РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 110/2013 НА КОМИСИЯТА
от 6 февруари 2013 година
за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Gruyère (ЗГУ)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 52, параграф 3, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (2) заявката за регистрация на наименованието „Gruyère“ като защитено географско указание (ЗГУ), подадена от Франция, бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(2)
Австралия, Нова Зеландия, както и U.S. Dairy Export Council, съвместно с американската National Milk Producers Federation, подадоха декларации за възражение срещу регистрирането съгласно член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006. Възраженията бяха счетени за допустими въз основа на член 7, параграф 3 от посочения регламент.
(3)
Декларациите за възражение се отнасят до неспазването на изискванията, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, и по-конкретно до факта, че наименованието не съдържа препратка към географски район. Също така бе изтъкнат родовият характер на наименованието, както и вредите, които неговото регистриране би причинило на наименованията, търговските марки или продуктите, чието законно предлагане на пазара предхожда най-малко с пет години датата на публикацията, предвидена в член 6, параграф 2. Наред с това в декларациите за възражение се посочва, че регистрацията на въпросното наименование би била несъвместима с разпоредбите на член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(4)
С писма от 23 май 2011 г. Комисията прикани Франция и страните, изказали възражения срещу регистрацията, да потърсят съгласие помежду си.
(5)
Тъй като не бе постигнато съгласие в рамките на предвидения срок, Комисията следва да приеме решение.
(6)
Що се отнася до твърденията, че наименованието „Gruyère“ не съответства на член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, следва да се поясни, че то е традиционно име по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, поради което отговаря на условията за регистрация.
(7)
Страните, подали декларации за възражение, са представили редица аргументи, които, според тях, доказват родовия характер на въпросното наименование. Ясно е обаче, че включването на дадено понятие в приложение Б към Конвенцията от Стреза от 1951 г. не означава, че въпросното понятие се превръща ipso facto в родово. Тъй като тарифните кодове или другите аналогични разпоредби, свързани с наименованието „Gruyère“, се отнасят до въпроси от специфичен митнически характер, те нямат никакво отношение към защитата на правата на интелектуална собственост или защитата на потребителите. Наред с това представените данни, засягащи по-специално производството на „Gruyère“ извън Европейския съюз, не са от значение предвид принципа на териториалност, според който родовият характер следва да се оценява във връзка с територията на ЕС.
(8)
Регистрацията на наименования, които са омоними, е разрешена, при условие че наименованието, регистрирано впоследствие, се различава в достатъчна степен от това, което вече е защитено. В съответствие с общата декларация, приложена към Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария относно закрилата на наименованията за произход и на географските указания (4), бе потърсено становището на Франция и Швейцария с цел да се установят допълнителните мерки за етикетиране, които се изискват, за да се предотврати заблуждаването на потребителите.
(9)
В резултат на това становище бе сметнато за необходимо държавата на произход - в този случай Франция - да бъде посочена върху етикетите в същото зрително поле, в което е наименованието „Gruyère“, и с шрифт със същата големина. Наред с това следва да се забрани използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, ако то може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
(10)
Предвид изложеното по-горе наименованието „Gruyère“ следва да бъде вписано в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания.
(11)
Регистрацията на наименованието „Gruyère“ от страна на Франция по силата на настоящия регламент не поставя под въпрос нито предоставянето, нито продължителността на преходния период от пет години, посочен в член 8, параграф 3 от споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария.
(12)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет за защитени географски указания и наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регистрира се наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Етикетите, съдържащи наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент, указват съответната държава на произход в същото зрително поле и с букви със същата големина като използваните за наименованието.
Забранява се използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, което може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 6 февруари 2013 година.
32013R0110
L 036/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 110/2013
od 6. veljače 2013.
o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla (Gruyère (ZOZP))
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (1), a posebno njezin članak 52. stavak 3. točku (b),
budući da:
(1)
U skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 510/2006 od 20. ožujka 2006. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (2), zahtjev Francuske za registraciju naziva „Gruyère” kao zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla objavljen je u Službenom listu Europske unije (3).
(2)
Australija, Novi Zeland i američko vijeće za izvoz mliječnih proizvoda zajedno s nacionalnim savezom proizvođača mlijeka SAD-a (National Milk Producers Federation) podnijeli su prigovor na registraciju u skladu s člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006. Ti prigovori ocjenjeni su kao prihvatljivi na temelju članaka 7. stavka 3. te Uredbe.
(3)
Prigovori su se odnosili na neispunjavanje uvjeta utvrđenih u članku 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006, posebno u pogledu činjenice da se naziv ne odnosi na zemljopisno područje. Također se navodi generička priroda naziva i šteta nanesena nazivima, zaštitnim znakovima i proizvodima koji su na tržište zakonito stavljeni barem pet godina prije datuma objave navedene u članku 6. stavku 2. Prigovorima se nadalje tvrdilo kako bi registracija predmetnog naziva bila u suprotnosti s člankom 3. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 510/2006.
(4)
Dopisom od 23. svibnja 2011., Komisija je zatražila od Francuske i podnositelja prigovora da nastoje postići međusobni dogovor.
(5)
S obzirom da između svih stranaka nije postignut sporazum unutar zadanog roka, Komisija mora donijeti odluku.
(6)
S obzirom na navod da naziv „Gruyère” ne ispunjava zahtjev članka 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006, treba napomenuti kako je taj naziv tradicionalni naziv u smislu članka 2. stavka 2. Uredbe br. 510/2006 te stoga može biti registriran.
(7)
Podnositelji prigovora podnijeli su nekoliko dokaza koji pokazuju, prema njima, da je predmetni naziv generički. Međutim, jasno kako uključivanje izraza navedenog u Prilogu B Konvenciji iz Strese iz 1951. ne podrazumijeva da je navedeni izraz postao ipso facto generički. Tarifne oznake i druge slične odredbe vezane uz naziv „Gruyère” odnose se isključivo na carinska pitanja te stoga ni na koji način nisu važne za zaštitu prava intelektualnog vlasništva ili zaštitu potrošača. Štoviše, podneseni podaci, posebno u odnosu na proizvodnju proizvoda „Gruyère” izvan Europske unije nisu važni vezano uz načelo teritorijalnosti, prema kojem se generičnost naziva mora procijeniti u odnosu na državno područje EU-a.
(8)
Registracija homonimnih naziva je odobrena pod uvjetom da je naknadno registrirani naziv dovoljno različit u praksi od naziva koji je već zaštićen. U skladu sa zajedničkom izjavom priloženom sporazumu između Europske unije i Švicarske o oznaci zemljopisnog podrijetla (4), obavljeno je savjetovanje s Francuskom i Švicarskom radi prepoznavanja svih dodatnih mjera za označivanje neophodnih kako bi se izbjeglo dovođenje potrošača u zabludu.
(9)
Kao posljedica tih savjetovanja činilo se neophodnim označiti zemlju podrijetla, u ovom slučaju Francusku, na oznaci u istom vidnom polju kao naziv proizvoda „Gruyère”, te slovima iste veličine kao ona koja se koriste za naziv. Pored toga, korištenje bilo kakvih zastava, grbova, znakova ili drugih grafičkih prikaza na oznakama trebalo bi zabraniti jer može dovesti potrošače u zabludu u pogledu značajki, podrijetla ili izvora proizvoda.
(10)
U skladu s gore navedenim, naziv proizvoda „Gruyère” treba upisati u Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla.
(11)
Odobravanje i trajanje petogodišnjeg prijelaznog razdoblja iz članka 8. stavka 3. Sporazuma između Europske unije i Švicarske Konfederacije ne dovodi u pitanje registracija naziva „Gruyère” za Francusku na temelju ove Uredbe.
(12)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora o zaštićenim oznakama zemljopisnog podrijetla i zaštićenim oznakama izvornosti,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Naziv naveden u Prilogu ovoj Uredbi ovime se upisuje u Registar.
Članak 2.
Oznake koje sadržavaju naziv naveden u Prilogu ovoj Uredbi moraju navesti predmetnu zemlju podrijetla u istom vidnom polju, te slovima iste veličine kao ona koja se koriste za naziv.
Zabranjeno je korištenje bilo kakvih zastava, grbova, znakova ili drugih grafičkih prikaza na oznakama, koje može dovesti potrošače u zabludu u pogledu značajki, podrijetla ili izvora proizvoda.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 6. veljače 2013.