РЕШЕНИЕ № 529/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Секторът Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС) в Съюза представлява нетен поглътител, който отстранява парниковите газове от атмосферата в количество, съответстващо на значителен дял от общите емисии на парникови газове на Съюза. Дейностите в сектора ЗПЗГС водят до антропогенни емисии и поглъщания на парникови газове като последица от промените в количествата въглерод, съдържащи се в растителността и почвите, както и до емисии на парникови газове, различни от CO2. Увеличеното устойчиво използване на продукти от добита дървесина може значително да ограничи емисиите и да увеличи поглъщанията на парникови газове от атмосферата. Дължащите се на сектора ЗПЗГС емисии и поглъщания на парникови газове не се отчитат за постигането на европейската цел за 2020 г. за намаление на емисиите с 20 %, определена съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (3) и съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (4), при все че тези емисии и поглъщания частично се отчитат за изпълнението на количествените ангажименти на Съюза за ограничаване и намаляване на емисиите по член 3, параграф 3 от Протокола от Киото („Протокола от Киото“) към Рамковата конвенция на ООН по изменението на климата (РКООНИК), одобрен с Решение 2002/358/ЕО на Съвета (5).
(2)
В контекста на постигането до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност всички видове земеползване следва да се разглеждат по холистичен начин и ЗПЗГС да бъдат включени в рамките на политиката на Съюза за климата.
(3)
Решение № 406/2009/ЕО изисква Комисията да оцени условията и реда за включване на емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности във връзка със ЗПЗГС, в ангажимента на ЕС за намаление на емисиите на парникови газове, като в същото време осигури дълготрайност и екологична обоснованост на приноса на този сектор и предвиди изисквания за прецизен мониторинг и отчитане на съответните емисии и поглъщания. Ето защо с това решение, като първа стъпка, следва да се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС и така да се допринесе за разработването на политика за включване на сектора ЗПЗГС в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите, по целесъобразност, като същевременно се отчитат условията на околната среда в различните региони на Съюза, включително, inter alia, богатите на гори държави. За да се осигури междувременно запазването и увеличаването на въглеродните запаси, настоящото решение следва да съдържа и изискване към държавите членки да предоставят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите, както и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС.
(4)
В настоящото решение следва да бъдат определени задълженията на държавите членки при прилагането на тези правила за отчитане и задълженията за предоставяне на информация за техните действия в сектора ЗПЗГС. Решението следва да не определя задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти.
(5)
В Решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Единадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Монреал през декември 2005 г., и в Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Седемнадесетата конференция на Страните по РКООНИК, състояла се в Дърбан през декември 2011 г., се определят правила за отчитане за сектора ЗПЗГС, валидни в рамките на втория период на задължения по Протокола от Киото. Настоящото решение следва да бъде изцяло съобразено с цитираните решения, за да се осигури съгласуваност между вътрешните правила на Съюза и определенията, реда и условията, правилата и насоките, договорени в рамките на РКООНИК, за да се избегне дублиране при докладването по държави. Настоящото решение следва също да бъде съобразено с особеностите на сектора ЗПЗГС и задълженията, произтичащи от участието на Съюза като отделна страна по РКООНИК и Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане, приложими за сектора ЗПЗГС в Съюза, не следва да създават допълнителна административна тежест. Поради това не трябва да се изисква внесените в съответствие с тези правила доклади да включват информация, която не се изисква съгласно решенията, взети на Конференцията на страните по РКООНИК и Срещата на страните по Протокола от Киото.
(7)
Секторът ЗПЗГС може да допринесе за смекчаването на изменението на климата по различни начини, по-специално чрез намаляване на емисиите, запазване и увеличаване на поглътителите и въглеродните запаси. За да бъдат ефективни мерките, насочени по-конкретно към увеличаване на улавянето на въглерод, от решаващо значение е стабилността и приспособяемостта на въглеродните депа.
(8)
Правилата за отчитане по отношение на ЗПЗГС следва да отразяват усилията, полагани в секторите на селското и горското стопанство за засилване на приноса на промените в земеползването за намаляване на емисиите. Настоящото решение следва да предвижда правила за задължително отчитане на дейностите по залесяване, повторно залесяване, обезлесяване и управление на горите, както и на дейностите по управление на пасища и управление на обработваеми земи, като за първия отчетен период се прилагат разпоредби с цел подобряване на системите за докладване и отчитане на държавите членки. Настоящото решение следва да включва и правила за доброволно отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони. За тази цел Комисията следва да рационализира и подобри резултатите от базите данни на Съюза (Евростат - Lucas, ЕАОС - Corine Land Cover и т.н.), в които се събира съответната информация, с цел да се помогне на държавите членки да изпълнят задълженията си за отчитане, по-специално за управление на обработваеми земи и управление на пасища, както и доброволното отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони, където има такова.
(9)
За да се осигури екологичната обоснованост на правилата за отчитане, отнасящи се за сектора ЗПЗГС в ЕС, тези правила следва да се основават на принципите за отчитане, залегнали в Решение 2/CMP.7, Решение 2/СМР.6 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Шестнадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Канкун през декември 2010 г., и Решение 16/CMP.1. Държавите членки следва да изготвят и водят своите отчети, като следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, използвана за оценяването на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС, съгласно насоките, дадени в съответните указания на Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК) относно националните инвентаризации на парниковите газове, включително относно методиките за отчитане на различни от CO2 емисии на парникови газове, приети в рамките на РКООНИК.
(10)
Правилата за отчитане въз основа на Решения 2/СМР.7 и 16/СМР.1 не позволяват отчитане на ефекта на заместване при използване на продукти от добита дървесина за производство на енергия и материали, тъй като това би довело до двойно отчитане. Такова използване обаче би могло значително да допринесе за смекчаване на изменението на климата и поради това предоставяната от държавите членки информация относно действията в сектора ЗПЗГС може да включва мерки за заместване на материали и енергийни суровини с висока въглеродна интензивност с биомаса. Това би повишило последователността на политиката.
(11)
За да се осигури солидна основа за бъдещото определяне на политиките и оптимизиране на земеползването в Съюза, е необходимо да се направят подходящи инвестиции. За да се гарантира, че тези инвестиции могат да бъдат насочени приоритетно към ключови категории, държавите членки следва първоначално да имат право да изключват от отчитането някои въглеродни депа. В дългосрочен план обаче следва да има стремеж към по-изчерпателно отчитане за сектора, включително всички земи, депа и газове.
(12)
Правилата за отчитане следва да отчитат точно дължащите се на човешката дейност промени в емисиите и поглъщанията. Във връзка с това в настоящото решение следва да се предвиди използването на специфични методики за различните видове дейности в сектора ЗПЗГС. Емисиите и поглъщанията, свързани със залесяването, повторното залесяване и обезлесяването, са резултат от пряко и причинено от човека превръщане на незалесена в залесена площ или обратно и следователно трябва да бъдат отчитани в своята цялост. Всички емисии и поглъщания, свързани с управлението на пасища, управлението на обработваеми земи, рекултивацията, пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони, се отчитат чрез прилагане на базова година за изчисляване на промените в емисиите и поглъщанията. Емисиите и поглъщанията от управлението на горите обаче зависят от определен брой природни условия, възрастовата структура, както и от миналите и настоящите практики на управление. Използването на базова година не е в състояние да отрази тези фактори и произтичащите от тях циклични въздействия върху емисиите и поглъщанията или варирането им през отделните години. Съответните правила за отчитане, по които се изчисляват промените в емисиите и поглъщанията, следва по-скоро да предвиждат използването на референтни количества, така че да се изключат последиците от природни фактори и специфични за дадена страна характеристики. Референтните количества представляват оценки на нетните годишни емисии или поглъщания, дължащи се на управлението на горите на територията на държава членка през годините, включени във всеки отчетен период, и следва да бъдат определени по прозрачен начин, в съответствие с решения 2/CMP.6 и 2/CMP.7. Посочените в настоящото решение референтни количества следва да бъдат идентични с одобрените в рамките на РКООНИК. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрения в методиките или данните, свързани с определянето на референтното количество, държавата членка следва да извърши подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите.
Правилата за отчитане следва да предвиждат горна граница на посочваните в отчетите стойности на нетните поглъщания в резултат от управлението на горите. В случай на нововъведения във връзка с правилата за отчитане за горскостопански дейности в контекста на съответните международни процеси следва да се обмисли актуализиране на правилата за отчитане за горскостопански дейности в настоящото решение с цел да се осигури съгласуваност с тези нововъведения.
(13)
Правилата за отчитане следва да отразяват по подходящ начин положителния принос за поглъщания на парникови газове в дървесина и продукти на основата на дървесина, както и да допринасят за засилено използване на горите като ресурс в рамките на устойчивото управление на горите и за засилено използване на продукти от дървесина.
(14)
Съгласно глава 4.1.1 от ръководството на МКИК за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство, добра практика е страните да посочат минималната ширина, която ще прилагат при определението за гора и единици земя, които подлежат на дейности по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, в допълнение към минималната площ гора. Следва да се осигури съгласуваност с определението, използвано от всяка държава членка при докладването по линия на РКООНИК и Протокола от Киото и настоящото решение.
(15)
Правилата за отчитане следва да гарантират, че държавите членки отразяват точно в отчетите промените, когато има такива, във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина с оглед да се стимулира използването на продукти от добита дървесина с продължителен жизнен цикъл. Следователно функцията за разлагане от първи порядък, приложима за емисиите от продукти от добита дървесина, следва да съответства на формула 12.1 от ръководствата на МКИК, озаглавени „Ръководства на МКИК от 2006 г. относно националните инвентаризации на парниковите газове“, а съответните приети стойности за периода на полуотделяне на въглерода следва да се базират на таблица 3а.1.3 от ръководството на МКИК от 2003 г. за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство. Държавите членки следва да могат вместо това да използват специфични за страната методики и стойности за периода на полуотделяне на въглерода, стига те да са в съответствие с най-новите ръководства на МКИК.
(16)
Тъй като годишните колебания на стойностите на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на селскостопански дейности, са много по-малки в сравнение с тези за горскостопанските дейности, държавите членки следва да отчитат емисиите и поглъщанията от дейностите за управление на обработваеми земи и пасища спрямо базовата година или период.
(17)
Пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони обхваща емисиите от торфища, където се натрупват големи количества въглерод. Емисиите от деградиращи и пресъхващи торфища съставляват около 5 % от емисиите на парниковите газове в световен мащаб и представляват между 3,5 и 4 % от емисиите в Съюза през 2010 г. Поради това, след като на международно равнище бъдат договорени съответните ръководства на МКИК, Съюзът следва да се стреми да придвижи въпроса на международно равнище с оглед постигането на споразумение с органите на РКООНИК или на Протокола от Киото относно задължението да се изготвят и водят годишни отчети за емисиите и поглъщанията от дейности, попадащи в категориите пресушаване и възстановяване на влажни зони, и с оглед на включването на това задължение в глобалното споразумение за климата, което да бъде сключено не по-късно от 2015 г.
(18)
Естествените смущения, като например пожари, нашествия на насекоми, болести, екстремните метеорологични събития и геоложки дислокации, които са извън контрола на държава членка и на практика не са повлияни от нея, могат да доведат до емисии от сектора ЗПЗГС с временен характер или могат да обърнат ефекта от предишни поглъщания. Тъй като обръщане на ефекта може да се получи и в резултат от управленски решения, като например решения за дърводобив или залесяване, с настоящото решение следва да се осигури винаги да има точно отразяване на причинените от човека обратни ефекти в отчетите за ЗПЗГС. От друга страна, с настоящото решение следва на държавите членки да се даде ограничена възможност да изключват от своите отчети за ЗПЗГС емисиите, дължащи се на смущения в залесяването, повторното залесяване и управлението на горите, които са извън техния контрол, като използват фонови нива и допустими отклонения в съответствие с Решение 2/CMP.7. Начинът обаче, по който държавите членки прилагат тези разпоредби, следва да не води до необосновано занижено отчитане.
(19)
Правилата за докладване за емисиите на парникови газове и за друга информация във връзка с изменението на климата, включително информация за сектора ЗПЗГС, попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза (6) и следователно са извън обхвата на настоящото решение. Държавите членки следва да спазват тези правила за мониторинг и докладване във връзка със задълженията си за отчитане, определени в настоящото решение.
(20)
Изготвянето на отчетите за ЗПЗГС на ежегодна основа би направило тези отчети неточни и ненадеждни поради годишните колебания в стойностите на емисиите и поглъщанията, често появяващата се необходимост от преизчисляване на някои докладвани данни и дългото време, необходимо за проява на ефекта от променените управленски практики в горското и селското стопанство върху количеството на въглеродните запаси в растителността и почвите. Ето защо настоящото решение следва да предвиди отчитане на по-дълъг период от време.
(21)
Държавите членки следва да предоставят информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС, с които въвеждат подходящи за страната мерки за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС. Тази информация следва да съдържа някои елементи, посочени в настоящото решение. Освен това за поощряване на най-добрите практики и единодействия с други политики и мерки, свързани с горите и селското стопанство, в приложение към настоящото решение следва да бъде поместен примерен списък от мерки, които също могат да бъдат включени в подаваната информация. Комисията може да предоставя насоки, за да улесни обмена на съпоставима информация.
(22)
В рамките на подготовката и изпълнението на своите действия в сектора ЗПЗГС държавите членки могат, когато е целесъобразно, да проучат дали има възможности за насърчаване на инвестиции в селското стопанство.
(23)
На Комисията следва да бъде делегирано правомощие да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да актуализира съдържащите се в настоящото решение определения в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение I с цел да добавя или да променя отчетни периоди, така че да гарантира, че тези периоди отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори; за да изменя приложение II с актуализирани референтни количества в съответствие с разпоредбите на настоящото решение; за да преразглежда посочената в приложение III информация в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение V в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; и за да преразглежда предвидените в настоящото решение изисквания за информацията, свързана с правилата за отчитане на естествени смущения, така че да бъде отразено преразглеждането на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегираните актове Комисията следва да осигурява едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
Тъй като целите на настоящото решение, а именно установяване на правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора ЗПЗГС, и предоставянето на информация от държавите членки относно дейности в сектора ЗПЗГС, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради своето естество и поради това, предвид обхвата и последиците от предвиденото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, формулиран в член 5 от Договора за Европейския съюз. Когато приема такива мерки, Съюзът следва да зачита областите на компетентност на държавите членки по отношение на политиката за горското стопанство. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и обхват
С настоящото решение се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС), като първа стъпка към включването, когато е целесъобразно, на посочените дейности в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите на парникови газове. Решението не създава задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти. В него се предвижда задължение за държавите членки да представят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„емисии“ означава антропогенни емисии на парникови газове в атмосферата по източници;
б)
„поглъщания“ означава антропогенни поглъщания на парникови газове от атмосферата по поглътители;
в)
„залесяване“ означава пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е била залесена за период от поне 50 години, в залесена площ чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, когато това превръщане е станало след 31 декември 1989 г.;
г)
„повторно залесяване“ означава всяко пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е гора, в гора чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, което се ограничава до площ, която е била гора, но е престанала да бъде гора преди 1 януари 1990 г., и която е била превърната отново в гора в периода след 31 декември 1989 г.;
д)
„обезлесяване“ означава прякото, причинено от човека превръщане на гора в площ, която не е гора, когато превръщането е станало след 31 декември 1989 г.;
е)
„управление на горите“ означава всяка дейност, произтичаща от приложима към горите система от практики, която оказва въздействие върху екологичните, икономическите или социалните функции на горите;
ж)
„управление на обработваеми площи“ означава всяка дейност, произтичаща от система от практики, приложима към земи за отглеждане на селскостопански култури, както и към земи, които са оставени под угар или временно не се използват за отглеждане на селскостопански култури;
з)
„управление на пасища“ означава всяка дейност, която произтича от система от практики, приложима към използвани за животновъдство земи и насочена към контролиране или оказване на въздействие върху количеството и вида на растителността и отглежданите животни;
и)
„рекултивация“ означава всяка пряка човешка дейност за увеличаване на въглеродния запас във всеки обект с площ минимум 0,05 хектара чрез създаването на растителна покривка, когато тази дейност не представлява залесяване или повторно залесяване;
й)
„въглероден запас“ означава масата на въглерода, съхранена в дадено въглеродно депо;
к)
„пресушаване и възстановяване на влажни зони“ означава всяка дейност, произтичаща от система за пресушаване или възстановяване на влажни зони на земя, която е била пресушена или възстановена като влажна зона след 31 декември 1989 г., има минимална площ 1 хектар и в която присъства органична почва, при положение че дейността не представлява никаква друга дейност, за която се съставят и водят отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, и при положение че пресушаването е пряко причинено от човека понижаване на нивото на подпочвените води, а възстановяването на влажни зони е прякото причинено от човека частично или цялостно обръщане на ефекта от пресушаването;
л)
„източник“ означава всякакъв процес, дейност или механизъм, при който в атмосферата се отделя парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
м)
„поглътител“ означава всеки процес, дейност или механизъм, при който от атмосферата се отстранява парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
н)
„въглеродно депо“ означава част или цялостна биогеохимична даденост или система на територията на дадена държава членка, в която се натрупва въглерод, въглеродосъдържащ прекурсор на парников газ или въглеродосъдържащ парников газ;
о)
„прекурсор на парников газ“ означава химично съединение, което участва в химичните реакции, водещи до създаването на парниковите газове, посочени в член 3, параграф 4;
п)
„продукт от добита дървесина“ означава всеки продукт от дърводобива, който е напуснал съответния дърводобивен обект;
р)
„гора“ означава площ от земя, определена от минималните стойности за размер на площ, за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата, и за потенциална височина на дърветата в зряла възраст на мястото им на растеж, както е определена за всяка държава членка в приложение V. Тя включва площи, покрити с дървета, включително групи от растящи млади естествени дървета или насаждения, които все още трябва да достигнат минималните стойности за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата или минималната височина на дърветата, посочени в приложение V, включително всяка площ, която по принцип представлява част от горската площ, но на която временно няма дървета в резултат на човешка намеса, като например дърводобив, или в резултат на естествени причини, но за която може да се очаква, че отново ще се превърне в гора;
с)
„покритие от дървесни корони“ означава частта от определена площ, която е покрита с вертикалната проекция на периметъра от дървесни корони, изразена като процент;
т)
„гъстота на дърветата“ означава гъстотата на стоящите и растящи дървета върху горска площ, измерена в съответствие с методика, определена от съответната държава членка;
у)
„естествени смущения“ означава всички неантропогенни събития или обстоятелства, които причиняват значителни емисии от гори, чието настъпване е извън контрола на съответната държава членка, при условие че държавата членка обективно няма възможност да ограничи значително ефекта от събитията или обстоятелствата върху емисиите, дори и след тяхната поява;
(ф)
„фоново ниво“ означава средната стойност на емисиите, причинени от естествени смущения за определен период от време, с изключение на статистическите отклонения, изчислени в съответствие с член 9, параграф 2;
х)
„период на полуотделяне на въглерода“ означава броя години, необходими на количеството въглерод, натрупано в определена категория продукти от добита дървесина, за да намалее наполовина от първоначалната си стойност;
ц)
„незабавно окисление“ означава метод на отчитане, при който се приема, че отделянето в атмосферата на цялото количество въглерод, натрупано в продуктите от добита дървесина, става в момента на дърводобива;
ч)
„санитарна сеч“ означава всяка дърводобивна дейност, състояща се в добив на дървесина, която все още може да се използват поне частично от земи, пострадали от естествени смущения.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на определенията в параграф 1 от настоящия член с цел да осигури съгласуваност между тези определения и евентуални промени на съответните определения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
3. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на приложение V с цел актуализиране на стойностите, посочени в същото приложение в съответствие с промените на определенията по отношение на аспектите, посочени в приложение V, които са приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 3
Задължение за изготвяне и водене на отчети за ЗПЗГС
1. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и водят отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
залесяване;
б)
повторно залесяване;
в)
обезлесяване;
г)
управление на гори.
2. За отчетния период, започващ на 1 януари 2021 г., и след това държавите членки изготвят и водят годишни отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
управление на обработваеми площи;
б)
управление на пасища.
По отношение на годишните отчети за емисиите и поглъщанията, дължащи се на управление на обработваеми площи и управление на пасища, за отчетния период от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г. се прилага следното:
а)
От 2016 до 2018 г. държавите членки изпращат на Комисията до 15 март всяка година доклад за съществуващите и разработваните в момента системи за оценка на емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища. Държавите членки следва да посочат доколко тези системи са в съответствие с методиките на МКИК и изискванията за докладване на РКООНИК по отношение на емисиите и поглъщанията на парникови газове.
б)
Преди 1 януари 2022 г. държавите членки изготвят и представят на Комисията до 15 март всяка година първоначални, предварителни и необвързващи годишни оценки за емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища, като използват по целесъобразност методиките на МКИК. Държавите членки следва да използват поне методиката, описана като Tier 1 в съответните ръководства на МКИК. Държавите членки се насърчават да използват тези оценки, за да набележат ключови категории и да разработят ключови методики от тип Tier 2 и Tier 3 за отделните държави с цел изготвяне на надеждни и точни оценки за емисиите и поглъщанията.
в)
Държавите членки предават окончателните си годишни оценки за отчитане на управлението на обработваеми площи и управлението на пасища не по-късно от 15 март 2022 г.
г)
Държавите членки могат да поискат дерогация, за да отложат крайния срок, установен в буква в), ако определянето на крайната оценка за отчитане на управлението на обработваема площ и управлението на пасища не може разумно да приключи в рамките на определения в настоящия параграф график поради поне една от следните причини:
i)
отчитането, което се изисква, може да приключи единствено в срокове, които излизат извън графика, по технически причини;
ii)
завършването на отчитането в рамките на графика би било непропорционално скъпо.
Държавите членки, които искат да се възползват от дерогацията, подават мотивирано искане до Комисията в срок до 15 януари 2021 г.
Ако Комисията счете, че искането е основателно, тя предоставя дерогацията за срок от максимум 3 календарни години, считано от 15 март 2022 г. В противен случай тя отхвърля искането, като излага основанията за решението си.
При необходимост Комисията може да изисква представянето на допълнителна информация в определен разумен срок.
Искането за дерогация се счита за прието, ако Комисията не е повдигнала възражения в рамките на шест месеца от получаването на първоначалното искане на държавата членка или от получаването на поисканата допълнителна информация.
3. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки могат освен това да изготвят и водят отчети, които отразяват точно емисиите и поглъщанията, дължащи се на рекултивация, пресушаване и възстановяване на влажни зони.
4. Отчетите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, включват емисиите и поглъщанията на следните видове парникови газове:
а)
въглероден диоксид (CO2);
б)
метан (CH4);
в)
диазотен оксид (N2O).
5. Държавите членки включват в своите отчети конкретната дейност по параграфи 1, 2 и 3, когато отчетите са подготвени и водени в съответствие с настоящото решение, от по-късната от следните две дати: датата на началото на дейността или 1 януари 2013 г.
Член 4
Общи правила за отчитане
1. В своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, държавите членки отбелязват емисиите с положителен знак (+), а поглъщанията с отрицателен знак (-).
2. При изготвянето и воденето на своите отчети държавите членки следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, когато оценяват емисиите и поглъщанията на парникови газове, свързани с посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности.
3. Емисиите и поглъщанията, които се дължат на която и да е дейност, попадаща в повече от една категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3, се отчитат само в една категория с цел да се предотврати двойно отчитане.
4. Въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни държавите членки определят земните площи, на които се провежда дейност, попадаща в определена категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3. Те осигуряват възможност всички тези земни площи да могат да бъдат идентифицирани в отчета за съответната категория.
5. Държавите членки включват в своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, всяка промяна на запасите от въглерод в следните въглеродни депа:
а)
надземната биомаса;
б)
подземната биомаса;
в)
падналата листна маса и клони;
г)
изсъхналата дървесина;
д)
органичния въглерод в почвата;
е)
продуктите от добита дървесина.
В случаите обаче, когато съответните въглеродни депа, изредени в първа алинея, букви от а) до д), не са източници, държавите членки могат да предпочетат да не включват в своите отчети промените на въглеродните запаси в тях. Държавите членки считат, че дадено въглеродно депо не е източник само ако това е доказано въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
6. Държавите членки завършат изготвянето на своите отчети по член 3, параграфи 1, 2 и 3, в края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, като определят в тези отчети баланса на общите нетни емисии и поглъщания за съответния отчетен период.
7. Държавите членки водят пълна и точна документация за всички данни, които използват при изпълнението на своите задължения по настоящото решение най-малко за времето, през което това решение е в сила.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да изменя приложение I с цел да добавя или променя отчетни периоди, така че да гарантира, че те отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори.
Член 5
Правила за отчитане във връзка със залесяването, възобновяването на гори и обезлесяването
1. В отчетите във връзка със залесяването и възобновяванетo на гори държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, произтичащи от подобни дейности, провеждани на земи, които не са били гори към 31 декември 1989 г. Държавите членки могат да отразят емисиите от залесяване и повторно залесяване в един отчет.
2. Държавите членки отразяват в своите отчети нетните емисии и поглъщания, дължащи се на дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, както и общите емисии и поглъщания за всяка от годините от съответния отчетен период, въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
3. Държавите членки водят отчети за емисиите и поглъщанията на площите, които са били посочени в отчетите по член 4, параграф 4 под категорията дейности по залесяване, повторно залесяване или обезлесяване, дори и когато вече не се провеждат такива дейности в тези площи.
4. Всяка държава членка определя горската площ, като използва същата пространствена единица за оценка, която е посочена в приложение V, при изчисленията за дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване.
Член 6
Правила за отчитане във връзка с управлението на гори
1. Държавите членки отчитат емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности по управление на горите, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период по приложение I, минус стойността, получена като се умножи броят на годините през този отчетен период по референтното количество, посочено в приложение II.
2. Когато резултатът от изчислението, посочено в параграф 1, за определен отчетен период има отрицателна стойност, държавите членки включват в своите отчети във връзка с управлението на горите общи емисии и поглъщания с равностойност не повече от 3,5 % от емисиите на съответната държава членка през нейната базова година или базов период, съгласно посоченото в приложение VI, както е подадено в съответния доклад на тази държава членка до РКООНИК, приет съгласно съответните решения CMP относно базовата година или базовия период за втория период на задължения по Протокола от Киото, с изключение на емисиите и поглъщанията от посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности, умножени по броя на годините в съответния отчетен период.
3. Държавите членки осигуряват съответствието на изчислителните методи, използвани от тях в отчетите във връзка с управлението на гори, с допълнение II към Решение 2/CMP.6 и с изчислителните методи, използвани при изчислението на техните референтни количества, посочени в приложение II, по отношение най-малко на следните аспекти:
а)
въглеродните депа и парниковите газове;
б)
площта, за която се прилага управлението на горите;
в)
продуктите от добита дървесина;
г)
естествените смущения.
4. Не по-късно от една година преди края на всеки отчетен период държавите членки съобщават на Комисията преразгледаните референтни количества. Тези референтни количества са идентични с определените в актовете, одобрени от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, или - при липса на такива актове - се изчисляват в съответствие с процесите и методиките, определени в съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
5. Ако има изменения в съответните разпоредби на Решение 2/CMP.6 или 2/СМР.7, държавите членки съобщават на Комисията преразгледани референтни количества, които отразяват въпросните изменения, не по-късно от шест месеца след приемането на въпросните изменения.
6. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрени методики, свързани с данните, използвани за определянето на референтното количество, посочено в приложение II, или когато има значителни подобрения в качеството на данните, с които разполага дадена държава членка, съответната държава членка извършва подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите. Тези технически корекции са идентични на всички подобни корекции, одобрени в рамките на процеса на преглед на РКООНИК, съгласно Решение 2/CMP.7. Съответните държави членки съобщават тези корекции на Комисията най-късно като част от докладваната информация съгласно член 7, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 525/2013.
7. За целите на параграфи 4, 5 и 6 държавите членки посочват количеството на годишните емисии, дължащи се на естествени смущения, които са включени в техните преразгледани референтни количества, както и начина, по който е определено това количество.
8. Комисията проверява информацията във връзка с преразгледаните референтни количества, посочени в параграфи 4 и 5, и техническите корекции, посочени в параграф 6, с цел осигуряване на съгласуваност между информацията, изпратена на РКООНИК, и информацията, изпратена на Комисията от държавите членки.
9. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да актуализира референтните количества по приложение II, когато дадена държава членка промени референтното си количество съгласно параграфи 4 и 5 и това е било одобрено в рамките на процесите по РКООНИК.
10. Държавите членки отразяват в своите отчети във връзка с управлението на горите въздействието на всяко изменение на приложение II по отношение на целия съответен отчетен период.
Член 7
Правила за отчитане във връзка с продуктите от добита дървесина
1. Всяка държава членка отразява в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, включително емисиите от добити дървесни продукти, отстранени от горите ѝ преди 1 януари 2013 г. Емисиите от продукти от добита дървесина, които вече са отчетени съгласно Протокола от Киото за периода от 2008 до 2012 г. въз основа на незабавното окисление, се изключват.
2. В отчетите съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, свързани с продукти от добита дървесина, държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, попадащи в следните категории, като използват функцията на разлагане от първи порядък и посочените в приложение III приети периоди на полуотделяне на въглерода:
а)
хартия;
б)
дървени плоскости;
в)
нарязана дървесина.
Държавите членки могат да допълнят посочените категории с информация за корите, при условие че наличните данни са прозрачни и подлежащи на проверка. Освен това държавите членки могат да използват специфични за страната подкатегории за всяка от посочените категории. Държавите членки могат да използват специфични за страната методики и периоди на полуотделяне вместо посочените в приложение III методики и приети периоди на полуотделяне на въглерода, при условие че тези методики и периоди са определени въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни и използваните методи са поне толкова подробни и точни, колкото посочените в приложение III.
За изнасяните продукти от добита дървесина, специфичните за страната данни се отнасят до специфичните за страната периоди на полуотделяне и използването на продуктите от добита дървесина в страната на вноса.
Държавите членки не използват специфични за страната стойности на периодите на полуотделяне за добити дървесни продукти, пуснати на пазара в Съюза, които се различават от тези, използвани от внасящите държави членки в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
Продуктите от добита дървесина, получени от обезлесяване, се отчитат въз основа на незабавното окисление.
3. Когато държавите членки отразяват в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите на въглероден диоксид (CO2) от продуктите от добита дървесина, намиращи се в депа за твърди отпадъци, отчитането става въз основа на незабавното окисление.
4. Когато държавите членки отразяват в своите отчети емисиите, получени от продуктите от добита дървесина, които са добити за енергийни цели, те го правят също въз основа на незабавното окисление.
Държавите членки могат, единствено за сведение, да посочват в докладваната информация дела на дървесината, използвана за енергийни цели, която е била внесена от страна извън Съюза, както и държавите по произход на такава дървесина.
5. Внесените продукти от добита дървесина не се отчитат от внасящата държава членка, независимо от произхода им. Ето защо държавите членки отразяват в своите отчети емисиите и поглъщанията от продуктите от добита дървесина само когато тези емисии и поглъщания са получени от продукти от добита дървесина, отстранени от горските площи, които са включени в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12 с цел преразглеждане на посочената в приложение III информация, за да отрази промените в актовете, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 8
Правила за отчитане във връзка с управлението на обработваеми земи, управлението на пасища, рекултивирането и пресушаването или възстановяването на влажни зони
1. В отчетите си във връзка с управлението на обработваеми земи и на пасища дадена държава членка отразява емисиите и поглъщанията, които се дължат на посочените дейности, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период, посочен в приложение I, минус стойността, получена, като се умножи броят на годините в този отчетен период по количеството на емисиите и поглъщанията на държавата членка от посочените дейности в нейната базова година, както е посочено в приложение VI.
2. Когато дадена държава членка избере да изготвя и води отчети за рекултивацията и/или пресушаването и възстановяването на влажни зони, тя използва метода на изчисление, описан в параграф 1.
Член 9
Правила за отчитане във връзка с естествените смущения
1. Когато са спазени условията по параграфи 2 и 5 от настоящия член, държавите членки могат да изключат от изчисленията във връзка с техните задължения за отчитане съгласно член 3, параграф 1, букви а), б), и г) неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници.
2. Когато държавите членки прилагат параграф 1 от настоящия член, те изчисляват в съответствие с методиката, посочена в приложение VII, фоново ниво за всяка от дейностите, посочени в член 3, параграф 1, букви а), б) и г). Букви а) и б) от член 3, параграф 1 имат общо фоново ниво. Като алтернатива държавите членки могат да прилагат прозрачна и сравнима специфична за страната методика, като използват последователна и първоначално пълна времева серия от данни, включително за периода 1990 - 2009 г.
3. Държавите членки могат да изключат от своите отчети за ЗПЗГС, било ежегодно или в края на съответния отчетен период, неантропогенните емисии на парникови газове от източници, които надхвърлят фоновото ниво, изчислено в съответствие с параграф 2, когато:
а)
емисиите за конкретна година от отчетния период надхвърлят фоновото ниво плюс определено отклонение. Когато фоновото ниво е изчислено в съответствие с посочения в приложение VII метод, това отклонение е равно на два пъти стандартното отклонение за времевата серия, използвана за изчисляване на фоновото ниво. Когато фоновото ниво е изчислено, като се използва специфична за страната методика, държавата членка описва начина, по който е определено отклонението, когато е необходимо такова отклонение. При всяка използвана методика се избягва прилагането на математическо очакване за нетните кредити за времето на отчетния период;
б)
изискванията за информация в параграф 5 се спазват и отчитат от държавите членки.
4. Всяка държава членка, която изключва неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници през конкретна година от отчетния период:
а)
изключва от отчитането за остатъка от отчетния период всички последващи поглъщания, свързани с площи, засегнати от естествени смущения, където са възникнали емисиите по параграф 3;
б)
не изключва емисии в резултат на дейности по дърводобив и санитарна сеч, извършени на тези площи вследствие на настъпилите естествени смущения;
в)
не изключва емисии в резултат на препоръчително изгаряне, извършено на тези площи през тази конкретна година от отчетния период;
г)
не изключва емисии, свързани с площи, които са били подложени на обезлесяване вследствие на настъпилите естествени смущения.
5. Държавите членки могат да изключат неантропогенни емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници, само ако предоставят прозрачна информация, която да показва:
а)
че всички площи, засегнати от естествени смущения през конкретната отчетна година, са били идентифицирани, включително географското им разположение, годината и видовете естествени смущения;
б)
че през остатъка от съответния отчетен период не е осъществявано обезлесяване на площите, които са били засегнати от естествени смущения и по отношение на които емисиите са били изключени от отчитането;
в)
какви подлежащи на проверка методи и критерии ще бъдат използвани за установяване на обезлесяване на тези площи през годините, които следват отчетния период;
г)
където е осъществимо, какви мерки е предприела държавата членка за управление или контрол на последиците от тези естествени смущения;
д)
където е възможно, какви мерки е предприела държавата членка за рехабилитация на площите, засегнати от тези естествени смущения.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за преразглеждане на изискванията за информация, посочени в параграф 5 от настоящия член, с цел да бъдат отразени изменения на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото.
Член 10
Информация за действия в сектора ЗПЗГС
1. Не по-късно от 18 месеца след началото на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и предават на Комисията информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и запазване или увеличаване на поглъщанията в резултат от дейностите, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3 от настоящото решение, във вид на отделен документ или на ясно обособен дял от националните си стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии, посочени в член 4 от Регламент (ЕС) № 525/2013, или от националните си стратегии или планове във връзка със ЗПЗГС. Във връзка с това държавите членки осигуряват обсъждания с широк кръг заинтересовани страни. Когато дадена държава членка предава тази информация като част от стратегиите за развитие с ниски нива на въглеродни емисии съгласно Регламент (ЕС) № 525/2013, се прилага съответният график, посочен в същия регламент.
Информацията за действията в сектора ЗПЗГС обхваща продължителността на съответния отчетен период, посочен в приложение I.
2. Държавите членки включват в информацията си за действията в сектора ЗПЗГС като минимум следните сведения за всяка от дейностите по член 3, параграфи 1, 2 и 3:
а)
описание на миналите тенденции в емисиите и поглъщанията, включително, когато е възможно, исторически тенденции на развитие, доколкото е възможно разумното им възстановяване;
б)
прогнози за емисиите и поглъщанията през отчетния период;
в)
анализ на потенциала за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията;
г)
списък на най-целесъобразните мерки, отчитащи националните обстоятелства, който включва при необходимост, без да се ограничава до тях, примерните мерки, посочени в приложение IV, които са планирани и/или ще бъдат въведени от държавата членка с цел реализация на потенциала за смекчаване, ако такъв е установен при анализа по буква в);
д)
съществуващи и планирани политики за изпълнение на мерките по буква г), включително количествено или качествено описание на очакваното въздействие на тези мерки върху емисиите и поглъщанията, при отчитане на другите политики и мерки, свързани със сектора ЗПЗГС;
е)
примерни графици за приемането и изпълнението на мерките по буква г).
3. Комисията може да предоставя на държавите членки насоки и техническа помощ, за да улесни обмена на информация.
Комисията може, като се консултира с държавите членки, да обобщи изводите си от подадената от всички държави членки информация за действията в сектора ЗПЗГС с цел улесняване на обмена на знания и добри практики сред държавите членки.
4. До датата, която бележи средата на всеки отчетен период, и преди края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки представят на Комисията доклад, който показва напредъка в изпълнението на действията им в сектора ЗПЗГС.
Въз основа на посочените в първа алинея доклади Комисията може да публикува обобщаващ доклад.
Държавите членки предоставят публичен достъп до информацията за действията си в сектора ЗПЗГС и до докладите по първа аления в рамките на три месеца след представянето им на Комисията.
Член 11
Преглед
Комисията прави преглед на правилата за отчитане, съдържащи се в настоящото решение, в съответствие с приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото решения по тези въпроси, или в съответствие с други правни актове на Съюза, или при липса на такива решения - до 30 юни 2017 г., и при необходимост представя предложение на Европейския парламент и на Съвета.
Член 12
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, се предоставя на Комисията за срок от осем години, считано от 8 юли 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на осемгодишния период. Делегирането на правомощия се удължава с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не се противопоставят на такова удължаване не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 13
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
32013D0529
L 165/80
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA br. 529/2013/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. svibnja 2013.
o pravilima za obračun emisija i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti povezanih s korištenjem zemljišta, prenamjenom zemljišta i šumarstvom te informacijama o mjerama povezanima s tim djelatnostima
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija,
djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Sektor korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva („LULUCF”) predstavlja neto odliv koji iz atmosfere uklanja količinu stakleničkih plinova koja je jednaka značajnom udjelu ukupnih emisija stakleničkih plinova Unije. Djelatnosti vezane uz LULUCF uzrokuju antropogene emisije i uklanjanja stakleničkih plinova zbog promjena u količini ugljika pohranjenog u vegetaciji i tlu kao i emisija stakleničkih plinova koji nisu CO2. Povećano održivo korištenje drvnih proizvoda (harvested wood products) može značajno ograničiti emisije u atmosferu i povećati uklanjanja stakleničkih plinova iz atmosfere. Emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz djelatnosti u sektoru LULUCF ne ubrajaju se u ciljeve Unije za 20 % smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. u skladu s Odlukom br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih za smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020 (3). i Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice (4), ali se djelomično ubrajaju u kvantificirane obveze ograničenja i smanjenja emisija sukladno članku 3. stavku 3. Kyotskog protokola („Kyotski protokol”) Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni klime („UNFCCC”) koji je odobren Odlukom 2002/358/EZ (5).
(2)
U sklopu kretanja prema konkurentnom niskougljičnom gospodarstvu do 2050., korištenje svih zemljišta trebalo bi razmatrati na holistički način, a sektor LULUCF trebao bi biti dio klimatske politike Unije.
(3)
Odlukom br. 406/2009/EZ zahtijeva se da Komisija ocijeni načine za uključivanje emisija i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti vezanih uz LULUCF u obvezu smanjenja emisija stakleničkih plinova Unije, čime se osigurava trajnost i ekološki integritet doprinosa tog sektora kao i točno praćenje i obračunavanje odgovarajućih emisija i uklanjanja. Sukladno tome, ovom bi Odlukom kao prvi korak trebalo utvrditi pravila za obračun koja vrijede za emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz sektora LULUCF, doprinoseći tako razvoju politika prema uključivanju sektora LULUCF u obvezu smanjenja emisija Unije, uzimajući u obzir ekološke uvjete različitih regija Unije, uključujući između ostalog zemlje bogate šumama. Kako bi u međuvremenu osigurali očuvanje i povećanje zaliha ugljika, ovom bi Odlukom također trebalo utvrditi obveze država članica u vezi dostave informacija o njihovim mjerama u sektoru LULUCF za ograničavanje ili smanjenje emisija te održavanje ili povećanje uklanjanja, iz sektora LULUCF.
(4)
Ovom bi Odlukom trebalo utvrditi obveze država članica u provedbi tih pravila za obračun i dostavu informacija o njihovim mjerama u sektoru LULUCF. Ovom Odlukom ne bi trebalo utvrđivati bilo kakve obveze vezane uz obračunavanje i izvješćivanje za privatne stranke.
(5)
Odlukom 16/CMP.1 Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, usvojena u prosincu 2005. na 11. Konferenciji stranaka UNFCCC-a u Montrealu i Odlukom 2/CMP.7 Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, usvojena u prosincu 2011. na 17. Konferenciji stranaka UNFCCC-a u Durbanu utvrđuju se pravila obračuna za LULUCF od drugog ciljnog razdoblja iz Kyotskog protokola. Ova bi Odluka trebala biti potpuno usklađena s navedenim odlukama kako bi se osigurala sukladnost između unutarnjih pravila Unije i definicija, načina, pravila i smjernica dogovorenih u okviru UNFCCC-a da bi se izbjeglo bilo kakvo udvostručivanje nacionalnog izvješćivanja. Ova bi Odluka također trebala odražavati posebnosti sektora LULUCF u Uniji i obveza Unije kao zasebne stranke UNFCCC-a i Kyotskog protokola.
(6)
Pravila za obračun koja se primjenjuju na sektor LULUCF u Uniji ne smiju predstavljati dodatno administrativno opterećenje. Sukladno tome, pravila ne bi trebala sadržavati obvezu uključivanja u izvješća dostavljena u skladu s tim pravilima informacija koje nisu tražene sukladno odlukama Konferencije stranaka UNFCCC-a i Sastanka stranaka Kyotskog protokola.
(7)
Sektor LULUCF može doprinijeti ublažavanju klimatskih promjena na nekoliko načina, posebno smanjenjem emisija, te održavanjem i povećavanjem odliva i zaliha ugljika. Za učinkovitost mjera koje su posebno usmjerene na izdvajanje ugljika ključna je dugoročna stabilnost i prilagodljivost spremnika ugljika.
(8)
Pravila za obračun u sektoru LULUCF trebala bi odražavati napore sektora poljoprivrede i šumarstva da povećaju doprinos promjena u korištenju zemljišta smanjenju emisija. Ovom bi Odlukom trebalo utvrditi pravila za obračun koja su obvezujuća za djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja, krčenja šuma i gospodarenja šumama, kao i za djelatnosti gospodarenja pašnjacima i gospodarenja poljoprivrednim zemljištem u skladu s posebnim odredbama s ciljem poboljšanja sustava izvješćivanja i obračuna država članica u prvom obračunskom razdoblju. Ovom bi Odlukom također trebalo utvrditi pravila za obračun koja su primjenljiva na dobrovoljnoj osnovi za djelatnosti obnove vegetacije te isušivanja ili ponovne uspostave močvarnih područja. U tu svrhu, Komisija bi trebala racionalizirati i poboljšati podatke koji se dobivaju iz baza podataka Unije (Eurostat-Lucas, EGP-Corine Land Cover itd.) koje sadrže odgovarajuće informacije, s ciljem pomaganja državama članicama u ispunjavanju njihovih obveza obračunavanja, posebno u odnosu na gospodarenje poljoprivrednim zemljištem i gospodarenje pašnjacima i, ako je dostupno, dobrovoljno obračunavanje djelatnosti obnove vegetacije te isušivanja ili ponovne uspostave močvarnih područja.
(9)
Kako bi osigurali ekološki integritet pravila za obračun koja se primjenjuju na sektor LULUCF u Uniji, ta bi se pravila trebala temeljiti na načelima obračunavanja iz Odluke 2/CMP.7, Odluke 2/CMP.6 Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, usvojenih u prosincu 2010. na 16. Konferenciji stranaka UNFCCC-a u Cancunu i Odluke 16/CMP.1. Države članice trebale bi, u skladu s odgovarajućim uputama Međuvladinog tijela za klimatske promjene (IPCC) iz Smjernica za nacionalne inventare stakleničkih plinova, uključujući metodologije za obračun emisija stakleničkih plinova koje nisu CO2 usvojenih u okviru UNFCCC-a, pripremiti i voditi svoje obračune osiguravajući točnost, potpunost, dosljednost, usporedivost i transparentnost odgovarajućih informacija korištenih za procjenu emisija iz sektora LULUCF.
(10)
Pravila za obračun na temelju Odluka 2/CMP.7 i 16/CMP.1 ne dopuštaju obračunavanje učinka zamjene korištenja drvnih proizvoda za energiju ili kao sirovine, pošto bi to izazvalo dvostruko obračunavanje. Međutim, takvo korištenje može dati važan doprinos ublažavanju klimatskih promjena te stoga informacije o mjerama u sektoru LULUCF dostavljene od država članica mogu uključivati mjere za zamjenu materijala i energetskih sirovina s visokom emisijom stakleničkih plinova s biomasom. To bi povećalo dosljednost politike.
(11)
Za osiguravanje čvrste osnove za buduće donošenje politika i optimizaciju korištenja zemljišta u Uniji potrebna su odgovarajuća ulaganja. Kako bi osigurali da se ta ulaganja mogu razvrstati u ključne kategorije, državama članicama bi na početku trebalo dozvoliti isključivanje određenih spremnika ugljika iz obračuna. Međutim, dugoročno je potrebno preći na opsežnije obračunavanje sektora koje uključuje sva zemljišta, spremnike i plinove.
(12)
Pravilima za obračun trebalo bi osigurati da obračuni točno prikazuju promjene u emisijama i uklanjanjima koja su izazvana ljudskim djelovanjem. U tom pogledu, ovom bi Odluka trebalo utvrditi korištenje specifičnih metodologija u odnosu na različite djelatnosti u sektoru LULUCF. Emisije i uklanjanja vezana uz djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma su posljedica neposredne prenamjene zemljišta izazvane ljudskim djelovanjem te bi ih stoga trebalo obračunati u potpunosti. Emisije i uklanjanja vezana uz djelatnosti gospodarenja pašnjacima i gospodarenja poljoprivrednim zemljištem, obnove vegetacije te isušivanja ili ponovne uspostave močvarnih područja obračunavaju se korištenjem bazne godine za izračun promjena u emisijama i uklanjanjima. Međutim, emisije i uklanjanja iz gospodarenja šumama ovise o nizu prirodnih okolnosti, strukturi starosnih razreda, kao i prošlim i trenutnim praksama gospodarenja. Korištenje bazne godine ne omogućuje prikazivanje tih faktora i posljedičnih cikličnih utjecaja na emisije i uklanjanja ili njihove međugodišnje varijacije. Umjesto toga, odgovarajućim pravilima za obračun koja se koriste za izračunavanje promjena u emisijama i uklanjanjima trebalo bi utvrditi uporabu referentnih razina za isključivanje učinaka prirodnih značajki kao i značajki specifičnih za određenu državu. Referentne razine predstavljaju procjene godišnjih neto emisija ili uklanjanja koja nastaju iz gospodarenja šumama na državnom području države članice za godine uključene u svako obračunsko razdoblje te bi ih trebalo transparentno utvrditi u skladu s odlukama 2/CMP.6 i 2/CMP.7. Referentne razine iz ove Odluke trebale bi biti jednake onima koje su odobrene kroz postupke UNFCCC-a. Ako država članica dobije na raspolaganje poboljšanja metodologija ili podataka vezanih uz uspostavu referentne razine, ta bi država članica trebala provesti odgovarajuće tehničke ispravke u svrhu uključivanja utjecaja ponovnih izračuna u obračun za gospodarenje šumama.
Pravilima za obračun trebalo bi utvrditi gornju granicu koja se primjenjuje na neto uklanjanja u gospodarenju šumama koje se mogu unijeti u obračune. U slučaju razvoja događaja u vezi pravila za obračun djelatnosti šumarstva u pogledu odgovarajućih međunarodnih procesa, s ciljem osiguravanja sukladnosti s tim razvojima trebalo bi razmotriti ažuriranje pravila za obračun djelatnosti šumarstva u ovoj Odluci.
(13)
Pravilima za obračun trebalo bi odgovarajuće prikazati pozitivni doprinos pohranjivanja stakleničkih plinova u drvu i drvnim proizvodima te bi trebala doprinijeti korištenju šuma kao resursa u okviru održivoga gospodarenja šumama i povećanom korištenju drvnih proizvoda.
(14)
Prema poglavlju 4.1.1 Smjernica IPCC-a za dobru praksu u korištenju zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu, dobra je praksa da zemlje uz minimalnu površinu šume navedu i minimalnu širinu koju koriste za definiciju šume i jedinica zemljišta na kojima se odvijaju djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma. Trebalo bi osigurati sukladnost između definicije koju koristi svaka država članica u izvješćivanju prema UNFCCC-u i Kyotskom protokolu i ove Odluke.
(15)
Pravilima za obračun trebalo bi osigurati da države članice u obračunima točno prikažu promjene u zalihi drvnih proizvoda kada do njih dođe te da osiguraju poticaje za korištenje drvnih proizvoda s dugim životnim vijekom. Funkcija raspada prvog reda primjenljiva na emisije koje nastaju iz drvnih proizvoda bi stoga trebala odgovarati jednadžbi 12.1 Smjernica IPCC-a za nacionalne inventare stakleničkih plinova iz 2006., a odgovarajuće zadane (default) vrijednosti vremena poluraspada trebale bi se temeljiti na tablici 3a.1.3 Smjernica IPCC-a za dobru praksu u korištenju zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu iz 2003. Države članice trebale bi imati mogućnost da umjesto toga koriste metodologije i vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu, pod uvjetom da su one u skladu s najnovijim usvojenim Smjernicama IPCC-a.
(16)
Stoga što su međugodišnje fluktuacije emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz poljoprivrednih djelatnosti puno manje od onih vezanih uz djelatnosti šumarstva, države bi članice trebale obračunati emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz djelatnosti gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima u odnosu na svoju baznu godinu ili razdoblje.
(17)
Isušivanje i ponovna uspostava močvarnih područja uključuju emisije iz tresetišta koja pohranjuju velike količine ugljika. Emisije iz degradacije i isušivanja tresetišta odgovaraju približno 5 % globalnih emisija stakleničkih plinova te su predstavljale između 3,5 i 4 % emisija Unije u 2010. Sukladno tome, odmah nakon usvajanja odgovarajućih međunarodno dogovorenih smjernica IPCC-a Unija bi trebala nastojati podići to pitanje na međunarodnu razinu s ciljem postizanja sporazuma između tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola o obvezi pripreme i vođenja godišnjih obračuna emisija i uklanjanja iz djelatnosti koje pripadaju kategorijama isušivanja i ponovne uspostave močvarnih područja te s ciljem uključivanja ove obveze u globalni sporazum o klimi koji treba postići najkasnije do 2015.
(18)
Prirodne nepogode, poput požara, najezde insekata ili bolesti, ekstremnih meteoroloških pojava i geoloških poremećaja, koji su izvan kontrole države članice te ona na njih ne može značajno utjecati, mogu izazvati privremene emisije stakleničkih plinova u sektoru LULUCF, ili mogu izazvati reverziju prethodnih uklanjanja. Zato što reverzija može također biti rezultat odluka u gospodarenju, poput odluka o sječi ili sadnji drveća, ovom bi Odlukom trebalo osigurati da obračuni za sektor LULUCF uvijek točno prikazuju reverzije uklanjanja izazvane ljudskim djelovanjem. Štoviše, ovom bi Odlukom trebalo državama članicama osigurati ograničenu mogućnost da iz svojih obračuna za LULUCF isključe emisije nastale zbog poremećaja u pošumljavanju, ponovnom pošumljavanju i gospodarenju šumama na koje ne mogu utjecati putem korištenja pozadinske razine i granica sukladno Odluci 2/CMP.7. Međutim, način na koji države članice primjenjuju te odredbe ne bi trebao dovesti do neopravdano nižeg obračunavanja.
(19)
Pravila za izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i drugim informacijama u vezi klimatskih promjena, uključujući informacije o sektoru LULUCF su u području primjene Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na nacionalnoj razini i razini Unije (6) te stoga nisu predmet ove Odluke. Države bi članice trebale u pogledu svojih obveza obračunavanja iz ove Odluke poštovati ta pravila za praćenje i izvješćivanje.
(20)
Zaključivanje obračuna za sektor LULUCF na godišnjoj osnovi uzrokovalo bi netočnost i nepouzdanost tih obračuna zbog međugodišnjih fluktuacija emisija i uklanjanja, česte potrebe za ponovnim izračunom određenih dostavljenih podataka te dužeg vremena potrebnog da promijenjene prakse gospodarenja u poljoprivredi i šumarstvu imaju učinka na količinu ugljika pohranjenog u vegetaciji i tlu. Stoga bi ovom Odlukom trebalo utvrditi obračunavanje na osnovi dužeg razdoblja.
(21)
Države bi članice trebale dostaviti informacije o svojim trenutnim i budućim mjerama u sektoru LULUCF, utvrđujući odgovarajuće nacionalne mjere za ograničenje ili smanjenje emisija i održavanje ili povećanje uklanjanja iz sektora LULUCF. Te bi informacije trebale sadržavati određene elemente utvrđene u ovoj Odluci. Osim toga, u svrhu promicanja najbolje prakse i sinergija s drugim politikama i mjerama povezanim sa šumama i poljoprivredom, u Prilogu ovoj Odluci trebalo bi utvrditi okvirni popis mjera koje također mogu biti uključene u dostavljene informacije. Komisija može osigurati smjernice kako bi olakšala razmjenu usporedivih informacija.
(22)
U pripremi ili provedbi svojih mjera u sektoru LULUCF, države članice mogu prema potrebi razmotriti postoje li mogućnosti za promicanje ulaganja u poljoprivredu.
(23)
Komisiju treba ovlastiti da u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije donosi akte kako bi mogla ažurirati definicije iz ove Odluke sukladno izmjenama definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju; izmijeniti Prilog I. u smislu dodavanja ili promjene obračunskih razdoblja kako bi se osiguralo da ta razdoblja odgovaraju relevantnim razdobljima koja su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju te su dosljedne obračunskim razdobljima koja su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju, a koji se primjenjuju na obveze smanjenja emisija Unije u drugim sektorima; izmijeniti Prilog II. s ažuriranim referentnim razinama sukladno odredbama ove Odluke; izmijeniti informacije iz Priloga III. u skladu s izmjenama definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju; izmijeniti Prilog V. u skladu s izmjenama definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju; te izmijeniti zahtjeve za informacijama povezane s pravilima za obračun prirodnih nepogoda iz ove Odluke kako bi odražavali izmjene akata koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola. Od posebne je važnosti da Komisija tijekom svog pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući razinu stručnjaka. Komisija bi trebala tijekom pripreme i oblikovanja delegiranih akata osigurati simultan, pravovremen i primjeren prijenos odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(24)
Pošto ciljeve ove Odluke, odnosno utvrđivanje pravila za obračun koja se primjenjuju na emisije i uklanjanja iz djelatnosti u sektoru LULUCF i za dostavu informacija od strane država članica o mjerama u sektoru LULUCF, države članice ne mogu zadovoljavajuće ostvariti zbog same njihove prirode te je te ciljeve zbog opsega i učinaka mjera lakše ostvariti na razini Unije, Unija može donositi mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. Pri tome bi Unija trebala poštovati nadležnost država članica po pitanju politike šumarstva. U skladu s načelom razmjernosti iz navedenog članka, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za postizanje navedenih ciljeva,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom Odlukom utvrđuju se pravila za obračun koja se primjenjuju na emisije i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti u sektoru korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva („LULUCF”) kao prvi korak prema uključivanju tih djelatnosti u obvezu smanjenja emisija Unije, kada je to prikladno. Ovom Odlukom ne utvrđuju se bilo kakve obveze obračunavanja i izvješćivanja za privatne stranke. Ona utvrđuje obveze država članica u vezi dostave informacija o njihovim mjerama u sektoru LULUCF za ograničenje ili smanjenje emisija te održavanje ili povećanje uklanjanja.
Članak 2.
Definicije
1. U smislu ove Odluke, pojedini pojmovi imaju sljedeća značenja:
(a)
„emisije” znači antropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora u atmosferu;
(b)
„uklanjanja” znači antropogena uklanjanja stakleničkih plinova iz atmosfere pomoću odliva;
(c)
„pošumljavanje” znači prenamjena zemljišta izazvana izravnim ljudskim djelovanjem koje nije bilo šuma u razdoblju od najmanje 50 godina u šumu pomoću sadnje, sijanja i/ili obnove prirodnih izvora sjemena izazvane ljudskim djelovanjem, ako je prenamjena zemljišta izvršena nakon 31. prosinca 1989.;
(d)
„ponovno pošumljavanje” znači svaka prenamjena zemljišta izazvana izravnim ljudskim djelovanjem koje nije bilo šuma u šumu pomoću sadnje, sijanja i/ili obnove prirodnih izvora sjemena izazvane ljudskim djelovanjem, koje se odnosi na zemljište koje je bilo šuma, ali je prestalo biti šuma prije 1. siječnja 1990., te koje je ponovno pretvoreno u šumu u razdoblju nakon 31. prosinca 1989.;
(e)
„krčenje šuma” znači svaka prenamjena šume izazvana izravnim ljudskim djelovanjem u zemljište koje nije šuma, ako je prenamjena zemljišta izvršena nakon 31. prosinca 1989.;
(f)
„gospodarenje šumama” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava praksi koji se primjenjuje na šumu i koji utječe na ekološke, gospodarske ili socijalne funkcije šume;
(g)
„gospodarenje poljoprivrednim zemljištem” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava praksi koji se primjenjuje na zemljište na kojem se uzgajaju poljoprivredne kulture i na zemljište koje je na ugaru ili se privremeno ne koristi za proizvodnju usjeva;
(h)
„gospodarenje pašnjacima” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava praksi koji se primjenjuje na zemljište koje se koristi za proizvodnju stoke i usmjereno je na kontrolu ili utjecanje na količinu i vrstu uzgojene vegetacije i stoke;
(i)
„obnova vegetacije” znači svaka djelatnost izazvana izravnim ljudskim djelovanjem koja je namijenjena povećanju zaliha ugljika na bilo kojoj lokaciji od najmanje 0,05 hektara kroz širenje vegetacije, pod uvjetom da ta djelatnost ne znači pošumljavanje ili ponovno pošumljavanje;
(j)
„zalihe ugljika” znači masa ugljika pohranjena u spremniku ugljika;
(k)
„isušivanje i ponovna uspostava močvarnog područja” znači svaka djelatnost koja proizlazi iz sustava isušivanja ili ponovne uspostave močvarnog područja na zemljištu koje je isušeno i/ili na kojem je uspostavljeno močvarno područje nakon 31. prosinca 1989., koje ima površinu od najmanje 1 hektara i na kojem je prisutno organsko tlo, pod uvjetom da ta djelatnost ne znači niti jednu drugu djelatnost za koju se pripremaju i vode obračuni sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3., i kada je isušivanje spuštanje razine vode u tlu izazvano izravnim ljudskim djelovanjem ili je ponovna uspostava močvarnog područja djelomična ili potpuna reverzija isušivanja;
(l)
„izvor” znači svaki postupak, djelatnost ili mehanizam kojim se u atmosferu ispušta staklenički plin, ili aerosol ili prethodnik stakleničkog plina;
(m)
„odliv” znači svaki postupak, djelatnost ili mehanizam kojim se iz atmosfere uklanja staklenički plin, ili aerosol ili prethodnik stakleničkog plina;
(n)
„spremnik ugljika” znači cijela ili dio biogeokemijske značajke ili sustava na državnom području države članice u kojem se pohranjuje ugljik, svaki prethodnik stakleničkog plina koji sadrži ugljik ili svaki staklenički plin koji sadrži ugljik;
(o)
„prethodnik stakleničkog plina” znači kemijski spoj koji sudjeluje u kemijskim reakcijama koje stvaraju bilo koji staklenički plin iz članka 3. stavka 4.;
(p)
„drvni proizvod” znači svaki proizvod sječe drva koji je napustio lokaciju sječe;
(q)
„šuma” znači zemljište definirano minimalnim vrijednostima površine zemljišta, lisnatog šumskog pokrova ili ekvivalentnog stupnja gustoće, te potencijalnu visinu drveća u zrelosti na mjestu rasta drveća, kako je utvrđeno za svaku državu članicu u Prilogu V. Šuma uključuje površine s drvećem, uključujući grupe mladog prirodno rastućeg drveća, ili plantaže koje tek trebaju dosegnuti minimalne vrijednosti lisnatog šumskog pokrova ili ekvivalentnog stupnja gustoće ili minimalnu visinu drveća iz Priloga V., uključujući svaku površinu koja uobičajeno čini dio šumskog zemljišta, ali na njemu privremeno nema drveća kao posljedice ljudskog djelovanja, poput sječe, ili kao posljedice prirodnih uzroka, ali od kojeg se može očekivati da ponovno postane šuma;
(r)
„lisnati šumski pokrov” znači udjel utvrđenog područja koje je pokriveno vertikalnom projekcijom opsega krošnje drveća, izražen u postocima;
(s)
„stupanj gustoće” znači gustoća trajnog i rastućeg drveća na šumskom zemljištu izmjerena prema metodologiji koju je utvrdila država članica;
(t)
„prirodne nepogode” znače sve neantropogene događaje ili okolnosti koji izazivaju značajne emisije u šumama i čija je pojava izvan kontrole određene države članice pod uvjetom da ta država članica objektivno nije u mogućnosti smanjiti učinak događaja ili okolnosti na emisije, čak i nakon njihove pojave;
(u)
„pozadinska razina” znači prosječne emisije izazvane prirodnim nepogodama u određenom razdoblju, isključujući statističke netipične vrijednosti izračunane u skladu s člankom 9. stavkom 2.;
(v)
„vrijednost vremena poluraspada” znači broj godina potrebnih da se količina ugljika pohranjena u kategoriji drvnih proizvoda smanji na jednu polovicu svoje početne vrijednosti;
(w)
„trenutačna oksidacija” znači metoda obračunavanja koja pretpostavlja da se cijela količina ugljika pohranjenog u drvnim proizvodima ispušta u atmosferu u trenutku sječe;
(x)
„sanitarna sječa” znači svaka djelatnost sječe koja se sastoji od izvlačenja drva koje se još uvijek barem djelomično može iskoristiti sa zemljišta pogođenih prirodnim nepogodama;
2. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene definicija iz stavka 1. ovog članka kako bi se osigurala sukladnost između tih definicija i svih izmjena odgovarajućih definicija koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
3. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene Priloga V. za ažuriranje vrijednosti iz njega u skladu s izmjenama definicija u vezi aspekata iz Priloga V. koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
Članak 3.
Obveza pripreme i vođenja obračuna za sektor LULUCF
1. Za svako obračunsko razdoblje iz Priloga I. države članice pripremaju i vode obračune koji točno prikazuju sve emisije i uklanjanja iz djelatnosti na njihovom državnom području koje pripadaju sljedećim kategorijama:
(a)
pošumljavanje;
(b)
ponovno pošumljavanje;
(c)
krčenje šuma;
(d)
gospodarenje šumama.
2. Za obračunsko razdoblje koje započinje 1. siječnja 2012. i za razdoblja nakon toga, države članice pripremaju i vode godišnje obračune koji točno prikazuju sve emisije i uklanjanja iz djelatnosti na njihovom državnom području koje pripadaju sljedećim kategorijama:
(a)
gospodarenje poljoprivrednim zemljištem;
(b)
gospodarenje pašnjacima.
U vezi s godišnjim obračunima za emisije i uklanjanja koja nastaju iz gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima, za obračunsko razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2020. primjenjuje je sljedeće:
(a)
Države članice do 15. ožujka svake godine u razdoblju od 2016. do 2018. Komisiju izvješćuju o sustavima, koji su uspostavljeni ili u pripremi, za procjenu emisija i uklanjanja iz gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima. Države članice izvješćuju o tome kako su ti sustavi sukladni s metodologijama IPCC-a i zahtjevima UNFCCC-a u vezi izvješćivanja o emisijama i uklanjanjima stakleničkih plinova.
(b)
U razdoblju prije 1. siječnja 2022., države članice svake godine do 15. ožujka osiguravaju i dostavljaju početne, preliminarne i neobvezujuće godišnje procjene emisija i uklanjanja iz gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima koristeći, prema potrebi, metodologije IPCC-a. Države članice koriste barem metodologiju prve razine (Tier 1) opisanu u odgovarajućim smjernicama IPCC-a. Države se članice potiču da navedene procjene iskoriste za utvrđivanje ključnih kategorija i razvoj ključnih metodologija druge i treće razine specifičnih za određenu državu u svrhu izdržljive i točne procjene emisija i uklanjanja.
(c)
Države članice najkasnije do 15. ožujka 2022. dostavljaju svoje konačne godišnje procjene za obračun gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima.
(d)
Država članica može s ciljem odgode roka iz točke (c) zatražiti izuzeće kada nije razumno moguće postići utvrđivanje konačnih procjena za obračun gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i gospodarenja pašnjacima u roku utvrđenom ovim stavkom iz najmanje jednog od sljedećih razloga:
i.
potrebni obračun može se zbog tehničke izvedivosti provesti samo u fazama koje prelaze zadani rok;
ii.
zaključivanje obračuna unutar zadanog roka bilo bi nerazmjerno skupo.
Države članice koje žele iskoristiti izuzeće Komisiji do 15. siječnja 2021. podnose obrazloženi zahtjev.
Kada Komisija smatra zahtjev opravdanim, odobrava izuzeće u trajanju od najviše tri kalendarske godine od 15. ožujka 2022. U suprotnom slučaju Komisija odbija zahtjev navodeći razloge za svoju odluku.
Ako je potrebno, Komisija može zatražiti da država članica dostavi dodatne informacije u utvrđenom razumnom roku.
Zahtjev za izuzeće smatra se odobrenim ako Komisija ne uloži prigovor u razdoblju od šest mjeseci nakon primitka izvornog zahtjeva države članice ili zatraženih dodatnih informacija.
3. Za svako obračunsko razdoblje iz Priloga I. države članice mogu također pripremiti i voditi obračune koji točno prikazuju sve emisije i uklanjanja iz djelatnosti obnove vegetacije te isušivanja i ponovne uspostave močvarnih područja.
4. Obračuni iz stavaka 1., 2. i 3. obuhvaćaju emisije i uklanjanja sljedećih stakleničkih plinova:
(a)
ugljikovog dioksida (CO2);
(b)
metana (CH4);
(c)
didušikovog oksida (N2O).
5. Države članice u svoje obračune uključuju pojedinu djelatnost iz stavaka 1., 2. i 3., kada su obračuni pripremljeni i vođeni u skladu s ovom Odlukom, od početka djelatnosti ili od 1. siječnja 2013., ovisno o tome što nastupa kasnije.
Članak 4.
Opća pravila za obračun
1. Države članice u svojim obračunima iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. emisije označuju pozitivnim (+) znakom, a uklanjanja negativnim (-) znakom.
2. U pripremi i vođenju svojih obračuna države članice pri procjeni emisija i uklanjanja vezanih uz djelatnosti iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. osiguravaju točnost, potpunost, dosljednost, usporedivost i transparentnost odgovarajućih informacija.
3. Emisije i uklanjanja koja nastaju iz bilo koje djelatnosti koja pripada u više od jedne kategorije iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. obračunavaju se samo u jednoj kategoriji u svrhu izbjegavanja dvostrukog obračunavanja.
4. Države članice na temelju transparentnih i provjerljivih podataka utvrđuju površine zemljišta na kojima se odvija djelatnost koja pripada kategoriji iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. Države članice osiguravaju da takve površine zemljišta mogu biti identificirane u obračunu za odgovarajuću kategoriju.
5. Države članice u svojim obračunima iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. uključuju sve promjene u zalihama ugljika sljedećih spremnika ugljika:
(a)
nadzemne biomase;
(b)
podzemne biomase;
(c)
stelje;
(d)
mrtvog drva;
(e)
organskog ugljika u tlu;
(f)
drvnih proizvoda.
Međutim, države članice mogu odabrati da u svoje obračune ne uključe promjene u zalihama ugljika u spremnicima ugljika iz točaka od (a) do (e) prvog podstavka kada spremnik ugljika nije izvor. Države članice smatraju da spremnik ugljika nije izvor samo kada je to dokazano na temelju transparentnih i provjerljivih podataka.
6. Države članice zaključuju svoje obračune iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3. na kraju svakog obračunskog razdoblja iz Priloga I. navodeći u tim obračunima bilancu ukupnih neto emisija i uklanjanja u odgovarajućem obračunskom razdoblju.
7. Države članice vode potpune i točne evidencije svih podataka korištenih za ispunjavanje obveza iz ove Odluke barem u razdoblju važenja ove Odluke.
8. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene Priloga I. u pogledu dodavanja ili promjene obračunskih razdoblja kako bi se osiguralo da ta razdoblja odgovaraju relevantnim razdobljima koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju, te su dosljedne obračunskim razdobljima koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju, a koji se primjenjuju na obveze smanjenja emisija Unije u drugim sektorima.
Članak 5.
Pravila za obračun pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma
1. Države članice u obračunima vezanim uz pošumljavanje i ponovno pošumljavanje prikazuju emisije i uklanjanja koja nastaju samo iz djelatnosti koje se odvijaju na zemljištima koja 31. prosinca 1989. nisu bile šuma. Države članice mogu emisije iz pošumljavanja i ponovnog pošumljavanja prikazati u jednom obračunu.
2. Države članice u svojim obračunima prikazuju neto emisije i uklanjanja iz djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma kao ukupne emisije i uklanjanja za svaku godinu odgovarajućeg obračunskog razdoblja na temelju transparentnih i provjerljivih podataka.
3. Države članice vode obračune za emisije i uklanjanja na zemljištima koja su sukladno članku 4. stavku 4. u obračunima razvrstana pod kategoriju djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja ili krčenja šuma čak i kada se takva djelatnost više ne provodi na tom zemljištu.
4. Svaka država članica utvrđuje šumsku površinu korištenjem iste prostorne jedinice za ocjenu koja je navedena u Prilogu V. u vezi izračuna za djelatnosti pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma.
Članak 6.
Pravila za obračun gospodarenja šumama
1. Države članice vode obračune za emisije i uklanjanja koja nastaju iz djelatnosti gospodarenja šumama, izračunane kao emisije i uklanjanja u svakom obračunskom razdoblju iz Priloga I., umanjene za vrijednost dobivenu množenjem broja godina u tom obračunskom razdoblju s njihovom referentnom razinom iz Priloga II.
2. Kada je rezultat izračuna iz stavka 1. za obračunsko razdoblje negativan, države članice u svoje obračune gospodarenja šumama uključuju ukupne emisije i uklanjanja koja ne prelaze 3,5 posto emisija države članice u baznoj godini ili razdoblju iz Priloga VI., kako su dostavljene UNFCCC-u u odgovarajućem izvješću te države članice donesenom sukladno odgovarajućim odlukama CMP o baznoj godini ili baznom razdoblju za drugo ciljno razdoblje iz Kyotskog protokola, isključujući emisije i uklanjanja iz djelatnosti navedenih u članku 3. stavcima 1., 2. i 3., pomnoženim s brojem godina u tom obračunskom razdoblju.
3. Države članice osiguravaju da su metode izračuna primijenjene u odnosu na njihove obračune za djelatnosti gospodarenja šumama u skladu s Dodatkom II. Odluci 2/CMP.6 te su sukladne metodama izračuna koje se primjenjuju na njihove referentne razine iz Priloga II. u vezi s barem sljedećim aspektima:
(a)
spremnicima ugljika i stakleničkim plinovima;
(b)
površini uključenoj u gospodarenje šumama;
(c)
drvnim proizvodima;
(d)
prirodnim nepogodama.
4. Države članice najkasnije jednu godinu prije kraja svakog obračunskog razdoblja Komisiji dostavljaju revidirane referentne razine. Te referentne razine moraju biti jednake onima koje su aktima usvojila tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili se, u nedostatku takvih akata, izračunavaju u skladu s postupcima i metodologijama iz odgovarajućih odluka koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
5. U slučaju izmjena odgovarajućih odredbi Odluka 2/CMP.6 ili 2/CMP.7, države članice najkasnije šest mjeseci nakon donošenja tih izmjena Komisiji dostavljaju revidirane referentne razine koje odražavaju te izmjene.
6. Ako država članica dobije na raspolaganje poboljšanja metodologija vezanih uz podatke koji se koriste za uspostavu referentne razine iz Priloga II., ili ako je došlo do značajnog poboljšanja kvalitete podataka dostupnih državi članici, ta država članica provodi odgovarajuće tehničke ispravke u svrhu uključivanja utjecaja ponovnih izračuna u obračun za gospodarenje šumama. Te tehničke ispravke moraju biti jednake svim takvim ispravkama odobrenim u okviru postupka preispitivanja UNFCCC-a u skladu s Odlukom 2/CMP.7. Predmetna država članica o tim ispravkama obavješćuje Komisiju najkasnije u sklopu svoje dostave informacija na temelju članka 7. stavka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 525/2013.
7. U smislu stavaka 4., 5. i 6. države članice navode količinu godišnjih emisija iz prirodnih nepogoda, koje su uključene u njihove revidirane referentne razine, i način na koji su procijenile tu količinu.
8. Komisija provjerava informacije u vezi revidiranih referentnih razina iz stavaka 4. i 5. i tehničke ispravke iz stavka 6. kako bi osigurala sukladnost između informacija poslanih UNFCCC-u i informacija koje su države članice dostavile Komisiji.
9. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu ažuriranja referentnih razina iz Priloga II. kada država članica promijeni svoju referentnu razinu sukladno stavcima 4. i 5. te je to odobreno kroz postupke UNFCCC-a.
10. Države članice u svojim obračunima za gospodarenje šumama prikazuju utjecaj svake izmjene Priloga II. u odnosu na cijelo predmetno obračunsko razdoblje.
Članak 7.
Pravila za obračun drvnih proizvoda
1. Svaka država članica u svojim obračunima u skladu s člankom 3. stavcima 1., 2. i 3. prikazuje emisije i uklanjanja iz promjena u zalihi drvnih proizvoda, uključujući emisije iz drvnih proizvoda odstranjenih iz njenih šuma prije 1. siječnja 2013. Isključuju se emisije iz drvnih proizvoda koje se već obračunavaju prema Kyotskom protokolu u razdoblju 2008.-2012. na temelju trenutne oksidacije.
2. U obračunima sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3. u vezi s drvnim proizvodima, države članice prikazuju emisije i uklanjanja koje proizlaze iz promjena u zalihi drvnih proizvoda u sljedećim kategorijama, uz korištenje funkcije raspada prvog reda i zadanih vrijednosti vremena poluraspada iz Priloga III.:
(a)
papir;
(b)
drvene ploče;
(c)
piljeno drvo.
Države članice mogu dopuniti te kategorije s informacijama o kori, pod uvjetom da su dostupni podaci transparentni i provjerljivi. Države članice također mogu za bilo koju od navedenih kategorija koristiti potkategorije specifične za određenu državu. Države članice mogu koristiti metodologije i vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu umjesto metodologija i zadanih vrijednosti vremena poluraspada iz Priloga III., pod uvjetom da su te metodologije i vremena utvrđeni na temelju transparentnih i provjerljivih podataka te da su korištene metode barem jednako detaljne i točne kao one iz Priloga III.
Za izvezene drvne proizvode, podaci specifični za određenu državu odnose se na vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu i uporabu drvnih proizvoda u zemlji uvoznici.
Države članice ne koriste vrijednosti vremena poluraspada specifične za određenu državu za drvne proizvode stavljene na tržište Unije koje se razlikuju od onih koje koristi država članica uvoznica u svojim obračunima sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3.
Drvni proizvodi koji nastaju iz krčenja šuma obračunavaju se na osnovi trenutne oksidacije.
3. Kada države članice u svojim obračunima sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3. prikazuju emisije ugljikovog dioksida (CO2) iz drvnih proizvoda na odlagalištima krutog otpada, obračunavanje se provodi na osnovi trenutne oksidacije.
4. Kada države članice u svojim obračunima prikazuju emisije iz drvnih proizvoda koji su dobiveni za potrebe proizvodnje energije, one to također čine na osnovi trenutne oksidacije.
Države članice mogu, isključivo u informativne svrhe, dostaviti podatke o udjelu drva korištenog za potrebe proizvodnje energije koje je uvezeno u Uniju te zemljama porijekla takvog drva.
5. Uvezene drvne proizvode, bez obzira na njihovo porijeklo, ne obračunava država članica uvoznica. Sukladno tome, države članice u svojim obračunima prikazuju emisije i uklanjanja iz drvnih proizvoda samo kada te emisije i uklanjanja proizlaze iz drvnih proizvoda uklonjenih sa zemljišta koja su uključena u njihove obračune sukladno članku 3. stavcima 1., 2. i 3.
6. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene informacija iz Priloga III. kako bi se prikazale izmjene akata koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola ili sporazuma koji iz njih proizlaze ili ih nasljeđuju.
Članak 8.
Pravila za obračun gospodarenja poljoprivrednim zemljištem, gospodarenja pašnjacima, obnove vegetacije te isušivanja i ponovne uspostave močvarnih područja
1. Svaka država članica u svojim obračunima vezanim uz gospodarenje poljoprivrednim zemljištem prikazuje emisije i uklanjanja iz tih djelatnosti, izračunanih kao emisije i uklanjanja u svakom obračunskom razdoblju iz Priloga I. umanjene za vrijednost dobivenu množenjem broja godina u tom obračunskom razdoblju s emisijama i uklanjanjima te države članice koja nastaju iz tih djelatnosti u baznoj godini, kako je utvrđeno u Prilogu VI.
2. Kada država članica odabere pripremiti i voditi obračune za obnovu vegetacije i/ili isušivanje i ponovnu uspostavu močvarnih područja primjenjuje metodu izračuna iz stavka 1.
Članak 9.
Pravila za obračun prirodnih nepogoda
1. Kada su ispunjeni uvjeti iz stavaka 2. i 5. ovog članka, države članice mogu isključiti neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koje su posljedica prirodnih nepogoda iz izračuna vezanih uz njihove obveze obračunavanja sukladno točkama (a), (b) i (d) stavka 1. članka 3.
2. Kada države članice primjenjuju stavak 1. ovog članka, u skladu s metodologijom iz Priloga VII. izračunavaju pozadinsku razinu za svaku djelatnost iz točaka (a), (b) i (d) stavka 1. članka 3. Točke (a) i (b) stavka 1. članka 3. imaju zajedničku pozadinsku razinu. Umjesto toga, države članice mogu primijeniti transparentnu i usporedivu metodologiju specifičnu za određenu državu korištenjem dosljednog i potpunog vremenskog niza podataka, uključujući za razdoblje 1990.-2009.
3. Države članice mogu iz svojih obračuna za sektor LULUCF isključiti, bilo godišnje ili na kraju predmetnog obračunskog razdoblja, neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koji prelaze pozadinsku razinu izračunanu u skladu sa stavkom 2., kada:
(a)
emisije u određenoj godini obračunskog razdoblja prelaze pozadinsku razinu zajedno s granicom. Kada je pozadinska razina izračunana sukladno metodi iz Priloga VII., ta granica je jednaka dvostrukoj standardnoj devijaciji vremenskog niza koji se koristi za izračun pozadinske razine. Kada je pozadinska razina izračunana korištenjem metodologije specifične za određenu državu, države članice opisuju način na koji je granica ustanovljena, ako je takva granica potrebna. Svaka korištena metodologija izbjegava očekivanje neto kredita tijekom obračunskog razdoblja;
(b)
države članice ispune zahtjeve u vezi informacija iz stavka 5. te izvijeste o tome.
4. Svaka država članica koja isključuje neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koje su posljedica prirodnih nepogoda u određenoj godini obračunskog razdoblja:
(a)
isključuje iz obračuna, za preostalo obračunsko razdoblje, sva daljnja uklanjanja na zemljištima koja su pod utjecajem prirodnih nepogoda i na kojima su nastale emisije iz stavka 3.;
(b)
ne isključuje emisije nastale iz djelatnosti sječe i sanitarne sječe koje su se odvijale na tim zemljištima nakon pojave prirodnih nepogoda;
(c)
ne isključuje emisije nastale iz propisanog spaljivanja koje se odvilo na tim zemljištima u toj određenoj godini obračunskog razdoblja;
(d)
ne isključuje emisije na zemljištima koje su podvrgnute krčenju šume nakon pojave prirodnih nepogoda.
5. Države članice mogu isključiti neantropogene emisije stakleničkih plinova iz izvora koje su posljedica prirodnih nepogoda samo ako dostave transparentne informacije koje dokazuju:
(a)
da su identificirane sve površine zemljišta pod utjecajem prirodnih nepogoda u toj određenoj izvještajnoj godini, uključujući njihovu geografsku lokaciju, godinu i vrste prirodnih nepogoda;
(b)
da tijekom preostalog predmetnog obračunskog razdoblja nije došlo do krčenja šuma na zemljištima koja su bila pod utjecajem prirodnih nepogoda zbog kojih su emisije isključene iz obračuna;
(c)
koje se provjerljive metode i kriteriji planiraju koristiti za identifikaciju krčenja šuma na tim zemljištima u sljedećim godinama obračunskog razdoblja;
(d)
ako je to izvedivo, koje je mjere poduzela država članica za upravljanje i kontrolu utjecaja tih prirodnih nepogoda;
(e)
ako je to moguće, koje je mjere poduzela država članica za sanaciju zemljišta pod utjecajem tih prirodnih nepogoda.
6. Komisija je ovlaštena da u skladu s člankom 12. donosi delegirane akte u svrhu izmjene zahtjeva u vezi informacija iz stavka 5. ovog članka da bi se prikazale izmjene akata koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola.
Članak 10.
Informacije o mjerama u sektoru LULUCF
1. Države članice najkasnije 18 mjeseci nakon početka svakog obračunskog razdoblja iz Priloga I. pripremaju te Komisiji dostavljaju informacije o svojim trenutnim i budućim mjerama u sektoru LULUCF koje su usmjerene na ograničenje ili smanjenje emisija ili povećanje uklanjanja iz djelatnosti navedenih u članku 3. stavcima 1., 2. i 3. ove Odluke, kao zaseban dokument ili jasno uočljiv dio njihovih strategija niskougljičnog razvoja iz članka 4. Uredbe (EU) br. 525/2013, ili drugih nacionalnih strategija ili planova vezanih uz LULUCF. Države članice osiguravaju savjetovanje sa širokim krugom dionika. Kada država članica takve informacije dostavlja kao dio strategija niskougljičnog razvoja na temelju Uredbe (EU) br. 525/2013, primjenjuju se odgovarajući rokovi utvrđeni u toj Uredbi.
Informacije o mjerama u sektoru LULUCF obuhvaćaju trajanje odgovarajućeg obračunskog razdoblja iz Priloga I.
2. Države članice u svoje informacije o mjerama u sektoru LULUCF uključuju najmanje sljedeće informacije vezane uz svaku od djelatnosti iz članka 3. stavaka 1., 2. i 3.:
(a)
opis prošlih trendova u emisijama i uklanjanjima uključujući, gdje je to moguće, povijesne trendove u mjeri u kojoj se oni mogu razumno rekonstruirati;
(b)
projekcije emisija i uklanjanja za obračunsko razdoblje;
(c)
analizu potencijala za ograničavanje ili smanjenje emisija i održavanje ili povećanje uklanjanja;
(d)
popis najprikladnijih mjera za razmatranje nacionalnih okolnosti, uključujući prema potrebi, ali ne ograničavajući se na okvirne mjere iz Priloga IV. koje država članica planira ili koje treba provesti kako bi se iskoristio potencijal za ublažavanje, kada je on utvrđen sukladno analizi iz točke (c);
(e)
postojeće i planirane politike za provedbu mjera iz točke (d), uključujući kvantitativni ili kvalitativni opis očekivanog učinka tih mjera na emisije i uklanjanja, uzimajući u obzir i druge politike i mjere povezane sa sektorom LULUCF;
(f)
okvirne rokove za donošenje i provedbu mjera iz točke (d).
3. Komisija može državama članicama osigurati smjernice i tehničku pomoć u svrhu olakšavanja razmjene informacija.
Komisija može, uz savjetovanje s državama članicama, objediniti svoje nalaze iz informacija svih država članica o mjerama u sektoru LULUCF s ciljem olakšavanja razmjene znanja i najboljih praksi između država članica.
4. Države članice na sredini i na kraju svakog obračunskog razdoblja iz Priloga I. Komisiji podnose izvješće koje opisuje napredak u provedbi njihovih mjera u sektoru LULUCF.
Komisija može objaviti objedinjeno izvješće na temelju izvješća iz prvog podstavka.
Države članice javnosti čine dostupnima informacije o svojim mjerama u sektoru LULUCF i izvješća iz prvog podstavka u roku tri mjeseca od njihovog podnošenja Komisiji.
Članak 11.
Preispitivanje
Komisija preispituje pravila za obračun iz ove Odluke u skladu s odgovarajućim odlukama koje su donijela tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola, ili drugim zakonodavstvom Unije ili, u nedostatku takvih odluka, do 30. lipnja 2017. te prema potrebi podnosi prijedlog Europskom parlamentu i Vijeću.
Članak 12.
Izvršenje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji prema uvjetima iz ovog članka.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 2. stavaka 2. i 3., članka 4. stavka 8., članka 6. stavka 9., članka 7. stavka 6. i članka 9. stavka 6. dodjeljuje se Komisiji za razdoblje od osam godina, počevši od 8. srpnja 2013. Komisija sastavlja izvješće o delegiranoj ovlasti najmanje devet mjeseci prije završetka navedenog osmogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti se automatski produžuje za isto razdoblje, osim ako se Europski parlament ili Vijeće ne usprotive takvom produženju najmanje tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja.
3. Delegiranje ovlasti iz članka 2. stavaka 2. i 3., članka 4. stavka 8., članka 6. stavka 9., članka 7. stavka 6. i članka 9. stavka 6. može biti opozvano od Europskog parlamenta ili Vijeća u bilo koje vrijeme. Odlukom o opozivu prestaje delegiranje ovlasti navedenih u toj odluci. Ona stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum koji je u njoj naveden. Odluka ne utječe na valjanost svih već važećih delegiranih akata.
4. Čim donese neki delegirani akt, Komisija o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 2. stavcima 2. i 3., člankom 4. stavkom 8., člankom 6. stavkom 9., člankom 7. stavkom 6. i člankom 9. stavkom 6. stupa na snagu isključivo ako Europski parlament ili Vijeće ne uloži prigovor u razdoblju od dva mjeseca nakon što je Europski parlament ili Vijeće primilo obavijest o tom aktu ili ako su prije isteka tog razdoblja Europski parlament i Vijeće zajedno obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovor. To razdoblje se na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produžuje za dva mjeseca.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 14.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. svibnja 2013.