ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 481/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество
ЕВРОПЕЙСКАТA КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (1), и по-специално член 18, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 е необходимо да се установят специални разпоредби относно допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество във връзка с разходите за персонала, разходите за офиси и административните разходи, пътните и квартирните разходи, разходите за външни експертни оценки и разходите за услуги и оборудване (наричани по-долу „категории разходи“).
(2)
За да се осигури гъвкавост при прилагането на разпоредбите за допустимостта по програмите за сътрудничество, на държавите членки, участващи в дадена програма за сътрудничество, следва да се позволи да решават, че дадена категория разходи не се прилага за определена приоритетна ос на дадена програма за сътрудничество.
(3)
Следва да се уточни как специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество, установени с настоящия регламент, се вписват в общата нормативна уредба за правилата за допустимост, приложими за всички европейски структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ) по реда на членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(4)
За всяка категория разходи следва да се установи списък на различните елементи на разходите.
(5)
Следва да се разясни, че по правило даренията не представляват допустими разходи. Въпреки това разходите, свързани с раздаването на малки предмети в рамките на дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, следва да бъдат допустими.
(6)
Следва да бъдат определени различните елементи на разходите за персонала заедно с правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването на разходите за персонала като цяло, както и по-специално на разходите за персонала по договори на непълно работно време или по договори за услуги на почасова основа.
(7)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за офиси и административните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им като преки или непреки разходи, по-специално когато са съчетани с единните ставки по Регламент (ЕС) № 1303/2013.
(8)
Следва да се посочат различните елементи на пътните и квартирните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им, независимо дали тези разходи се плащат от бенефициера или пряко от неговия персонал. Също така следва да се разяснят условията за отчитане на пътните и квартирните разходи, когато са извършени извън частта на програмния район в Съюза по смисъла на член 20 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
(9)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за външни експертни оценки и за услуги.
(10)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за оборудване, както и разпоредбите за допустимостта на разходите за оборудване втора употреба.
(11)
За да се създадат условия за своевременното прилагане на предвидените в настоящия регламент мерки, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да се засягат разпоредбите за допустимостта, съдържащи се в членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или установени на основание на тези членове, с настоящия регламент се установяват специални разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество по отношение на следните категории разходи:
а)
разходи за персонала;
б)
разходи за офиси и административни разходи;
в)
пътни и квартирни разходи;
г)
разходи за външни експертни оценки и услуги; както и
д)
разходи за оборудване.
2. Участващите държави членки в мониторинговия комитет на дадена програма за сътрудничество могат да се споразумеят, че разходите от една или няколко от категориите по параграф 1 не са допустими по една или няколко приоритетни оси.
Член 2
Общи разпоредби
1. Всички допустими по силата на настоящия регламент разходи, платени от бенефициера или за негова сметка, са разходи за започване или за започване и изпълнение на операция или част от операция.
2. Не са допустими следните разходи:
а)
глоби, финансови санкции и разходи за правни спорове и съдебни дела;
б)
разходи за дарения, с изключение на даренията с единична стойност до 50 евро, които са свързани с дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване;
в)
разходи, свързани с колебанията на валутния курс.
Член 3
Разходи за персонала
1. Разходите за персонала представляват брутните разходи за труд за персонала, нает от бенефициера по един от следните начини:
а)
на пълно работно време;
б)
на непълно работно време с постоянен процент работни часове на месец;
в)
на непълно работно време с променлив брой работни часове на месец; или
г)
почасово.
2. Разходите за персонала се ограничават до:
а)
определените в трудов договор, решение за назначение (двете заедно наричани по-нататък „акт за наемане на работа“) или закон трудови възнаграждения, отнасящи се за дейностите, които организацията не би извършила, ако съответната операция не бе предприета, и свързани с отговорностите, посочени в длъжностната характеристика на съответния член на персонала;
б)
други разходи, пряко свързани с трудовите възнаграждения, възникнали за сметка на работодателя и платени от него, например данъците върху труда и разходите за социалноосигурителни вноски, включително за пенсии, по смисъла на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3), при условие че тези разходи:
i)
са установени в акта за наемане на работа или закон;
ii)
съответстват на законодателните актове, посочени в акта за наемане на работа, и на обичайната практика в държавата и/или организацията, където съответният член на персонала действително работи; и
iii)
не се възстановяват от работодателя.
Във връзка с буква а) плащанията в полза на физически лица, работещи за бенефициера по договор, който не е трудов договор, може да бъдат приравнени към трудовите възнаграждения и такъв договор да се смята за трудов договор.
3. Разходите за персонала може да бъдат възстановени по един от следните начини:
i)
въз основа на действителните разходи (удостоверени с акта за наемане на работа и фишовете за заплатата); или
ii)
по вариантите за опростени разходи съгласно член 67, параграф 1, букви б) - г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013; или
iii)
по единна ставка по силата на член 19 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
4. Разходите за персонала, свързани с лица, които работят на непълно работно време по операцията, се изчисляват по един от следните начини:
а)
като постоянен процент от брутните разходи за труд в съответствие с определен постоянен процент часове работа по операцията, без задължение за създаване на отделна система за отчитане на работното време; или
б)
като променлив процент от брутните разходи за труд в съответствие с броя на отработените часове по операцията, който е различен за различните месеци, въз основа на система за отчитане на работното време, обхващаща 100 % от работното време на служителя.
5. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква а) работодателят издава документ за всеки служител, в който се посочва процентът от времето за отработване по операцията.
6. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква б) възстановяването на разходите за персонала се изчислява по почасова ставка, която се определя по един от следните начини:
i)
чрез разделяне на брутните месечни разходи за труд на месечното време за отработване, определено в акта за наемане на работа; или
ii)
чрез разделяне на последните документирани годишни брутни разходи за труд на 1 720 часа по реда на член 68, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Почасовата ставка се умножава по броя на действително отработените часове по операцията.
7. Що се отнася до разходите за персонала, свързани с лица, които по силата на акта за наемане на работа се трудят почасово, тези разходи са допустими, като броят на действително отработените часове по операцията се приложи към предвидената в акта за наемане на работа почасова ставка въз основа на система за регистриране на работното време.
Член 4
Разходи за офиси и административни разходи
Разходите за офиси и административните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
наеми за офиси;
б)
застраховки и данъци, свързани със сградите, в които се помещава персоналът, и с офисното оборудване (напр. застраховки срещу пожар и кражба);
в)
комунални услуги (напр. за електроенергия, отопление, вода);
г)
канцеларски материали;
д)
общо счетоводство в рамките на организацията бенефициер;
е)
архиви;
ж)
поддръжка, чистене и ремонти;
з)
сигурност;
и)
информационнотехнологични системи;
й)
комуникации (напр. телефон, факс, интернет, пощенски услуги, визитни картички);
к)
банкови такси за откриване и поддържане на сметката или сметките, когато изпълнението на дадена операция изисква откриването на отделна сметка;
л)
такси за транснационални финансови трансакции.
Член 5
Пътни и квартирни разходи
1. Пътните и квартирните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
пътни разходи (напр. за билети, застраховки на пътници и автомобили, гориво, разходи за изминато разстояние, такси за изминато разстояние, такси за паркиране);
б)
разходи за храна;
в)
квартирни разходи;
г)
разходи за визи;
д)
дневни разходи.
2. Разходите по параграф 1, букви а) - г), които са покрити чрез дневни пари, не се възстановяват като допълнение към тези дневни пари.
3. Пътните и квартирните разходи за външни експерти и доставчици на услуги попадат в категорията разходи за външни експертни оценки и услуги по член 6.
4. Прякото плащане на разходи съгласно настоящия член, направени от служител на бенефициера, се потвърждава с доказателства за тяхното възстановяване на служителя от бенефициера.
5. За операциите, свързани с техническа помощ или дейности за популяризиране и изграждане на капацитет, разходите, извършени извън частта на програмния район в Съюза, са допустими, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
6. Управляващият орган може да приеме за допустими квартирните разходи и разходите за храна, които са извършени в заведения, разположени извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Това важи също за местните пътни разходи на мястото на събитие или операция извън частта на програмния район в Съюза.
7. За персонала на бенефициерите, намиращ се извън частта на програмния район в Съюза, управляващият орган може да приеме за допустими разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
8. За персонала на бенефициерите, намиращ се в частта на програмния район в Съюза, разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, се смятат за допустими по силата на член 20, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 6
Разходи за външни експертни оценки и услуги
Разходите за външни експертни оценки и услуги се ограничават до разходи за следните професионални услуги и експертни оценки, предоставени от публичноправна или частноправна организация или от физическо лице, различно от бенефициера по операцията:
а)
изследвания или проучвания (например оценки, стратегии, концептуални бележки, проектни планове, наръчници);
б)
обучение;
в)
писмени преводи;
г)
разработване на информационнотехнологични системи и интернет сайтове и тяхното изменение и актуализиране;
д)
дейности за популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, свързани с дадена операция или със самата програма за сътрудничество;
е)
финансово управление;
ж)
услуги, свързани с организирането и провеждането на събития или срещи (включително за наеми, кетъринг или устен превод);
з)
участие в събития (т.е. регистрационни такси);
и)
правни консултации и нотариални услуги, технически и финансови експертни оценки, други консултантски услуги, счетоводни услуги;
й)
права върху интелектуална собственост;
к)
проверки по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 23, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013;
л)
сертифициране и одитиране на равнище програма по членове 126 и 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
м)
гаранции, предоставени от банка или друга финансова институция, когато това се изисква от законодателството на Съюза или националното законодателство, или в програмен документ, приет от мониторинговия комитет;
н)
пътни и квартирни разходи за външни експерти, лектори, председатели на заседания и доставчици на услуги;
о)
други специални експертни оценки и услуги, необходими за операциите.
Член 7
Разходи за оборудване
1. Разходите за закупуване, наемане или вземане на лизинг на оборудване от бенефициера по операцията, различни от разходите по член 4, се ограничават до следното:
а)
офисно оборудване;
б)
хардуер и софтуер за информационнотехнологични системи;
в)
мебели и обзавеждане;
г)
лабораторно оборудване;
д)
машини и инструменти;
е)
прибори или уреди;
ж)
превозни средства;
з)
друго специално оборудване, необходимо за операциите.
2. Разходите за закупуване на употребявано оборудване са допустими при следните условия:
а)
за него не е получена друга подкрепа от ЕСИФ;
б)
цената му не превишава общоприетата цена на съответния пазар;
в)
то притежава техническите характеристики, които са необходими за операцията, и отговаря на приложимите норми и стандарти.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 март 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 481/2014
оd 4. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s posebnim pravilima o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajuću u obzir Uredbu (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o posebnim odredbama za potporu iz Europskog fonda za regionalni razvoj cilju „Europska teritorijalna suradnja” (1), a posebno njezin članak 18. stavak 1.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 18. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1299/2013 potrebno je utvrditi posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje u odnosu na troškove osoblja, uredske i administrativne izdatke, putne troškove i troškove smještaja, troškove vanjskog stručnog mišljenja i usluga te troškove opreme (u daljnjem tekstu „kategorije izdataka”).
(2)
Kako bi se omogućila fleksibilnost u primjeni pravila o prihvatljivosti na programe suradnje, državama članicama koje sudjeluju u određenom programu suradnje trebalo bi dopustiti da same odluče da određena kategorija izdataka ne odgovara posebnoj prioritetnoj osi određenog programa suradnje.
(3)
Potrebno je odrediti na koji se način posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje utvrđene ovom Uredbom uklapaju u opći zakonski okvir za pravila o prihvatljivosti primjenjiva na sve europske strukturne i investicijske fondove kako su utvrđeni člancima 65. do 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2).
(4)
Za svaku kategoriju izdataka potrebno je utvrditi popis različitih elemenata izdataka.
(5)
Treba napomenuti da su pokloni u pravilu neprihvatljivi izdaci. Međutim, dijeljenje malih predmeta vezanih uz promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje može biti prihvatljivo.
(6)
Potrebno je utvrditi različite elemente troškova osoblja kao i pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama troškova osoblja općenito te posebice zadataka u nepunom radnom vremenu ili ugovora o uslugama na satnoj osnovi.
(7)
Potrebno je navesti različite elemente uredskih i administrativnih izdataka te pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama tih elemenata troškova, kao izravnih ili neizravnih troškova, posebice ako su u kombinaciji s paušalnim iznosima u skladu s Uredbom (EU) br. 1303/2013.
(8)
Potrebno je navesti različite elemente putnih troškova i troškova smještaja te pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama, neovisno o tome je li te izdatke uzrokovao korisnik ili ih je izravno uzrokovalo osoblje. Potrebno je pojasniti uvjete pod kojima se bilježe putni troškovi i troškovi smještaja koji su nastali izvan Unijina dijela programskog područja u smislu članka 20. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
(9)
Potrebno je navesti različite elemente troškova vanjskog stručnog mišljenja i usluga.
(10)
Potrebno je navesti različite elemente troškova opreme i pravila prihvatljivosti troškova rabljene opreme.
(11)
Kako bi se omogućila brza primjena mjera predviđenih u ovoj Uredbi, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ne dovodeći u pitanje pravila o prihvatljivosti koja su utvrđena u, ili se temelje na, člancima 65. do 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ovom se Uredbom utvrđuju posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje u odnosu na sljedeće kategorije izdataka:
(a)
troškove osoblja;
(b)
uredske i administrativne izdatke;
(c)
putne troškove i troškove smještaja;
(d)
troškove vanjskog stručnog mišljenja i usluga; i
(e)
troškove opreme.
2. Države članice koje su zastupljene u odboru za praćenje programa suradnje mogu se sporazumjeti da izdaci koji pripadaju jednoj kategoriji ili više njih iz stavka 1. ne budu prihvatljivi u okviru jedne prioritetne osi ili više njih.
Članak 2.
Opće odredbe
1. Svi izdaci koji su prihvatljivi u skladu s ovom Uredbom, a koje plaća korisnik ili su plaćeni u njegovo ime, vezani su uz troškove pokretanja ili pokretanja i provođenja operacije ili dijela operacije.
2. Sljedeći troškovi nisu prihvatljivi:
(a)
globe, novčane kazne i izdaci povezani s pravnim sporovima i parničenjem;
(b)
troškovi poklona, osim onih troškova koji ne prekoračuju 50 EUR po poklonu i vezani su uz promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje;
(c)
troškovi vezani uz tečajne razlike.
Članak 3.
Troškovi osoblja
1. Izdaci za troškove osoblja obuhvaćaju bruto iznos troškova zapošljavanja osoblja koje je zaposlio korisnik na jedan od sljedećih načina:
(a)
u punom radnom vremenu;
(b)
u nepunom radnom vremenu s nepromjenjivim postotkom odrađenog vremena u mjesec dana;
(c)
u nepunom radnom vremenu s fleksibilnim brojem sati odrađenih u mjesec dana; ili
(d)
na satnoj osnovi.
2. Izdaci za troškove osoblja ograničeni su na sljedeće:
(a)
isplatu plaća vezanih uz djelatnosti koje subjekt ne bi izvršavao u nepostojanju dotične operacije, određenih ugovorom o radu, odlukom o imenovanju (oboje u daljnjem tekstu „dokument o zaposlenju”) ili zakonom, a koje su povezane s odgovornostima utvrđenima u opisu radnog mjesta dotičnog člana osoblja;
(b)
sve ostale izdatke koji su izravno povezani s isplatama plaća koje su nastale kod poslodavca i koje je platio poslodavac, poput poreza, socijalnog osiguranja, uključujući i mirovinsko, kako su obuhvaćeni Uredbom (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3), uz sljedeće uvjete:
i.
određeni su u dokumentu o zaposlenju ili zakonom;
ii.
u skladu su sa zakonodavstvom navedenim u dokumentu o zaposlenju i uobičajenim praksama u državi i/ili organizaciji u kojoj pojedini član osoblja stvarno radi; i
iii.
poslodavac ih ne može povratiti.
U pogledu točke (a) isplate fizičkim osobama koje rade za korisnika na temelju ugovora koji nije ugovor o radu mogu se smatrati isplatama plaća i taj se ugovor može smatrati ugovorom o radu.
3. Troškovi osoblja mogu se nadoknaditi:
i.
na temelju stvarnih troškova (dokazanih dokumentom o zaposlenju i platnim listićima); ili
ii.
na temelju pojednostavnjenih mogućnosti financiranja kako je utvrđeno u članku 67. stavku 1. točkama (b) do (d) Uredbe (EU) br. 1303/2013; ili
iii.
kao paušalni iznos u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
4. Troškovi osoblja vezani uz osobe koje u sklopu operacije rade na zadacima u nepunom radnom vremenu izračunavaju se kao:
(a)
nepromjenjivi postotak bruto iznosa troškova zapošljavanja, u skladu s nepromjenjivim postotkom vremena odrađenog u okviru operacije, bez obveznog utvrđivanja odvojenog sustava za bilježenje odrađenog vremena; ili
(b)
fleksibilni udio bruto iznosa troškova zapošljavanja, u skladu s brojem sati odrađenih u okviru operacije koji se razlikuje od mjeseca do mjeseca, na temelju sustava bilježenja vremena koji obuhvaća 100 % odrađenog vremena zaposlenika.
5. Za zadatke u nepunom radnom vremenu iz stavka 4. točke (a) poslodavac treba izdati dokument za svakog zaposlenika, navodeći postotak vremena koje treba odraditi u okviru operacije.
6. Za zadatke u nepunom radnom vremenu iz stavka 4. točke (b) naknada troškova osoblja izračunava se na temelju satnice, koja se određuje na sljedeći način:
i.
mjesečni bruto iznos troškova zapošljavanja dijeli se s mjesečnim odrađenim vremenom utvrđenim u dokumentu o zaposlenju i izraženim u satima; ili
ii.
zadnji dokumentirani godišnji bruto iznos troškova zapošljavanja dijeli se s 1 720 sati u skladu s člankom 68. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Satnicu treba zatim pomnožiti s brojem stvarno odrađenih sati u okviru operacije.
7. Prihvatljivi troškovi osoblja povezani s osobama koje u skladu s dokumentom o zaposlenju rade na satnoj osnovi izračunavaju se množenjem broja stvarno odrađenih sati u okviru operacije sa satnicom utvrđenom u dokumentu o zaposlenju na temelju sustava bilježenja odrađenih sati.
Članak 4.
Uredski i administrativni izdaci
Uredski i administrativni izdaci ograničeni su na sljedeće elemente:
(a)
najam uredskih prostora;
(b)
osiguranje i porezi vezani uz zgrade u kojima je smješteno osoblje i uredsku opremu (npr. osiguranje od požara, krađe);
(c)
komunalne usluge (npr. električna energija, grijanje, voda);
(d)
uredski materijal;
(e)
opće računovodstvo u organizaciji korisnika;
(f)
arhive;
(g)
održavanje, čišćenje, popravke;
(h)
sigurnost;
(i)
informacijske sustave;
(j)
komunikacije (npr. telefon, telefaks, internet, poštanske usluge, posjetnice);
(k)
bankovne naknade za otvaranje računa i upravljanje njima kada je za provedbu operacije potrebno otvaranje odvojenog računa;
(l)
naknade za međunarodne financijske transakcije.
Članak 5.
Putni troškovi i troškovi smještaja
1. Izdaci putnih troškova i troškova smještaja ograničeni su na sljedeće elemente:
(a)
putne troškove (npr. karte, putno osiguranje i osiguranje automobila, gorivo, kilometraža automobila, cestarina i parkirališne pristojbe);
(b)
troškove obroka;
(c)
troškove smještaja;
(d)
troškove izdavanja viza;
(e)
dnevnice.
2. Za sve pojedinačne elemente navedene u stavku 1. točkama (a) do (d) koji su obuhvaćeni dnevnicom neće se isplatiti naknada povrh same dnevnice.
3. Putni troškovi i troškovi smještaja za vanjske stručnjake i pružatelje usluga pripadaju troškovima vanjskog stručnog mišljenja i usluga iz članka 6.
4. Za izdatke iz ovog članka koje neposredno plaća zaposlenik treba se priložiti dokaz da je zaposlenik od korisnika primio povrat izdataka.
5. Za operacije povezane s tehničkom pomoći ili aktivnostima promoviranja i jačanjem kapaciteta izdaci nastali izvan Unijina dijela programskog područja prihvatljivi su ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
6. Upravljačko tijelo može prihvatiti troškove smještaja i obroka nastale u objektima izvan Unijina dijela programskog područja ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1299/2013. To se primjenjuje i na lokalne putne troškove na mjestu događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja.
7. Za osoblje korisnika koje se nalazi izvan Unijina dijela programskog područja upravljačko tijelo može prihvatiti troškove iz stavka 1., uključujući putne troškove do mjesta događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja i natrag ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
8. Za osoblje korisnika koji se nalaze na Unijinu dijelu programskog područja troškovi iz stavka 1., uključujući putne troškove do mjesta događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja ili na njemu, i natrag, prihvatljivi su u skladu s člankom 20. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
Članak 6.
Troškovi vanjskog stručnog mišljenja i usluga
Izdaci troškova vanjskog stručnog mišljenja i usluga ograničeni su na sljedeće usluge i stručnost koju pruža tijelo javnog prava ili tijelo privatnog prava ili fizička osoba koja nije korisnik operacije:
(a)
studije ili istraživanja (npr. evaluacije, strategije, projektni sažeci, projektni nacrti, priručnici);
(b)
osposobljavanje;
(c)
prijevode;
(d)
razvoj informacijskih sustava i web-mjesta, preinake i ažuriranja;
(e)
promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje vezano uz operaciju ili sam program suradnje;
(f)
financijsko upravljanje;
(g)
usluge povezane s organizacijom i provedbom događanja ili sastanaka (uključujući najam, opskrbljivanje hranom ili usmeno prevođenje);
(h)
sudjelovanje u događanjima (npr. pristojba za registraciju);
(i)
usluge pravnog savjetovanja i bilježničke usluge, usluge tehničkih i financijskih stručnjaka, ostale savjetodavne i računovodstvene usluge;
(j)
prava intelektualnog vlasništva;
(k)
provjere u skladu s člankom 125. stavkom 4. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1303/2013 i člankom 23. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1299/2013;
(l)
troškove ovjera i revizija na razini programa u skladu s člancima 126. i 127. Uredbe (EU) br. 1303/2013;
(m)
troškove u vezi s jamstvima koje pružaju banke ili druge financijske institucije ako to zahtijeva pravo Unije ili nacionalno pravo ili u programskom dokumentu koji je donio odbor za praćenje;
(n)
putne troškove i troškove smještaja za vanjske stručnjake, govornike, predsjedavajuće na sastancima i pružatelje usluga;
(o)
ostalo posebno stručno znanje i usluge potrebne u okviru operacije.
Članak 7.
Troškovi opreme
1. Izdaci za financiranje opreme koju je za operaciju kupio, unajmio ili iznajmio korisnik, osim onih iz članka 4., ograničeni su na sljedeće:
(a)
uredsku opremu;
(b)
IT hardversku i softversku opremu;
(c)
namještaj i pribor;
(d)
laboratorijsku opremu;
(e)
strojeve i instrumente;
(f)
alat ili uređaje;
(g)
vozila;
(h)
ostalu posebnu opremu potrebnu za operaciju.
2. Troškovi kupnje rabljene opreme mogu biti prihvatljivi pod sljedećim uvjetima:
(a)
za njezinu kupnju nije dobivena ni jedna druga pomoć iz europskih strukturnih i investicijskih fondova;
(b)
njezina cijena nije veća od opće prihvaćene cijene na predmetnom tržištu;
(c)
oprema ima tehnička svojstva potrebna za operaciju i u skladu je s važećim kriterijima i standardima.
Članak 8.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. ožujka 2014.