuje se riječju „Unija”;
(d)
u točki 6., upućivanje na „članak 17. stavak 1.” zamjenjuje se upućivanjem na „članak 20. stavak 1.”;
(e)
umeće se sljedeća točka:
„8.a
‚zajednički granični prijelaz’ znači svaki granični prijelaz koji se nalazi ili na državnom području države članice ili na državnom području treće zemlje, na kojem službenici graničnog nadzora države članice i službenici graničnog nadzora treće zemlje neposredno jedan nakon drugoga obavljaju izlazne i ulazne kontrole, u skladu sa svojim nacionalnim propisima i prema bilateralnom sporazumu;”;
(f)
točka 15. zamjenjuje se sljedećim:
„15.
‚boravišna dozvola’ znači:
(a)
sve boravišne dozvole koje su izdale države članice prema jedinstvenom obrascu utvrđenom Uredbom Vijeća (EZ) br. 1030/2002 od 13. lipnja 2002. o utvrđivanju jedinstvenog obrasca boravišnih dozvola za državljane trećih zemalja (20) i boravišne iskaznice izdane u skladu s Direktivom 2004/38/EZ;
(b)
svi drugi dokumenti koje izdaje država članica državljanima trećih zemalja, kojima im se odobrava boravak na njezinom državnom području, koji podliježu obavješćivanju i sljedstvenoj objavi u skladu s člankom 34., uz izuzetak:
i.
privremene dozvole izdane tijekom razmatranja prvog zahtjeva za izdavanjem boravišne dozvole, iz točke (a) ili zahtjeva za azil; i
ii.
vize izdane u državama članicama na jedinstvenom obrascu utvrđenom u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1683/95 od 29. svibnja 1995. o utvrđivanju jedinstvenog obrasca za vize (21);
(g)
umeće se sljedeća točka:
„18a
‚offshore radnik’ znači osoba koja radi na odobalnom postrojenju smještenom u teritorijalnim vodama ili u području isključivog pomorskoga gospodarskog pojasa država članica, kako je definirano međunarodnim pomorskim pravom, te koja se redovno vraća morskim ili zračnim putem na državno područje država članica;”.
2.
U članku 3., točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
prava osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije;”.
3.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 3.a
Temeljna prava
Pri provedbi ove Uredbe, države članice djeluju u potpunoj sukladnosti s odgovarajućim pravom Unije, uključujući i Povelju o temeljnim pravima Europske unije (‚Povelja o temeljnim pravima’); odgovarajućim međunarodnim pravom, uključujući i Konvenciju o statusu izbjeglica iz Ženeve, od 28. srpnja 1951. (‚Ženevska konvencija’); obvezama vezanima uz međunarodnu zaštitu, posebno načelo zabrane prisilnog udaljenja; i temeljnim pravima. U skladu s općim načelima prava Unije, odluke prema ovoj Uredbi donose se na pojedinačnoj osnovi.;”.
4.
U članku 4., stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Odstupajući od stavka 1., izuzeci od obveze prelaženja vanjskih granica samo na graničnim prijelazima i tijekom utvrđenog radnog vremena mogu se dopustiti:
(a)
pojedincima ili skupinama osoba, kada za to postoji poseban zahtjev posebne prirode za povremene prelaske vanjskih granica izvan graničnih prijelaza ili izvan utvrđenog radnog vremena, pod uvjetom da posjeduju dozvole potrebne u skladu s nacionalnim pravom i da to nije u suprotnosti s interesima javnog reda i unutarnje sigurnosti država članica. Države članice mogu dogovoriti posebne režime putem bilateralnih sporazuma. O općim izuzećima predviđenim nacionalnim pravom i bilateralnim sporazumima obavješćuje se Komisija prema članku 34.;
(b)
pojedincima ili skupinama osoba u slučaju nepredviđenih hitnih okolnosti;
(c)
u skladu s posebnim pravilima utvrđenima u člancima 18. i 19. u vezi s prilozima VI. i VII.”
5.
Članak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. mijenja se kako slijedi:
i.
uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„1. Za planirani boravak na državnom području država članica u trajanju od ne više od 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana, koje podrazumijeva uzimanje u obzir razdoblja od 180 dana koje prethodi svakom danu boravka, uvjeti ulaska za državljane trećih zemalja su sljedeći:”;
ii.
točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
imaju valjanu putnu ispravu koja nositelju omogućuje prelazak granice i zadovoljava sljedeće uvjete:
i.
važeća je barem tri mjeseca nakon planiranog datuma odlaska s državnog područja država članica. U opravdanom hitnom slučaju, od te se obveze može odstupati;
ii.
izdana je u prethodnih 10 godina;”;
(b)
umeće se sljedeći stavak:
„1.a Za potrebe provedbe stavka 1., datum ulaska smatra se prvim danom boravka na državnom području država članica, a datum izlaska smatra se zadnjim danom boravka na državnom području država članica. Razdoblja boravka dopuštena prema boravišnoj dozvoli ili dugotrajnoj vizi ne uzimaju se u obzir kod izračuna trajanja boravka na državnom području država članica.”;
(c)
stavak 4. mijenja se kako slijedi:
i.
točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
državljani trećih zemlja koji ne ispunjavaju sve uvjete iz stavka 1., ali posjeduju boravišnu dozvolu ili dugotrajnu vizu, mogu ući na državna područja drugih država članica u svrhu tranzita do državnog područja države članice koja je izdala boravišnu dozvolu ili dugotrajnu vizu, osim ako se njihova imena ne nalaze na nacionalnom popisu upozorenja države članice čije vanjske granice žele prijeći i ako je upozorenje popraćeno uputama da im se zabrani ulazak ili tranzit;”;
ii.
u točki (b), prvi i drugi stavak zamjenjuju se sljedećim:
„(b)
državljanima trećih zemalja koji ispunjavaju uvjete iz stavka 1., osim onih navedenih u točki (b), i koji stupe na granicu, može se odobriti ulazak na državna područja država članica ako je viza izdana na granici u skladu s člancima 35. i 36. Uredbe Vijeća (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (22)
Države članice prikupljaju statističke podatke o vizama izdanima na granici u skladu s člankom 46. Uredbe (EZ) br. 810/2009 i njezinim Prilogom XII.
6.
Članak 6. stavak 1. podstavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Službenici graničnog nadzora u obavljaju svojih dužnosti u potpunosti poštuju ljudsko dostojanstvo, posebno u slučajevima koji uključuju ranjive osobe.”
7.
Članak 7. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 2., drugi, treći i četvrti podstavak zamjenjuju se sljedećim:
„Osnovna kontrola iz prvog podstavka je pravilo za osobe s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije.
Međutim, tijekom osnovne kontrole osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije, službenici graničnog nadzora, iako ne sustavno, mogu obavljati provjere u nacionalnim i europskim bazama podataka kako bi osigurali da takve osobe ne predstavljaju stvarnu, trenutnu i dovoljno ozbiljnu prijetnju unutarnjoj sigurnosti, javnom redu, međunarodnim odnosima država članica niti prijetnju javnom zdravlju.
Posljedice takvih provjera ne dovode u pitanje pravo ulaska osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije na državno područje dotične države članice kako je predviđeno Direktivom 2004/38/EZ.”;
(b)
u stavku 5., prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Ne dovodeći u pitanje drugi podstavak, državljane trećih zemalja podvrgnute temeljitoj kontroli druge linije pisanim se putem upoznaje sa svrhom i postupkom takve kontrole na jeziku koji razumiju ili za koji se opravdano može pretpostaviti da ga razumiju, ili na drugi učinkoviti način.”;
(c)
stavak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„6. Kontrole nad osobama koje uživaju pravo Unije na slobodno kretanje provode se u skladu s Direktivom 2004/38/EZ.”;
(d)
dodaje se sljedeći stavak:
„8. Kada se primjenjuju članak 4. stavak 2. točke (a) ili (b), države članice mogu također osigurati odstupanja od pravila utvrđenih u ovom članku.”
8.
Članak 9. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2.
(a)
Osobe koje uživaju pravo Unije na slobodno kretanje imaju pravo koristiti se trakama označenim oznakom iz dijela A (‚EU, EGP, CH’) Priloga III. Mogu se isto tako koristiti trakama označenima oznakom iz dijela B1 (‚viza nije potrebna’) i B2 (‚sve putovnice’) Priloga III.
Državljani trećih zemalja koji ne moraju imati vize kod prelaska vanjskih granica država članica u skladu s Uredbom (EZ) br. 539/2001 i državljani trećih zemalja koji imaju valjane boravišne dozvole ili dugotrajne vize mogu koristiti trake označene oznakom iz dijela B1 (‚viza nije potrebna’) Priloga III. ovoj Uredbi. Isto tako, mogu se koristiti trakama označenima oznakom iz dijela B2 (‚sve putovnice’) Priloga III. ovoj Uredbi.
(b)
Sve ostale osobe koriste trake označene oznakom iz dijela B2 (‚sve putovnice’) iz Priloga III.
Naznake na oznakama iz točaka (a) i (b) mogu biti prikazane na jeziku ili jezicima koje svaka država članica smatra prikladnima.
Odredba o posebnim trakama navedena pored oznake u dijelu B1 (‚viza nije potrebna’) Priloga III. nije obvezna. Države članice odlučuju žele li je primijeniti i na kojim graničnim prijelazima u skladu s praktičnim potrebama.”;
(b)
stavak 5. briše se.
9.
Članak 10. mijenja se kako slijedi:
(a)
glava se zamjenjuje sljedećim: „Otiskivanje pečata u putne isprave”;
(b)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. U putne isprave državljana trećih zemalja koji su članovi obitelji državljana Unije na kojeg se primjenjuje Direktiva 2004/38/EZ, ali koji ne predoče boravišnu iskaznicu predviđenu tom Direktivom, otiskuje se pečat prilikom ulaska i izlaska.
U putne isprave državljana trećih zemalja koji su članovi obitelji državljana trećih zemalja koji uživaju pravo Unije na slobodno kretanje, ali koji ne predoče boravišnu iskaznicu predviđenu Direktivom 2004/38/EZ, otiskuje se pečat prilikom ulaska i izlaska.”;
(c)
stavak 3. mijenja se kako slijedi:
i.
u prvom podstavku, dodaju se sljedeće točke:
„(f)
u putne isprave posada putničkih i teretnih vlakova na međunarodnim linijama;
(g)
u putne isprave državljana trećih zemalja koji predoče boravišne iskaznice kako je predviđeno Direktivom 2004/38/EZ.”;
ii.
drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Iznimno, na zahtjev državljanina treće zemlje, ulazni ili izlazni pečat ne mora se otisnuti ako bi mu njegovo otiskivanje moglo prouzročiti ozbiljne poteškoće. U tom se slučaju ulazak ili izlazak bilježi na zasebnom listu u kojem se navodi ime i broj putovnice. Taj se list uručuje državljaninu treće zemlje. Nadležna tijela država članica mogu voditi statističke podatke o takvim iznimnim slučajevima i mogu te statističke podatke podnositi Komisiji.”
10.
Članak 11. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. U slučaju da pretpostavka navedena u stavku 1. nije pobijena, državljanin treće zemlje može se vratiti u skladu s Direktivom 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom i nacionalnim pravom u skladu s tom Direktivom. (23)
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„4. Odgovarajuće odredbe iz stavka 1. i 2. primjenjuju se mutatis mutandis ako nedostaje izlazni pečat.”
11.
Članak 12. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Glavna je svrha zaštite državne granice sprečavanje neovlaštenih prelazaka granice, suzbijanje prekograničnog kriminaliteta i poduzimanje mjera protiv osoba koje su nezakonito prešle granicu. Osoba koja je nezakonito prešla granicu i koja nema pravo boravka na državnom području dotične države članice mora se uhititi i podvrgnuti procedurama u skladu s Direktivom 2008/115/EZ”;
(b)
stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 33. u pogledu dodatnih mjera u vezi sa zaštitom državne granice.”
12.
U članku 13., stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Države članice prikupljaju statističke podatke o broju osoba kojima je zabranjen ulazak, o razlozima zabrane, o državljanstvu osoba sa zabranom ulaska i vrsti granice (kopnene, zračne ili morske) na kojoj im je zabranjen ulazak i podnose ih Komisiji (Eurostat) na godišnjoj osnovi, u skladu s Uredbom (EZ) br. 862/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o statistici Zajednice o migracijama i međunarodnoj zaštiti (24).
13.
U članku 15. stavku 1., treći podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Države članice osiguravaju da su službenici graničnog nadzora specijalizirani i odgovarajuće osposobljeni stručnjaci, uzimajući u obzir zajednički temeljni kurikulum za službenike graničnog nadzora koji je uspostavila i razvila Europska agencija za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije osnovana Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004. Kurikulum za obučavanje uključuje specijalističku obuku za prepoznavanje i ponašanje u situacijama koje uključuju ranjive osobe, kao što su maloljetnici bez pratnje i žrtve trgovanja ljudima. Države članice, uz podršku Agencije, potiču službenike graničnog nadzora na učenje stranih jezika potrebnih za izvršavanje njihovih dužnosti.”
14.
U članku 18., drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Ta posebna pravila mogu sadržavati odstupanja od članaka 4. i 5. te od članaka od 7. do 13.”
15.
U članku 19., stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
prvom podstavku dodaju se sljedeće točke:
„(g)
službe spašavanja, policijske i vatrogasne postrojbe te službenici graničnog nadzora;
(h)
offshore radnici.”;
(b)
drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Ta posebna pravila mogu sadržavati odstupanja od članaka 4. i 5. te od članaka od 7. do 13.”
16.
U članku 21., točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
mogućnost da država članica, državljanima trećih zemalja, zakonom odredi obvezu da prijave svoju prisutnost na njezinom državnom području prema odredbama članka 22. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma.”
17.
Članak 32. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 32.
Izmjene prilogâ
Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 33. u pogledu izmjena priloga III., IV. i VIII.”
18.
Članak 33. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 33.
Izvršavanje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata navedena u članku 12. stavku 5. i članku 32. dodjeljuje se Komisiji na neodređeno vrijeme od 19. srpnja 2013.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u bilo kojem trenutku opozvati ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 12. stavka 5. i članka 32. Odlukom o opozivu prestaje delegiranje ovlasti naveden u toj odluci. Taj opoziv stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije ili od kasnijeg dana utvrđenog u odluci. To ne utječe na valjanost bilo kojih delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o njemu istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 12. stavka 5. i članka 32. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od obavijesti o tom aktu Europskom parlamentu i Vijeću ne iznesu bilo kakav prigovor ili ako i Europski parlament i Vijeće, prije isteka tog razdoblja, obavijeste Komisiju da neće imati prigovor. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća navedeni se rok produljuje za dva mjeseca.”
19.
U članku 34., stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
popis boravišnih dozvola, na kojemu su razdvojene one obuhvaćene člankom 2. točkom 15. podtočkom (a) i one obuhvaćene člankom 2. točkom 15. podtočkom (b), uz uzorak dozvola obuhvaćenih člankom 2. točkom 15. podtočkom (b). Boravišne iskaznice izdane u skladu s Direktivom 2004/38/EZ posebno se naznačuju kao takve i uzorci se dostavljaju za one boravišne iskaznice koje nisu izdane u skladu s jedinstvenim obrascem utvrđenim u Uredbi (EZ) br. 1030/2002.”;
(b)
dodaju se sljedeće točke:
„(ea)
izuzeća od pravila u pogledu prelaženja vanjskih granica navedenih u članku 4. stavku 2. točki (a);
(eb)
statističke podatke navedene u članku 10. stavku 3.”;
20.
Članak 37., prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Države članice Komisiju obavješćuju o nacionalnim odredbama koje se odnose na članak 21. točke (c) i (d) o kaznama iz članka 4. stavka 3. i bilateralnim sporazumima sklopljenim u skladu s Uredbom. Buduće izmjene tih odredaba dostavljaju se u roku od pet radnih dana.”
21.
Prilozi III., IV., VI., VII. i VIII. Uredbi (EZ) br. 562/2006 mijenjaju se u skladu s Prilogom I. ovoj Uredbi.
Članak 2.
Izmjene Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma
Konvencija o provedbi Schengenskog sporazuma mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 18. stavku 1., riječi „tri mjeseca” zamjenjuju se riječima „90 dana”.
2.
Članak 20. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1., izraz „tri mjeseca tijekom šest mjeseci od datuma prvog ulaska” zamjenjuje se izrazom „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”;
(b)
u stavku 2., riječi „tri mjeseca” zamjenjuju se riječima „ 90 dana”.
3.
Članak 21. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1., izraz „tri mjeseca u bilo kojem razdoblju od šest mjeseci” zamjenjuje se izrazom „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”;
(b)
stavak 3. briše se.
4.
Članak 22. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 22.
Stranim državljanima koji su zakonito ušli na državno područje jedne od ugovornih stranki može se uvesti obveza prijave, u skladu s uvjetima koje je utvrdila svaka ugovorna stranka, nadležnim tijelima ugovorne stranke na čije su državno područje ušli. Takvi strani državljani vrše prijavu ili na ulasku ili unutar tri radna dana od ulaska, prema odluci ugovorne stranke na čije su državno područje ušli.”
5.
Članak 136. briše se.
Članak 3.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 1683/95
Članak 5. Uredbe (EZ) br. 1683/95 zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 5.
Za potrebe ove Uredbe, ‚viza’ znači viza kako je definirana u članku 2. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (25).
Članak 4.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 539/2001
Uredba (EZ) br. 539/2001 mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 1. stavku 2., podstavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„Državljani trećih zemalja koje su na popisu u Prilogu II. oslobođeni su od zahtjeva utvrđenih u stavku 1., za boravak koji nije dulji od 90 dana tijekom bilo kojeg razdoblja od 180 dana.”
2.
Članak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 2.
Za potrebe ove Uredbe, ‚viza’ znači viza kako je definirana u članku 2. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (26).
Članak 5.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 767/2008
U članku 12. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 767/2008, podtočka iv. zamjenjuje se sljedećim:
„iv.
koji je već boravio 90 dana tijekom tekućeg razdoblja od 180 dana na državnom području država članica na temelju jedinstvene vize ili vize s ograničenom teritorijalnom valjanošću.”
Članak 6.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 810/2009
Uredba (EZ) br. 810/2009 mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 1., stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Ova Uredba utvrđuje postupke i uvjete za izdavanje viza za tranzit kroz ili za planirani boravak na državnom području država članica koji ne prelazi 90 dana tijekom bilo kojeg razdoblja od 180 dana.”
2.
U članku 2. stavku 2., točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
tranzit kroz ili planirani boravak na državnom području država članica u trajanju koje ne prelazi 90 dana tijekom bilo kojeg razdoblja od 180 dana;”.
3.
U članku 25. stavku 1., točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
ako je, zbog razloga koje konzulat smatra opravdanim, izdana nova viza za boravak tijekom istog razdoblja od 180 dana podnositelju koji je tijekom tih 180 dana već koristio jedinstvenu vizu ili vizu s ograničenom teritorijalnom valjanošću kojom je odobren boravak od 90 dana.”
4.
U članku 32. stavku 1. točki (a), podtočka iv. zamjenjuje se sljedećim:
„iv.
koji je već boravio 90 dana tijekom tekućeg razdoblja od 180 dana na državnom području država članica na temelju jedinstvene vize ili vize s ograničenom teritorijalnom valjanošću.”
5.
Prilozi VI., VII. i XI. Uredbi (EZ) br. 810/2009 mijenjaju se u skladu s Prilogom II. ovoj Uredbi.
Članak 7.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu 19. srpnja 2013.
Članak 1. stavak 5. točka (a) podtočka i., članak 1. stavak 5. točka (b), članak 2. stavci 1. i 2., članak 2. stavak 3. točka (a), članci 3., 4., 5. i 6., točka 3. Priloga I., i Prilog II. primjenjuju se od 18. listopada 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i u skladu s Ugovorima izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. lipnja 2013.