РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за присъединяване на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
(2013/5/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, която впоследствие бе преименувана на Конвенция за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от името на Европейската общност с Решение 77/585/ЕИО на Съвета (2), а измененията на конвенцията от Барселона бяха приети с Решение 1999/802/ЕО на Съвета (3).
(2)
В съответствие с член 7 от Конвенцията от Барселона договарящите страни вземат всички необходими мерки за предотвратяне, намаляване, противодействие и премахване във възможно най-голяма степен на замърсяването в района на Средиземно море в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра.
(3)
Един от протоколите към Конвенцията от Барселона урежда опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра (наричан по-долу „Офшорен протокол“). Той влезе в сила на 24 март 2011 г., като до момента е ратифициран от Албания, Кипър, Либия, Мароко, Сирия и Тунис. В последно време освен Кипър и някои други държави-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона, заявиха намерението си също да ратифицират протокола.
(4)
Счита се, че съществуват над 200 действащи платформи в Средиземно море и се обмисля въвеждането на още съоръжения. Очаква се дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на въглеводород, да се увеличат, след като бяха открити големи залежи от изкопаеми горива в Средиземно море. Поради полузатворения характер и специфичната хидродинамика на Средиземно море инцидент с мащабите на този в Мексиканския залив през 2010 г. може да доведе до непосредствени отрицателни трансгранични последици за икономиката на Средиземноморието и за уязвимите морски и крайбрежни екосистеми. Вероятно в средносрочен план обект на проучвателни и експлоатационни дейности ще станат и други минерални ресурси в дълбоководните зони, на морското дъно и неговите недра.
(5)
Неефективните действия за справяне с рисковете, произтичащи от подобни дейности, биха могли сериозно да застрашат усилията на държавите-членки, които имат задължението да предприемат мерки за постигане и поддържане на добро екологично състояние на морските им води съгласно изискванията на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (4), а също и спазването на ангажиментите и задълженията, които Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Малта, Словения и Съюзът като цяло са поели като договарящи страни по Конвенцията от Барселона.
(6)
Офшорният протокол включва широк набор от разпоредби, които трябва да бъдат приложени от различни нива на администрацията. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, като inter alia се отчита, че съществува голяма вероятност екологичните проблеми, свързани с тези дейности, да имат трансгранични последици, държавите-членки и техните съответни компетентни органи следва да отговарят за определени подробни мерки, посочени в Офшорния протокол.
(7)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Изправени сме пред предизвикателството да се осигури безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“, прието на 12 октомври 2010 г., се посочва необходимостта от международно сътрудничество за насърчаване на безопасността на дейностите в морските райони и на възможностите за реакция в световен мащаб, като едно от свързаните с това действия е проучването на потенциала на регионалните конвенции. Комисията препоръчва подновяване на процедурата по осигуряване на влизането в сила на Офшорния протокол, в тясно сътрудничество със съответните държави-членки.
(8)
В заключенията относно безопасността на нефтените и газовите дейности в морските райони, приети на 3 декември 2010 г., Съветът посочи, че Съюзът и държавите-членки следва да продължат да играят важна роля в стремежа към постигането на най-високи стандарти за безопасност в рамките на международни инициативи и форуми и регионално сътрудничество, като например в Средиземноморието. Съветът също така призова Комисията и държавите-членки да използват по най-добър възможен начин съществуващите международни конвенции.
(9)
В резолюция от 13 септември 2011 г. Европейският парламент подчерта значението на пълното влизане в сила на нератифицирания Офшорен протокол, насочен към бобра със замърсяването, причинено от проучване и експлоатация.
(10)
Една от целите на политиката на Съюза в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални проблеми на околната среда. По отношение на Офшорния протокол е от особено значение да се отчете голямата вероятност от трансгранични въздействия върху околната среда в случай на инциденти в полузатворено море, каквото е Средиземно море. Ето защо е уместно Съюзът да предприеме всички необходими действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, и в подкрепа на опазването на морската среда в Средиземно море.
(11)
Комисията също така предлага регламент относно безопасността на дейностите, свързани с проучването, изследването и добива на нефт и газ в морските райони (наричан по-долу „предложеният регламент“).
(12)
Офшорният протокол се отнася до област, която в по-голямата си част е обхваната от правото на Съюза. Някои от включените в нея елементи са опазване на морската среда, оценка на въздействието върху околната среда и екологична отговорност. В зависимост от окончателното решение на законодателите по предложения регламент Офшорният протокол би бил съвместим и с неговите цели, включително със свързаните с разрешаването, оценката на въздействието върху околната среда и техническия и финансовия капацитет на операторите.
(13)
От съществено значение е да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и институциите на Съюза както в процеса на преговори и сключване, така и при изпълнението на поетите ангажименти. Това задължение за сътрудничество произтича от изискването за единство в международното представителство на Съюза. Следователно държавите-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона и които все още не са направили необходимите стъпки за приключване на процедурите по ратифициране или присъединяване към Офшорния протокол, следва да предприемат съответните действия.
(14)
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Офшорния протокол,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра се одобрява от името на Съюза.
Текстът на Офшорния протокол е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето(лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза депозирането на инструмента за одобрение пред правителството на Испания, което изпълнява функцията на депозитар съгласно член 32, параграф 2 от Офшорния протокол, за да изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан от Офшорния протокол (5).
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
32013D0005
L 004/13
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA VIJEĆA
od 17. prosinca 2012.
o pristupanju Europske unije Protokolu o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja
(2013/5/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1., u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta (1),
budući da:
(1)
Konvencija o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja koja je kasnije preimenovana u Konvenciju o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja (dalje u tekstu: „Barcelonska konvencija”) sklopljena je u ime Europske zajednice Odlukom Vijeća 77/585/EEZ (2), a izmjene Barcelonske konvencije prihvaćene su Odlukom Vijeća 1999/802/EZ (3).
(2)
U skladu s člankom 7. Barcelonske konvencije, potpisnice moraju poduzeti sve odgovarajuće mjere za sprečavanje, smanjivanje, suzbijanje i u najvećoj mogućoj mjeri zaustavljanje onečišćavanja područja Sredozemnog mora koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja.
(3)
Jedan od Protokola uz Barcelonsku konvenciju odnosi se na zaštitu Sredozemnog mora od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja (dalje u tekstu: „Protokol o odobalnim aktivnostima na moru”). Stupio je na snagu 24. ožujka 2011. Do sada su ga ratificirali Albanija, Cipar, Libija, Maroko, Sirija i Tunis. Osim Cipra još neke države članice, potpisnice Barcelonske konvencije, nedavno su najavile da i one namjeravaju ratificirati Protokol.
(4)
Procjenjuje se da u Sredozemnom moru ima više od 200 aktivnih odobalnih platformi, a postavljanje dodatnog broja postrojenja je u pripremi. Očekuje se povećanje aktivnosti u području istraživanja i iskorištavanja ugljikovodika nakon otkrića velikih rezervi fosilnih goriva u Sredozemlju. Zbog poluzatvorenosti i posebne hidrodinamike Sredozemnog mora, nesreća poput one koja se dogodila u Meksičkom zaljevu 2010. godine mogla bi izazvati neposredne prekogranične posljedice za gospodarstvo Sredozemlja i osjetljive morske i obalne ekosustave. Vjerojatno je da će predmet srednjoročnih istraživanja i iskorištavanja biti rudna bogatstva na otvorenom moru, morskom dnu i u morskom podzemlju,
(5)
Neučinkovito rješavanje problema rizika koji proizlaze iz tih aktivnosti moglo bi ozbiljno ugroziti napore svih država članica koje su obvezne poduzimati potrebne mjere za postizanje i održavanje dobrog okolišnog stanja svojih morskih voda u Sredozemlju, kako se zahtijeva Direktivom 2008/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o uspostavljanju okvira za djelovanje Zajednice u području politike morskog okoliša (Okvirna direktiva o morskoj strategiji) (4). Osim toga, poduzimanje potrebnih mjera doprinijelo bi ispunjavanju i poštovanju obveza na koje su se Grčka, Španjolska, Francuska, Italija, Cipar, Malta, Slovenija i sama Unija obvezali kao potpisnici Barcelonske konvencije.
(6)
Protokol o odobalnim aktivnostima obuhvaća širok raspon odredaba koje treba provoditi na različitim upravnim razinama. Dok je primjereno da Unija svojim aktivnostima doprinosi sigurnosti odobalnog istraživanja i iskorištavanja, imajući na umu, između ostalog, veliku vjerojatnost prekograničnog utjecaja okolišnih problema povezanih s tim aktivnostima, države članice i njihova odgovarajuća nadležna tijela trebali bi biti odgovorni za neke detaljne mjere utvrđene u Protokolu o odobalnim aktivnostima.
(7)
U Komunikaciji Komisije pod nazivom „Suočavanje s izazovom sigurnosti odobalnih naftno-plinskih aktivnosti” donesenoj 12. listopada 2010. utvrđeno je da postoji potreba za međunarodnom suradnjom radi promicanja sigurnosti odobalnih aktivnosti i mogućnosti odziva u cijelom svijetu te da je istraživanje mogućnosti koje pružaju regionalne konvencije jedna od mjera koje su s tim povezane. Komisija preporuča da se u bliskoj suradnji s dotičnim državama članicama ponovno pokrene proces prema stupanju na snagu Protokola o odobalnim aktivnostima.
(8)
Vijeće je u svojim Zaključcima o sigurnosti odobalnih naftno-plinskih aktivnosti, usvojenima 3. prosinca 2010. navelo da bi Unija i njezine države članice i dalje trebale igrati istaknutu ulogu u nastojanjima da se postignu najviši sigurnosni standardi u okviru međunarodnih inicijativa i foruma i regionalne suradnje, na primjer u Sredozemlju. Vijeće je isto tako pozvalo Komisiju i države članice da na najbolji način iskoriste postojeće međunarodne konvencije.
(9)
Europski parlament je u svojoj rezoluciji od 13. rujna 2011. naglasio važnost potpunog stupanja na snagu neratificiranog Protokola o odobalnim aktivnostima, s ciljem zaštite od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja.
(10)
Jedan od ciljeva politike zaštite okoliša Unije je promicanje mjera za rješavanje regionalnih okolišnih problema na međunarodnoj razini. Vezano uz Protokol o odobalnim aktivnostima posebno je važno imati na umu veliku vjerojatnost prekograničnih učinaka na okoliš u slučaju nesreća u poluzatvorenom moru kao što je Sredozemno more. Stoga je primjereno da Unija poduzme sve potrebne mjere koje doprinose sigurnosti odobalnih aktivnosti istraživanja i iskorištavanja i mjere za zaštitu morskog okoliša u Sredozemnom moru.
(11)
Komisija isto tako predlaže uredbu o sigurnosti odobalnih aktivnosti traženja, istraživanja i proizvodnje nafte i plina (dalje u tekstu: „predložena uredba”).
(12)
Protokol o odobalnim aktivnostima odnosi se na područje koje u velikoj mjeri podliježe pravu Unije. To na primjer uključuje elemente kao što su zaštita morskog okoliša, procjena utjecaja na okoliš i odgovornost za zaštitu okoliša. Podliježući konačnoj odluci zakonodavaca o predloženoj uredbi, Protokol o odobalnim aktivnostima u skladu je s ciljevima te uredbe, uključujući i one koji se odnose na odobravanje, procjenu utjecaja na okoliš te na tehničke i financijske mogućnosti gospodarskih subjekata.
(13)
Ključno je osigurati blisku suradnju između država članica i institucija Unije kako u procesu pregovaranja i zaključivanja Protokola tako i u ispunjavanju preuzetih obveza. Ta obveza suradnje proizlazi iz zahtjeva za jedinstvom kod međunarodnog zastupanja Unije i njezinih država članica. Stoga bi države članice koje su potpisnice Barcelonske konvencije a još nisu ratificirale Protokol trebale poduzeti potrebne mjere za okončanje postupaka ratifikacije ili pristupanja Protokolu o odobalnim aktivnostima.
(14)
Unija bi stoga trebala pristupiti Protokolu o odobalnim aktivnostima,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Pristupanje Europske unije Protokolu o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja koje proizlazi iz istraživanja i iskorištavanja epikontinentalnog pojasa, morskog dna i morskog podzemlja ovime se odobrava u ime Unije.
Tekst Protokola o odobalnim aktivnostima priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Predsjednika Vijeća ovime se ovlašćuje da imenuje jednu ili više osoba ovlaštenih da u ime Unije kod Vlade Španjolske koja preuzima funkcije depozitara, kako je predviđeno člankom 32. stavkom 2. Protokola o odobalnim aktivnostima, polože ispravu o odobrenju kojom se izražava suglasnost Unije da je Protokol o odobalnim aktivnostima (5) obvezuje.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2012.