ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/68 НА КОМИСИЯТА
от 15 октомври 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с изискванията към спирането за одобряването на земеделски и горски превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства (1) и по-специално член 17, параграф 5,
като има предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел се прилага всеобхватна система за ЕС одобряване на типа и засилена система за надзор на пазара за земеделските и горските превозни средства и техните системи, компоненти и отделни технически възли, както са определени в Регламент (ЕС) № 167/2013.
(2)
Терминът „земеделски и горски превозни средства“ обхваща широк диапазон превозни средства от различни типове с една или повече оси и с две, четири или повече колела, както и верижни превозни средства, т.е., колесни и верижни трактори, ремаркета и прикачно оборудване, които се използват за различни земеделски и горски работи, в това число и специализирани дейности.
(3)
Макар че изискванията на настоящия регламент се основават на съществуващото законодателство, последно изменено през 1997 г., техническият напредък изисква по-специално детайлираното адаптиране на правилата за изпитване, както и въвеждането на специфични разпоредби за акумулаторите на енергия, превозните средства с хидростатично задвижване, превозни средства с инерционни спирачни уредби, превозните средства със сложни електронни системи за управление, спирачни системи против блокиране на колелата и спирачни уредби с електронно управление.
(4)
Настоящият регламент също така включва по-строги изисквания по отношение на управлението на спирачките на прикачните превозни средства и спирачните съединения между трактора и прикачните превозни средства, отколкото Директива 76/432/ЕИО (2) на Съвета, отменена с Регламент (ЕС) № 167/2013.
(5)
С Решение № 97/836/ЕО на Съвета (3) Съюзът се присъедини към Правило № 13 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН). Съществените изисквания, определени в приложение 18 към посоченото правило относно аспектите на безопасността при сложни електронни системи за управление на превозното средство, следва да бъдат включени в настоящия регламент, тъй като те отразяват съвременното ниво на техниката.
(6)
Макар че спирачните системи против блокиране на колелата са широко разпространени за превозни средства с максимална конструктивна скорост над 60 km/h и следователно могат да се смятат за подходящи и да бъдат направени задължителни за прилагане чрез настоящия регламент, тези системи все още не са широко разпространени за превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h. За посочените превозни средства въвеждането на спирачните системи против блокиране на колелата следователно трябва да бъде потвърдено след окончателна оценка от Комисията на разпространението на такива системи. За тази цел най-късно до 31 декември 2016 г. Комисията следва да направи оценка на разпространението на спирачните системи против блокиране на колелата за земеделски и горски превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h. Ако тази оценка не потвърди, че тази технология е разпространена и се прилага, Комисията следва да измени настоящия регламент, за да гарантира, че тези изисквания няма да се прилагат за превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h.
(7)
Когато производителите могат да избират да подават заявление за национално одобрение на типа в съответствие с член 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013. държавите членки следва за всички въпроси, обхванати в настоящия регламент, да са свободни да определят изисквания за целите на национално одобряване на типа, които са различни от изискванията на настоящия регламент.
За целите на национално одобряване на типа държавите членки не следва да отказват, на основание, свързано с експлоатационната безопасност по отношение на спирачната ефективност, да одобряват превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, които са в съответствие с изискванията, предвидени в настоящия регламент, с изключение на изискванията, приложими за типа на хидравличните съединения от еднопътен тип. Настоящият регламент следва да въведе хармонизирани изисквания за хидравличните съединения от еднопътен тип, съгласно които такива съединения могат да бъдат приемани за целите на ЕС одобряване на типа за ограничен период от време. Тъй като обаче някои държави членки имаха по-строги изисквания на национално равнище, държавите членки следва да имат правото да отказват издаването на национални одобрения на типа за типове превозни средства, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип. считано още от датата на прилагане на настоящия регламент, ако смятат, че това е в съответствие с техните изисквания за безопасност на национално равнище.
(8)
С цел да се даде възможност за хармонизирана дата на прилагане на всички нови правила за одобряване на типа, настоящият регламент следва да се прилага от същата дата като Регламент (ЕС) № 167/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват подробните технически изисквания и процедури за изпитване, във връзка с експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, за одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства и техните системи, компоненти и отделни технически възли в съответствие с Регламент № 167/2013.
Член 2
Определения
Прилагат се определенията от Регламент (ЕС) № 167/2013. Освен това се прилагат и следните определения:
1)
„спирачна уредба“ означава съвкупността от части, чиято функция е да намалява постепенно скоростта на движещо се превозно средство или да го спре, или да го задържа неподвижно, ако вече е спряло; уредбата се състои от орган за управление, задвижване и спирачка;
2)
„работна спирачна уредба“ означава спирачна уредба, която позволява на водача да управлява движението на превозното средство и да го спира безопасно, бързо и ефикасно, за всички диапазони на честотата на въртене и товара, в които превозното средство е одобрено за експлоатация, по всякакъв наклон нагоре или надолу;
3)
„регулируемо спиране“ означава спиране което, в рамките на нормалния диапазон на функциониране на оборудването, при задействане или отпускане на спирачките, удовлетворява всички от следните условия:
а)
водачът може по всяко време да увеличи или намали спирачната сила чрез задействане на органа за управление,
б)
спирачната сила действа в една и съща посока с действието върху органа за управление (монотонна функция),
в)
лесно може да се извършва достатъчно фино регулиране на спирачната сила;
4)
„орган за управление“ означава устройството, директно задействано от водача за подаване към задвижването на енергията, необходима за спиране или за регулирането му. Тази енергия може да бъде мускулната енергия на водача или енергия от друг източник, управляван от водача, или в подходящите случаи - енергията на прикачно превозно средство, или комбинация от тези различни видове енергия;
5)
„задвижване“ означава съвкупността от компоненти, разположени между органа за управление и спирачката, с изключение на линиите за управление между тракторите и прикачните превозни средства и захранващите тръбопроводи между тракторите и прикачните превозни средства, и които ги свързват функционално по механичен, хидравличен, пневматичен или електрически начин или чрез използване на комбинация от тези начини; когато спирачното усилие се получава или подпомага от източник на енергия, независим от водача, акумулаторът на енергия в уредбата е също така част от задвижването;
6)
„управление“ означава съвкупността от елементи на задвижването, които управляват действието на спирачките и на необходимия(ите) акумулатор(и) на енергия;
7)
„подаване на енергия“ означава съвкупността от компоненти, които подават към спирачките енергията, необходима за тяхното функциониране;
8)
„фрикционна спирачка“ означава спирачка, при която силите се генерират от триенето между две части на превозното средство, които се движат една спрямо друга);
9)
„спирачка с флуид“ означава спирачка, при която силите се генерират от действието на флуид, намиращ се между две части на превозното средство, които се движат една спрямо друга); флуидът е течност в случай на „хидравлична спирачка“ и въздух в случай на „пневматична спирачка“;
10)
„двигателна спирачка“ означава спирачка, при която силите се получават от контролираното нарастване на спирачното действие на двигателя, което се предава на колелата;
11)
„ръчна спирачна уредба“ означава уредба, която позволява превозното средство да се задържи неподвижно по наклон нагоре или надолу, дори в отсъствието на водача;
12)
„непрекъснато спиране“ означава спиране на превозни средства, формиращи състав от превозни средства посредством уредба със следните характеристики:
а)
един единствен орган за управление, който водачът постепенно задейства от мястото си само с едно движение;
б)
енергията, която се използва за спиране на превозните средства, формиращи състава от превозни средства, се подава от един и същи източник;
в)
спирачната уредба осигурява едновременно или подходящо разпределено спиране на всяко от превозните средства, които формират състава, независимо от относителните им местоположения;
13)
„полунепрекъснато спиране“ означава спиране на превозни средства, формиращи състав от превозни средства посредством уредба със следните характеристики:
а)
един единствен орган за управление, който водачът постепенно задейства от мястото си само с едно движение;
б)
енергията, която се използва за спиране на превозните средства, формиращи състава от превозни средства, се подава от два различни източника;
в)
спирачната уредба осигурява едновременно или подходящо разпределено спиране на всяко от превозните средства, които формират състава, независимо от относителните им местоположения;
14)
„автоматично спиране“ означава спиране на прикачното превозно средство или средства, което настъпва автоматично при разделяне на които и да е от превозните средства, формиращи състава, включително разделяне чрез прекъсване на прикачването, без това да се отразява на ефективността на останалата част от състава;
15)
„инерционно спиране“ означава спиране чрез използване на силите, които възникват, когато прикачното превозно средство се придвижва към трактора;
16)
„неизключваемо задвижване“ означава задвижване, при което или налягането, или силата, или въртящият момент се предават непрекъснато по всяко време по време на движението на превозното средство в привода между двигателя и колелата на превозното средство и в спирачната уредба между органа за управление на спирачката и колелата;
17)
„превозно средство с товар“ означава превозното средство, натоварено до технически допустимата му максимална маса с товар;
18)
„натоварване на колело“ означава вертикалната статична сила на пътната повърхност в зоната на контакт на колелото;
19)
„натоварване на ос“ означава сумата от вертикалните статични сили на пътната повърхност в зоната на контакт на колелата на оста;
20)
„максимално статично натоварване на колело“ означава статичното натоварване на колело, достигнато в условията на технически допустимата максимална маса с товар на превозното средство;
21)
„максимално статично натоварване на ос“ означава статичното натоварване на ос, достигнато в условията на технически допустимата максимална маса с товар на превозното средство;
22)
„прикачното превозно средство“ означава ремарке съгласно определението в член 3, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 167/2013 или сменяема прикачна техника съгласно определението в член 3, параграф 10 от посочения регламент;
23)
„прикачно превозно средство за теглич“ означава прикачно превозно средство от категория R или S с най-малко две оси, от които поне едната е управляема, оборудвано с устройство за теглене, което може да се движи вертикално спрямо прикачното превозно средство и което не предава значителен статичен вертикален товар към трактора;
24)
„прикачно превозно средство с централна ос“ означава прикачно превозно средство от категория R или S, на което една или повече оси са разположени близо до центъра на тежестта му, когато е равномерно натоварено, така че само малка част от статичния вертикален товар, не повече от 10 % от съответстващия на максималната маса на прикачното превозно средство, или товар 1 000 daN (който от двата е по-малък) се предава към трактора.
25)
„прикачно превозно средство за твърд теглич“ означава прикачно превозно средство от категория R или S с една ос или една група оси, оборудвано с теглич, което предава значителен статичен товар към трактора поради конструкцията си и което не отговаря на определението за прикачно превозно средство с централна ос; прикачването, което се използва, не трябва да е чрез цапфа и седло; при твърдия теглич може да възникне известно незначително вертикално движение; хидравлично регулируемият шарнирен теглич се счита за твърд теглич;
26)
„допълнителна спирачна уредба“ (спирачка-забавител) означава допълнителна спирачна уредба, която осигурява и поддържа спирачно действие за дълъг период от време без особено намаляване на спирачната ефективност, включително органът за управление, който може да се състои от едно устройство или от комбинация на няколко устройства, всяко от които може да има собствен орган на управление;
27)
„спирачна уредба с електронно управление“ („EBS“) означава спирачна уредба, при която управлението се генерира и обработва като електрически сигнал в управляваното задвижване и като електрически изходни сигнали към устройства, които произвеждат силите за задвижване, резултат от натрупана или генерирана енергия;
28)
„автоматично спиране“ означава функция в рамките на сложна електронна система за управление, при която спирачната уредба(и) или спирачките на някои оси се привеждат в действие с цел забавянето на превозното средство, със или без пряко действие на водача, в резултат на автоматична оценка на бордовата информация;
29)
„избирателно спиране“ означава функция в рамките на сложна електронна система за управление, при която отделните спирачки се привеждат в действие автоматично, като забавянето на превозното средство е вторично по отношение на промяната на поведението му;
30)
„линия за електрическо управление“ означава електрическата връзка между две превозни средства, чрез която се осигурява функцията за управление на спирането на прикачно превозно средство; тя се състои от електрическите проводници и електрическия съединител и включва частите за предаване на данни и за захранване с електрическа енергия на управляваното задвижване на прикачното превозно средство;
31)
„камера за свиване на пружината“ означава камерата, където се извършват промените в налягането, предизвикващи свиване на пружината.
32)
„хидростатично задвижване“ означава тип задвижване на превозни средства, при което се използва хидравлично задвижване, при отворен или затворен контур, в който циркулира флуид като енергиен носител между една или повече хидравлични помпи и един или повече хидравличните двигатели;
33)
„сложна електронна система за управление на превозното средство“ е електронна система за управление, която е подчинена на йерархия на управлението, при която дадена управлявана функция може да бъде коригирана от функция за електронно управление от по-високо ниво или от функция, изпълнявана от електронна система за управление от по-високо ниво.
34)
„система против блокиране на колелата“ е частта от работната спирачна уредба, която автоматично регулира степента на хлъзгането по посока на въртенето на колелото, за едно или няколко колела на превозното средство при спиране;
35)
„пряко управлявано колело“ означава колело, чието спирачно усилие се модулира в зависимост от данните, получавани най-малко от собствения му датчик;
36)
„хидравлично съединение от еднопътен тип“ означава връзка за спирачките, между трактора и прикачното превозно средство, чрез един тръбопровод за хидравлична течност.
ГЛАВА II
ИЗИСКВАНИЯ, ПРИЛОЖИМИ ЗА СПИРАЧНИТЕ УСТРОЙСТВА И СПИРАЧНИТЕ СЪЕДИНЕНИЯ НА РЕМАРКЕТАТА
Член 3
Изисквания за монтажа и доказването във връзка с ефективността на спиране
1. Производителите оборудват земеделските и горските превозни средства със системи, компоненти и отделни технически възли, оказващи влияние на ефективността на спиране, проектирани, конструирани и сглобени по такъв начин, че да позволяват превозното средство при нормална експлоатация и поддръжка съгласно предписанията на производителя да отговаря на подробните технически изисквания и процедури за изпитване, определени в членове 4 - 17.
2. Производителите демонстрират чрез физически демонстрационни изпитвания пред органа по одобряване, че земеделските и горските превозни средства, които се предлагат на пазара, регистрират или пускат в експлоатация в Съюза, са в съответствие с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в членове 4 - 17.
3. Производителите гарантират че резервните части, които се предлагат на пазара или се пускат в експлоатация в Съюза, са в съответствие с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в настоящия регламент.
4. Вместо да се съобразява с изискванията на настоящия регламент, производителят може да представи в информационното досие протокол от изпитването на компонент или съответна документация, която доказва съответствието на системата или на превозното средство с изискванията на Правило № 13 на ИКЕ на ООН, както е посочено в приложение X.
5. Вместо да се съобразява с изискванията на настоящия регламент, производителят може да представи в информационното досие съответна документация, която доказва съответствието на спирачните системи срещу блокиране на колелата за прикачните превозни средства, ако са монтирани такива, с изискванията на приложение 19, точка 5 от Правило № 13 на ИКЕ на ООН, както е посочено в приложение X.
6. Компонентите и системите, посочени в точки 4 и 5, ще бъдат посочени в акта за изпълнение, приет в съответствие с член 68 от Регламент (ЕС) № 167/2013.
Член 4
Изисквания, приложими за конструкцията и монтирането на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими за конструкцията и монтажа на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата се провеждат и проверяват в съответствие с приложение I.
Член 5
Изисквания, приложими за изпитването и показателите на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение II.
Член 6
Изисквания, приложими за измерването на времето на реакция
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими за времето на реакция на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата се провеждат и проверяват в съответствие с приложение III.
Член 7
Изисквания, приложими за изпитването на източниците на енергия и акумулаторите на енергия на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за източниците на енергия и акумулаторите на енергия на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение IV.
Член 8
Изисквания, приложими за пружинните спирачки и за превозните средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за пружинните спирачки и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение V.
Член 9
Изисквания, приложими за ръчните спирачни уредби, оборудвани с механично устройство за блокиране на спирачните цилиндри
Изискванията за показателите, приложими за ръчните спирачни уредби, оборудвани с механично устройство за блокиране на спирачните цилиндри, се проверяват в съответствие с приложение VI.
Член 10
Алтернативни изисквания за изпитването на превозни средства, за които изпитванията от тип I, тип II или тип III не са задължителни
1. Условията, при които изпитване от тип I, тип II или тип III, не са задължителни за определени типове превозни средства, са определени в приложение VII.
2. Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за превозни средства и техните спирачни устройства, за които съгласно точка 1 не са задължителни изпитвания от тип I, тип II или тип III, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение VII.
Член 11
Изисквания, приложими за изпитването на инерционните спирачни уредби, спирачните устройства и съединенията на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях във връзка със спирането
Процедурите и изискванията, които се прилагат за инерционните спирачни уредби, спирачните устройства и съединенията на ремаркетата, както и за превозни средства, оборудвани с тях във връзка със спирането, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение VIII.
Член 12
Изисквания, приложими за превозните средства с хидростатично задвижване и за техните спирачни устройства и спирачни уредби
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за превозните средства с хидростатично задвижване и за техните спирачни устройства и спирачни уредби, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение IX.
Член 13
Изисквания, приложими за аспектите на безопасността при сложните електронни системи за управление на превозни средства
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими спрямо аспектите на безопасността при сложните електронни системи за управление на превозни средства, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение X.
Член 14
Изисквания и процедури за изпитване, приложими за спирачните системи против блокиране на колелата и за превозните средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за спирачните системи против блокиране на колелата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение XI.
Член 15
Изисквания, приложими за спирачни уредби с електронно управление (EBS) на превозни средства с пневматични спирачни уредби или на превозни средства с предаване на данни през изводи 6 и 7 на електрическия съединител по ISO 7638, и за превозни средства, оборудвани с такива EBS
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими за спирачни уредби с електронно управление (EBS) на превозни средства с пневматични спирачни уредби или на превозни средства с предаване на данни през изводи 6 и 7 на електрическия съединител по ISO 7638, и за превозни средства, оборудвани с такива EBS, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение XII.
Член 16
Изисквания, приложими за хидравличните съединения от еднопътен тип и за превозните средства, оборудвани с тях
1. Изискванията за показателите, които се прилагат за хидравличните съединения от еднопътен тип на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата и за превозни средства, оборудвани с хидравличните съединения от еднопътен тип, са определени в приложение XIII.
2. Производителите на превозни средства не трябва да монтират хидравлични съединения от еднопътен тип върху нови типове превозни средства от категории Т и С след 31 декември 2019 г. и върху нови превозни средства от тези категории след 31 декември 2020 г. година.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ
Член 17
Одобряване на типа на превозни средства, компоненти и отделни технически възли
Съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013, считано от 1 януари 2016 г., органите по одобряването не могат да отказват, на основания, свързани с експлоатационната безопасност по отношение на спирачната ефективност, да издават ЕС одобрение на типа за типове земеделски и горски превозни средства, които са в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
Считано от 1 януари 2020 г. и в съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013 и член 16 от настоящия регламент, органите по одобряването отказват да издадат одобрение на типа за типове превозни средства от категории Т и С, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип.
Считано от 1 януари 2018 г., националните органи, в случай на нови превозни средства, които не са в съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) № 167/2013 и разпоредбите на настоящия регламент относно експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, забраняват пускането на пазара, регистрирането или пускането в експлоатация на такива превозни средства.
Считано от 1 януари 2021 г., за нови превозни средства от категории Т и С, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип, определени в член 16, националните органи забраняват пускането на пазара, регистрирането или пускането в експлоатация на такива превозни средства.
Член 18
Национално одобряване на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли
Националните органи не могат да отказват да издават национално одобрение на типа за даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел на основания, свързани с експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, когато превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел е в съответствие с изискванията, определени в настоящия регламент, с изключение на изискванията, които се прилагат за хидравличните съединения от еднопътен тип.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Член 19
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2016 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 октомври 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/68
оd 15. listopada 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 167/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu zahtjeva za kočenje vozila radi homologacije vozila za poljoprivredu i šumarstvo
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 167/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. veljače 2013. o homologaciji i nadzoru tržišta traktora za poljoprivredu i šumarstvo (1), a posebno njezin članak 17. stavak 5.,
budući da:
(1)
Unutarnje tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica na kojem je osigurano slobodno kretanje robe, osoba, usluga i kapitala. Radi toga se, kako je definirano u Uredbi (EU) br. 167/2013, primjenjuje opsežan EU sustav homologacije tipa i ojačanog nadzora tržišta za vozila za poljoprivredu i šumarstvo, njihove sustave, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice.
(2)
Izrazom „vozila za poljoprivredu i šumarstvo” obuhvaća se velik raspon različitih tipova vozila s najmanje jednom osovinom i dva, četiri ili više kotača ili vozila s gusjenicama, na primjer motorna vozila, kao što su traktori s kotačima ili gusjenicama, i vozila bez motora, kao što su prikolice i priključna vučena oprema, koja se upotrebljavaju za niz raznovrsnih poljoprivrednih i šumarskih namjena, uključujući radove posebne namjene.
(3)
Makar se zahtjevi ove Uredbe temelje na postojećim zakonima koji su posljednji put izmijenjeni 1997., zbog tehničkog je napretka potrebno prije svega detaljno prilagoditi pravila ispitivanja te uvesti posebne odredbe za spremnike energije, vozila s hidrostatskim pogonom, vozila s inercijskim kočnim sustavima, vozila sa složenim elektroničkim sustavima za upravljanje, protublokirajuće kočne sustave i elektronički upravljane kočne sustave.
(4)
U ovoj se Uredbi također nalaze zahtjevi za upravljanje kočnim sustavom vučenih vozila i za spojnice za kočnice između traktora i vučenih vozila koji su stroži od onih u Direktivi Vijeća 76/432/EEZ (2), stavljenoj izvan snage Uredbom (EU) br. 167/2013.
(5)
Odlukom Vijeća 97/836/EZ (3) Unija je pristupila Pravilniku Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) br. 13. Potrebno je u ovu Uredbu preuzeti materijalne zahtjeve navedene u Prilogu 18. tom Pravilniku o sigurnosnim aspektima složenih elektroničkih upravljačkih sustava vozila jer oni odražavaju najnovije stanje tehnologije.
(6)
Iako su protublokirajući kočni sustavi široko rasprostranjeni u slučaju vozila čija je najveća konstrukcijska brzina veća od 60 km/h pa se stoga mogu smatrati prikladnima te se ovom Uredbom njihova primjena može učiniti obveznom, takvi sustavi uglavnom još nisu dostupni za vozila čija je konstrukcijska brzina između 40 km/h i 60 km/h. Stoga se uvođenje protublokirajućih kočnih sustava za ta vozila treba potvrditi nakon što Komisija obavi završnu procjenu dostupnosti takvih sustava. U tu svrhu Komisija treba najkasnije do 31. prosinca 2016. obaviti procjenu dostupnosti protublokirajućih kočnih sustava za vozila za poljoprivredu i šumarstvo čija je najveća konstrukcijska brzina između 40 km/h i 60 km/h. Ako se tom procjenom ne potvrdi da je takva tehnologija dostupna ili primjenjiva, Komisija treba izmijeniti ovu Uredbu kako bi osigurala da ti zahtjevi ne postanu primjenjivi na vozila čija je konstrukcijska brzina između 40 km/h i 60 km/h.
(7)
U slučaju kad proizvođači mogu odabrati hoće li podnijeti zahtjev za nacionalnu homologaciju tipa u skladu s člankom 2. Uredbe (EU) br. 167/2013, države članice trebaju imati mogućnost slobodnog određivanja zahtjeva za nacionalnu homologaciju tipa koji se razlikuju od zahtjeva ove Uredbe za sve teme obuhvaćene ovom Uredbom.
Pri nacionalnoj homologaciji tipa države članice ne bi trebale na temelju funkcionalne sigurnosti koja se odnosi na kočni učinak odbiti homologaciju vozila, sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica koji su sukladni sa zahtjevima iz ove Uredbe, uz iznimku zahtjeva koji se primjenjuju na hidrauličke spojeve s jednim vodom. Ovom se Uredbom trebaju uvesti usklađeni zahtjevi za hidrauličke spojeve s jednim vodom na temelju kojih se takvi spojevi mogu ograničeno vrijeme prihvaćati u svrhu homologacije EU tipa. Međutim, budući da su neke države članice imale strože zahtjeve na nacionalnoj razini, državama članicama treba se dopustiti da odbiju dodjelu nacionalne homologacije tipovima vozila koji su opremljeni hidrauličkim spojevima s jednim vodom već od datuma primjene ove Uredbe ako te države članice budu smatrale da je to u skladu sa sigurnosnim zahtjevima na nacionalnoj razini.
(8)
Radi dogovora o usklađenom datumu primjene za sva nova pravila za homologaciju tipa, ova se Uredba treba primjenjivati od datuma primjene Uredbe (EU) br. 167/2013,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju detaljni tehnički zahtjevi i postupci ispitivanja u pogledu funkcionalne sigurnosti koja se odnosi na kočni učinak radi homologacije i nadzora tržišta vozila za poljoprivredu i šumarstvo i sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila, u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013.
Članak 2.
Definicije
Primjenjuju se definicije iz Uredbe (EU) br. 167/2013. Osim toga, primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„kočni sustav” znači kombinacija dijelova čija je funkcija postupno smanjivanje brzine vozila u pokretu ili zaustavljanje vozila ili održavanje vozila u stanju mirovanja ako je vozilo već zaustavljeno; sustav se sastoji od upravljačke naprave, prijenosnog mehanizma i kočnice;
(2)
„radni kočni sustav” znači kočni sustav koji vozaču omogućuje da upravlja kretanjem vozila i da ga sigurno, brzo i uspješno zaustavi u cijelom rasponu brzina i opterećenja za koje vozilo ima radno odobrenje, na svakoj uzbrdici ili nizbrdici;
(3)
„stupnjevano kočenje” znači kočenje kojim se u normalnom radu opreme pri primjeni ili otpuštanju kočnica ispunjavaju svi sljedeći uvjeti:
(a)
vozač može u bilo kojem trenutku povećati ili smanjiti kočnu silu upotrebom upravljačke naprave;
(b)
kočna sila djeluje u istom smjeru u kojem se djeluje na upravljačku napravu (monotona funkcija);
(c)
lako se postiže dovoljno precizno podešavanje kočne sile;
(4)
„upravljačka naprava” znači naprava koju vozač izravno aktivira kako bi opskrbio prijenosni mehanizam energijom potrebnom za kočenje ili upravljanje kočenjem. Ta energija može biti snaga vozača ili energija iz drugog izvora kojim upravlja vozač ili, u određenim slučajevima, kinetička energija vučenog vozila ili kombinacija tih različitih vrsta energije;
(5)
„prijenosni mehanizam” znači kombinacija sastavnih dijelova koja se nalazi između upravljačke naprave i kočnice, u što ne spadaju upravljački vodovi između traktora i vučenih vozila ni vodovi napajanja između traktora i vučenih vozila, i koja ih funkcionalno povezuje mehanički, hidraulički, pneumatski ili električno ili kombinacijom tih načina; kad snaga kočenja dolazi iz energetskog izvora neovisnog od vozača ili kad takav izvor pridonosi snazi kočenja, zaliha energije u sustavu također je dio prijenosnog sustava;
(6)
„sustav prijenosa upravljanja” znači kombinacija sastavnih dijelova prijenosnog mehanizma kojom se upravlja radom kočnica i neophodnih zaliha energije;
(7)
„sustav za prijenos energije” znači kombinacija sastavnih dijelova kojom se kočnice opskrbljuju energijom neophodnom za rad;
(8)
„tarna kočnica” znači kočnica kod koje sile nastaju trenjem između dva dijela vozila u međusobnom kretanju;
(9)
„kočnica s radnim fluidom” znači kočnica kod koje sile nastaju djelovanjem radnog fluida koji se nalazi između dva dijela vozila u međusobnom kretanju; radni fluid je tekućina u slučaju „hidrauličke kočnice” i zrak u slučaju „pneumatske kočnice”;
(10)
„motorna kočnica” znači kočnica kod koje sile nastaju kontroliranim povećanjem kočnog rada motora koji se prenosi na kotače;
(11)
„parkirni kočni sustav” znači sustav koji omogućuje da vozilo ostane u stanju mirovanja na nizbrdici ili uzbrdici, čak i kad u vozilu nema vozača;
(12)
„povezano kočenje” znači kočenje više vozila koja tvore skup vozila pomoću kočnog sklopa koji posjeduje sve sljedeće značajke:
(a)
samo jedna upravljačka naprava koju vozač postupno aktivira samo jednim pokretom sa svojeg sjedala;
(b)
energija potrebna za kočenje vozila koja tvore skup vozila dolazi iz istog izvora;
(c)
kočni sklop osigurava istovremeno ili odgovarajuće stupnjevano kočenje svakog sastavnog vozila skupa, bez obzira na međusobne položaje vozila;
(13)
„polupovezano kočenje” znači kočenje više vozila koja tvore skup vozila pomoću kočnog sklopa koji posjeduje sve sljedeće značajke:
(a)
samo jedna upravljačka naprava koju vozač postupno aktivira samo jednim pokretom sa svojeg sjedala;
(b)
energija potrebna za kočenje vozila koja tvore skup vozila dolazi iz dva različita izvora;
(c)
kočni sklop osigurava istovremeno ili odgovarajuće stupnjevano kočenje svakog sastavnog vozila skupa, bez obzira na međusobne položaje vozila;
(14)
„automatsko kočenje” znači kočenje vučenog vozila ili vučenih vozila do kojeg dolazi automatski u slučaju odvajanja bilo kojeg sastavnog vozila skupa vozila, uključujući odvajanje zbog pucanja spojnice, bez utjecaja na učinkovitost kočenja preostalog dijela tog skupa;
(15)
„inercijsko kočenje” znači kočenje pomoću sila koje nastaju kad se vučeno vozilo približava traktoru;
(16)
„stalno uključeni mehanizam prijenosa” znači mehanizam prijenosa kod kojeg se tijekom cijelog vremena putovanja vozila tlak, sila ili zakretni moment prenose u pogonskom sklopu između motora i kotača vozila i u kočnom sustavu između upravljačke naprave kočnica i kotača;
(17)
„opterećeno vozilo” znači vozilo opterećeno do svoje tehnički dopuštene najveće opterećene mase;
(18)
„opterećenje kotača” znači vertikalna statička sila površine ceste u točki dodira kotača;
(19)
„opterećenje osovine” znači zbroj vertikalnih statičkih sila površine ceste na točke dodira kotača osovine;
(20)
„najveće statičko opterećenje kotača” znači statičko opterećenje kotača postignuto pod uvjetom tehnički dopuštene najveće opterećene mase vozila;
(21)
„najveće statičko osovinsko opterećenje” znači statičko osovinsko opterećenje postignuto pod uvjetom tehnički dopuštene najveće opterećene mase vozila;
(22)
„vučeno vozilo” znači prikolica iz članka 3. stavka 9. Uredbe (EU) br. 167/2013 ili priključna vučena oprema iz članka 3. stavka 10. te Uredbe;
(23)
„vučeno vozilo s rudom” znači vučeno vozilo kategorije R ili S s najmanje dvije osovine od kojih je najmanje jedna upravljana osovina, opremljeno spravom za vuču koja se može kretati okomito u odnosu na vučeno vozilo i koja ne prenosi značajno statičko vertikalno opterećenje na traktor;
(24)
„vučeno vozilo sa središnjom osovinom” znači vučeno vozilo kategorije R ili S s najmanje jednom osovinom postavljenom blizu težišta ravnomjerno opterećenog vozila tako da se na traktor prenosi samo malo statičko vertikalno opterećenje koje ne premašuje 10 % opterećenja koje odgovara maksimalnoj masi vučenog vozila ili opterećenje od 1 000 daN, koja god vrijednost bila manja;
(25)
„vučeno vozilo s krutim rudom” znači vučeno vozile kategorije R ili S s osovinom ili skupinom osovina na koje je pričvršćeno rudo koje zbog svoje konstrukcije prenosi značajno statičko opterećenje na traktor i koje ne zadovoljava definiciju vučenog vozila sa središnjom osovinom; spojnica koja se koristi za skup vozila ne smije se sastojati od vučnog svornjaka i sedla; kod krutog ruda može doći do malih vertikalnih kretanja; hidraulički podesivo zglobno rudo smatra se krutim rudom;
(26)
„kočni sustav za kontinuirano kočenje” (usporivač ili retarder) znači dodatni kočni sustav koji može vršiti kočenje tijekom dugog razdoblja bez značajnog gubitka učinka i koji posjeduje upravljačku napravu koja se može sastojati od samo jedne naprave ili kombinacije naprava, pri čemu svaka od njih može imati vlastito upravljanje;
(27)
„elektronički upravljani kočni sustav” (EBS) znači kočni sustav u kojem se nalog za kočenje stvara i obrađuje kao električni signal u sustavu prijenosa upravljanja, a električni izlaz daje signale uređajima koji stvaraju aktivacijske sile iz pohranjene ili proizvedene energije;
(28)
„automatski upravljano kočenje” znači funkcija u složenom elektroničkom upravljačkom sustavu kojom se aktiviraju kočni sustav ili kočnice nekih osovina radi usporavanja vozila s ili bez izravnog djelovanja vozača na temelju automatske procjene informacija koje su poslali sustavi vozila;
(29)
„selektivno kočenje” znači funkcija u složenom elektroničkom upravljačkom sustavu kojom se automatski aktiviraju pojedine kočnice u situaciji kad je usporavanje vozila od manje važnosti od promjene ponašanja vozila;
(30)
„električni upravljački vod” znači električni spoj između dva vozila kojim se funkcija upravljanja kočenja osigurava vučenom vozilu u skupu vozila; veza se sastoji od električnog ožičenja i priključka te sadrži dijelove za prijenos podataka i opskrbu energije za sustav prijenosa upravljanja vučenog vozila;
(31)
„opružni cilindar” znači cilindar u kojem se stvara promjena tlaka koja dovodi do stlačivanja opruge;
(32)
„hidrostatski pogon” znači tip pogona vozila koji upotrebljava hidrostatski mehanizam prijenosa, s otvorenim ili zatvorenim krugom, u kojem tekućina kruži kao energetski medij između najmanje jedne hidrauličke pumpe i najmanje jednog hidrauličkog motora;
(33)
„složeni elektronički upravljački sustav vozila” znači elektronički upravljački sustav koji se temelji na upravljačkoj hijerarhiji u kojoj upravljanu funkciju može obustaviti elektronička upravljačka funkcija više razine ili funkcija koju je izvršio elektronički upravljački sustav više razine;
(34)
„protublokirajući kočni sustav” znači dio radnog kočnog sustava koji tijekom kočenja automatski upravlja stupnjem proklizavanja u smjeru vrtnje kotača na najmanje jednom kotaču vozila;
(35)
„neposredno kontrolirani kotač” znači kotač čija se kočna sila prilagođava u skladu s podacima koje daje makar njegov senzor;
(36)
„hidraulički spoj s jednim vodom” znači spajanje kočnica traktora i vučenog vozila jednim vodom za hidraulički radni fluid.
POGLAVLJE II.
ZAHTJEVI KOJI SE PRIMJENJUJU NA KOČNE UREĐAJE I SPOJNICE ZA KOČNICE PRIKOLICE
Članak 3.
Zahtjevi u pogledu ugradnje i dokazivanja povezani s kočnim učinkom
1. Proizvođač mora opremiti vozila za poljoprivredu i šumarstvo takvim sustavima, sastavnim dijelovima i zasebnim tehničkim jedinicama koji utječu na njihov kočni učinak koji su konstruirani, izrađeni i sastavljeni tako da vozilo, pri uobičajenoj upotrebi i održavano u skladu s proizvođačevim uputama, zadovoljava detaljne tehničke zahtjeve i postupke ispitivanja iz članaka od 4. do 17.
2. Proizvođači moraju tijelu za homologaciju dokazati fizičkim demonstracijskim ispitivanjem da su vozila za poljoprivredu i šumarstvo stavljena na tržište, registrirana ili u postupku ulaska u promet u EU-u sukladna s detaljnim tehničkim zahtjevima i postupcima ispitivanja iz članaka od 4. do 17.
3. Proizvođači moraju osigurati da su rezervni dijelovi koji se stavljaju na tržište ili koji se puštaju u upotrebu u EU-u sukladni s detaljnim tehničkim zahtjevima i postupcima ispitivanja iz ove Uredbe.
4. Umjesto zadovoljavanja zahtjeva ove Uredbe proizvođač može u opisnu dokumentaciju uvrstiti izvješće o ispitivanju sastavnog dijela ili odgovarajuću dokumentaciju kojom se dokazuje sukladnost sustava ili vozila sa zahtjevima iz Pravilnika UNECE-a br. 13., kako je navedeno u Prilogu X.
5. Umjesto zadovoljavanja zahtjeva ove Uredbe proizvođač može u opisnu dokumentaciju uvrstiti odgovarajuću dokumentaciju kojom se dokazuje sukladnost protublokirajućeg kočnog sustava vučenih vozila, ako je takav sustav ugrađen, sa zahtjevima iz Priloga 19. stavka 5. Pravilnika UNECE-a br. 13., kako je navedeno u Prilogu X.
6. Na sastavne dijelove i sustave navedene u stavcima 4. i 5. upućivat će se u provedbenom aktu donesenom u skladu s člankom 68. Uredbe (EU) br. 167/2013.
Članak 4.
Zahtjevi koji se primjenjuju na izradu i ugradnju kočnih uređaja i spojnica za kočnice prikolice
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na izradu i ugradnju kočnih uređaja i spojnica za kočnice prikolice provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom I.
Članak 5.
Zahtjevi koji se primjenjuju pri ispitivanju i na učinak kočnih sustava i spojnica za kočnice prikolice te vozila na koja su ti sustavi i spojnice urađeni
Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na kočne sustave i kočne spojnice prikolice te na vozila na koja su ti sustavi i spojnice ugrađeni provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom II.
Članak 6.
Zahtjevi koji se primjenjuju na mjerenje vremena odziva
Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na vrijeme odziva kočnih uređaja i spojnica za kočnice prikolice provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom III.
Članak 7.
Zahtjevi koji se primjenjuju na izvore energije i naprave za pohranu energije kočnih sustava i spojnica za kočnice prikolice te vozila na koja su ti izvori i naprave ugrađeni
Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na izvore energije i naprave za pohranu energije kočnih sustava i spojnica za kočnice prikolice te vozila na koja su ti izvori i naprave ugrađeni provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom IV.
Članak 8.
Zahtjevi koji se primjenjuju na opružne kočnice i na vozila na koja su te kočnice ugrađene
Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na opružne kočnice i na vozila na koja su te kočnice ugrađene provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom V.
Članak 9.
Zahtjevi koji se primjenjuju na parkirne kočne sustave s uređajem za mehaničko blokiranje kočnog cilindra
Zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na parkirne kočne sustave s uređajem za mehaničko blokiranje kočnog cilindra provjeravaju se u skladu s Prilogom VI.
Članak 10.
Alternativni zahtjevi za ispitivanje za vozila za koja ispitivanja tipa I., tipa II. i tipa III. nisu obvezna
1. Uvjeti pod kojima ispitivanja tipa I., tipa II. i tipa III. nisu obvezna za određene tipove vozila utvrđeni su u Prilogu VII.
2. Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na vozila za koja ispitivanja tipa I., tipa II. i tipa III. nisu obvezna i na kočne uređaje tih vozila u skladu sa stavkom 1. provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VII.
Članak 11.
Zahtjevi koji se primjenjuju pri ispitivanju inercijskih kočnih sustava, kočnih uređaja i spojnica za kočnice prikolice te vozila na koja su ti sustavi, uređaji i spojnice ugrađeni s obzirom na kočenje
Postupci i zahtjevi koji se primjenjuju pri ispitivanju inercijskih kočnih sustava, kočnih uređaja i spojnica za kočnice prikolice te vozila na koja su ti sustavi, uređaji i spojnice ugrađeni s obzirom na kočenje provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VIII.
Članak 12.
Zahtjevi koji se primjenjuju na vozila s hidrostatskim pogon i njihove kočne uređaje i kočne sustave
Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na vozila s hidrostatskim pogonom i njihove kočne uređaje i kočne sustave provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom IX.
Članak 13.
Zahtjevi koji se primjenjuju na sigurnosne aspekte složenih elektroničkih upravljačkih sustava vozila
Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na sigurnosne aspekte složenih elektroničkih upravljačkih sustava vozila provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom X.
Članak 14.
Zahtjevi i postupci ispitivanja koji se primjenjuju na protublokirajuće kočne sustave i vozila na koja su ti sustavi ugrađeni
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na protublokirajuće kočne sustave i vozila na koja su ti sustavi ugrađeni provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XI.
Članak 15.
Zahtjevi koji se primjenjuju na elektronički upravljani kočni sustav (EBS) vozila s pneumatskim kočnim sustavima ili na EBS vozila s prijenosom podataka na 6. i 7. pinu ISO 7638 priključka te na vozila na koja je takav EBS ugrađen
Postupci ispitivanja i zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na elektronički upravljani kočni sustav vozila s pneumatskim kočnim sustavima i vozila s prijenosom podataka na 6. i 7. pinu ISO 7638 priključka i na vozila na koja je takav EBS ugrađen provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XII.
Članak 16.
Zahtjevi koji se primjenjuju na hidrauličke spojeve s jednim vodom te vozila na koja su takvi spojevi ugrađeni
1. Zahtjevi u pogledu učinka koji se primjenjuju na hidrauličke spojeve s jednim vodom u sklopu kočnih uređaja i spojnica za kočnice prikolice te vozila na koja su takvi hidraulički spojevi s jednim vodom ugrađeni utvrđeni su u Prilogu XIII.
2. Proizvođači vozila ne smiju ugrađivati hidrauličke spojeve s jednim vodom u nove tipove vozila kategorije T i C nakon 31. prosinca 2019. i u nova vozila tih kategorija nakon 31. prosinca 2020.
POGLAVLJE III.
OBVEZE DRŽAVA ČLANICA
Članak 17.
Homologacija vozila, sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica
U skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 167/2013 s učinkom od 1. siječnja 2016. tijela za homologaciju ne smiju na temelju funkcionalne sigurnosti koja se odnosi na kočni učinak odbiti homologaciju EU tipa vozilima za poljoprivredu i šumarstvo koja su sukladna sa zahtjevima ove Uredbe.
S učinkom od 1. siječnja 2020. i u skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 167/2013 i člankom 16. ove Uredbe tijela za homologaciju tipa moraju odbiti homologaciju tipovima vozila kategorija T i C u koje su ugrađeni hidraulički spojevi s jednim vodom.
S učinkom od 1. siječnja 2018. nacionalna tijela moraju zabraniti stavljanje na tržište, registraciju ili puštanje u promet novih vozila koja nisu u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 i s odredbama ove Uredbe u pogledu funkcionalne sigurnosti koja se odnosi na kočni učinak.
S učinkom od 1. siječnja 2021. nacionalna nadležna tijela moraju zabraniti stavljanje na tržište, registraciju ili puštanje u promet novih vozila kategorija T i C u koja su ugrađeni hidraulički spojevi s jednim vodom iz članka 16.
Članak 18.
Nacionalna homologacija vozila, sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica
Nacionalna nadležna tijela ne smiju odbiti nacionalnu homologaciju tipu vozila, sustavu, sastavnom dijelu ili zasebnoj tehničkoj jedinici na temelju funkcionalne sigurnosti koja se odnosi na kočni učinak u slučaju da vozilo, sustav, sastavni dio ili zasebna tehnička jedinica ispunjava zahtjeve iz ove Uredbe, uz iznimku zahtjeva koji se primjenjuju na hidrauličke spojeve s jednim vodom.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 19.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2016.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. listopada 2014.