РЕШЕНИЕ № 259/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 година
за изменение на Решение № 574/2007/ЕО с цел увеличаване на процента на съфинансиране по Фонда за външните граници за някои държави членки, които изпитват или са застрашени от сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) бе създаден Фонд за външните граници за периода от 2007 до 2013 г., като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, и бяха предвидени различни проценти на съфинансиране от Съюза на подпомаганите от фонда дейности.
(2)
Безпрецедентната световна финансова криза и икономическият спад засегнаха тежко икономическия растеж и финансовата стабилност, като влошиха значително финансовите, икономическите и социалните условия в няколко държави членки. Някои държави членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени, по-специално във връзка със своята финансова и икономическа стабилност, от затруднения, които доведоха или могат да доведат до влошаване на позицията им по отношение на дефицита и дълга и застрашават икономическия растеж, като този ефект се подсилва от международната икономическа и финансова обстановка.
(3)
Въпреки че вече са предприети важни мерки за неутрализиране на отрицателните последици от кризата, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и обществото като цяло се проявява в широк мащаб. Засилва се натискът върху националните финансови ресурси и следва бързо да се предприемат допълнителни стъпки за облекчаване на този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането от Съюза.
(4)
В Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите членки (3), се предвижда, че Съветът може да предостави средносрочна финансова подкрепа, когато държава членка, която не е приела еврото, е в затруднение или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(5)
Румъния получи такава финансова помощ с Решение 2009/459/ЕО на Съвета от 6 май 2009 г. за предоставяне на средносрочна финансова помощ от страна на ЕС на Румъния (4).
(6)
В съответствие със заключенията на Съвета по икономически и финансови въпроси, проведен на 9 и 10 май 2010 г., Съветът прие широкообхватен пакет от мерки, включващ Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на Европейски механизъм за финансово стабилизиране (5), и на 7 юни 2010 г. държавите членки от еврозоната създадоха Европейски механизъм за финансово стабилизиране с цел предоставяне на финансова помощ на държавите членки от еврозоната, които изпитват затруднения, причинени от извънредни обстоятелства извън техния контрол, като по този начин се запазва финансовата стабилност на еврозоната като цяло, както и на нейните държави членки.
(7)
Ирландия и Португалия получиха финансова помощ от Европейския механизъм за финансово стабилизиране съгласно съответно решения за изпълнение на Съвета 2011/77/ЕС (6) и 2011/344/ЕС (7). Те освен това получиха финансиране по линия на Европейския инструмент за финансова стабилност.
(8)
На 8 май 2010 г. бяха сключени Споразумение между кредиторите и Кредитно споразумение за Гърция, като те влязоха в сила на 11 май 2010 г. като първа програма за финансова помощ за Гърция. На 12 март 2012 г. финансовите министри на държавите членки от еврозоната прекъснаха тази първа програма и одобриха втора програма за финансова помощ на Гърция. Решено бе финансовият инструмент за тази втора програма да бъде Европейският инструмент за финансова стабилност, чрез който ще се изплаща и останалата сума, предоставена от еврозоната по първата програма.
(9)
На 2 февруари 2012 г. финансовите министри на държавите членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност. Този договор е следствие от Решение 2011/199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г. за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите членки, чиято парична единица е еврото (8). Съгласно този договор Европейският механизъм за стабилност е основният източник на финансова помощ за държавите членки от еврозоната след влизането си в сила на 8 октомври 2012 г. С оглед на това настоящото решение следва да бъде съобразено с Европейския механизъм за стабилност.
(10)
В своите заключения от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да повиши единодействието между кредитната програма за Гърция и средствата на Съюза и подкрепи усилията за увеличаване на капацитета на Гърция да усвоява средствата на Съюза с цел насърчаване на растежа и заетостта, като вниманието се пренасочи към подобряването на конкурентоспособността и създаването на работни места. Освен това той приветства и подкрепи подготовката от страна на Комисията, съвместно с държавите членки, на всеобхватна програма за техническо подпомагане на Гърция. Измененията на Решение № 574/2007/ЕО, предвидени в настоящото решение, допринасят към тези усилия за повишаване на единодействието.
(11)
Предвид извънредните обстоятелства Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (9) бе изменен с Регламент (ЕС) № 1311/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10), за да се даде възможност за увеличаване на процента на съфинансиране по структурните фондове и Кохезионния фонд за държавите членки, които са изправени през сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност. Подобен подход бе възприет към тези държави членки в рамките на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони с Регламент (ЕС) № 1312/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 2011 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно някои разпоредби, свързани с финансовото управление, за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения (11) и в рамките на Европейския фонд за рибарство - с Регламент (ЕС) № 387/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 19 април 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета за Европейския фонд за рибарство по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения (12). Тези държави членки следва също така да бъдат подпомогнати в рамките на четирите фонда, създадени като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, а именно на Фонда за външните граници, Европейския фонд за връщане, Европейския бежански фонд и Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни (наричани по-долу „фондовете“), създадени за периода 2007-2013 г.
(12)
Фондовете са ключови инструменти за подпомогане на държавите членки при справянето с важни предизвикателства в областта на миграцията, убежището и външните граници, като разработването на всеобхватна имиграционна политика на Съюза за увеличаване на конкурентоспособността и социалното сближаване на Съюза и създаването на обща европейска система за убежище.
(13)
За да се улесни управлението на финансирането от Съюза в областта на миграцията, убежището и външните граници и за да се подобри достъпът на държавите членки до финансиране за изпълнението на техните годишни програми по линия на фондовете, е необходимо, временно и без да се засяга програмният период 2014-2020 г., да се увеличи процентът на съфинансиране от Съюза по фондовете с 20 процентни пункта над прилагания понастоящем процент за държавите членки, изпитващи сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност. Това означава, че годишните национални суми, разпределяни от фондовете съгласно основните актове, ще останат непроменени, докато националното съфинансиране ще бъде съответно намалено. Текущите годишни програми ще трябва да бъдат преразгледани, за да се отразят измененията в резултат на прилагането на увеличения процент на съфинансиране от Съюза.
(14)
Всяка държава членка, която иска да се възползва от увеличения процент на съфинансиране, следва да представи на Комисията писмено заявление заедно със своя проект за годишна програма или проект за преразгледана годишна програма. В заявлението си въпросната държава членка следва да посочи съответното решение на Съвета или всяко друго съответно решение, което ѝ дава право да се възползва от увеличения процент на съфинансиране от Съюза.
(15)
Безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и икономическият спад доведоха до тежки последици за финансовата стабилност на няколко държави членки. Тъй като трябва да се реагира бързо, за да се преодолеят последиците за икономиката като цяло, настоящото решение следва да влезе в сила възможно най-бързо.
(16)
Поради това Решение № 574/2007/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(17)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (13), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (14) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(18)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (15), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (16).
(19)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (17), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (18).
(20)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не взема участие в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящото решение Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(21)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в което Обединеното кралство не участва съгласно Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (19); следователно Обединеното кралство не участва в приемането му и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(22)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (20); следователно Ирландия не участва в приемането му и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Изменения на Решение № 574/2007/ЕО
В член 16 от Решение № 574/2007/ЕО параграф 4 се заменя със следното:
„4. Участието на Съюза в подпомагани проекти, що се отнася до дейности, изпълнявани в държавите членки съгласно член 4, не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, определени в член 20.
Участието на Съюза се увеличава до 75 % в държавите членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
Участието на Съюза може да бъде увеличено с 20 процентни пункта в определена държава членка, ако тя изпълнява едно от следните условия при представянето на своя проект за годишна програма в съответствие с член 23, параграф 3 от настоящото решение или на своя проект за преразгледана годишна програма в съответствие с член 23 от Решение 2008/456/ЕО на Комисията (21):
a)
предоставена ѝ е средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета (22);
б)
предоставена ѝе финансова помощ в съответствие с Регламент (EC) № 407/2010 на Съвета (23) или ѝ е предоставена финансова помощ от други държави членки от еврозоната преди 13 май 2010 г.; или
в)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с междуправителственото споразумение за създаване на Европейския инструмент за финансова стабилност и с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност.
Съответната държава членка представя писмено заявление на Комисията заедно със своя проект за годишна програма или проект за преразгледана годишна програма, като потвърждава, че изпълнява едно от условията, посочени в четвърта алинея, буквa а), б) или в).
Проект, който е съфинансиран при прилагане на увеличения процент, може да продължи да се съфинансира по този начин, независимо от това дали едно от условията, посочени в четвърта алинея, буквa а), б) или в), все още се изпълнява в процеса на изпълнение на съответната годишна програма, или не.
Член 2
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Адресати
Адресати на настоящето решение са държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
32013D0259
L 082/6
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.03.2013.
ODLUKA br. 259/2013/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 13. ožujka 2013.
o izmjeni Odluke br. 574/2007/EZ s ciljem povećanja stope sufinanciranja Fonda za vanjske granice za određene države članice koje imaju ili kojima prijete ozbiljne poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Odlukom br. 574/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) osniva se Fond za vanjske granice za razdoblje od 2007. do 2013. u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima” i predviđaju različite stope sufinanciranja Unije za djelovanja koje taj Fond podupire.
(2)
Nezapamćena svjetska gospodarska kriza i pad gospodarske aktivnosti nanijeli su veliku štetu gospodarskom rastu i financijskoj stabilnosti, prouzročivši znatno pogoršanje financijskih, gospodarskih i socijalnih uvjeta u nekoliko država članica. Neke države članice imaju ozbiljne poteškoće ili im one prijete, posebno u pogledu financijske i gospodarske stabilnosti, što je dovelo ili bi moglo dovesti do pogoršanja njihovog deficita i duga te ugroziti gospodarski rast, a to se stanje još više zaoštrava zbog međunarodnoga gospodarskog i financijskog okružja.
(3)
Iako su već poduzeta važna djelovanja kako bi se kompenzirali negativni učinci krize, utjecaj financijske krize na realno gospodarstvo, tržište rada i društvo u cjelini je velik. Pritisak na nacionalne financijske resurse raste pa bi trebalo brzo poduzeti daljnje korake radi smanjenja tog pritiska maksimalnim i optimalnim korištenjem financijskih sredstava Unije.
(4)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uspostavi instrumenta srednjoročne financijske pomoći platnim bilancama država članica (3) predviđeno je da Vijeće može odobriti srednjoročnu financijsku pomoć kada država članica koja nije prihvatila euro ima poteškoće ili joj ozbiljno prijete poteškoće u pogledu platne bilance.
(5)
Rumunjskoj je takva financijska pomoć odobrena Odlukom Vijeća 2009/459/EZ od 6. svibnja 2009. o pružanju srednjoročne financijske pomoći Zajednice Rumunjskoj (4).
(6)
U skladu sa zaključcima Vijeća Ecofin od 9. i 10. svibnja 2010. Vijeće je usvojilo sveobuhvatan paket mjera, uključujući Uredbu Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. o uspostavi Mehanizma za europsku financijsku stabilnost (5), a države članice europodručja uspostavile su 7. lipnja 2010. Instrument za europsku financijsku stabilnost, kako bi se pružila financijska pomoć državama članicama europodručja koje su u poteškoćama zbog izvanrednih okolnosti na koje ne mogu utjecati i time zaštitila financijska stabilnost europodručja u cjelini i njegovih država članica.
(7)
Irskoj je financijska pomoć Mehanizma za europsku financijsku stabilnost odobrena na temelju Provedbene Odluke Vijeća 2011/77/EU (6), a Portugalu na temelju Provedbene Odluke Vijeća 2011/344/EU (7). Obje su države dobile i sredstva od Instrumenta za europsku financijsku stabilnost.
(8)
Sporazum o međusobnom kreditiranju i Sporazum o jamstvenom instrumentu Grčkoj sklopljeni su 8. svibnja 2010. i stupili su na snagu 11. svibnja 2010. kao prvi program financijske pomoći Grčkoj. Ministri financija država članica europodručja prekinuli su 12. ožujka 2012. taj prvi program i odobrili drugi program financijske pomoći Grčkoj. Odlučeno je da financijski instrument za taj drugi program bude Instrument za europsku financijsku stabilnost, koji će isplatiti i preostali iznos doprinosa europodručja na temelju prvog programa.
(9)
Ministri financija država članica europodručja potpisali su 2. veljače 2012. Ugovor o Europskom stabilizacijskom mehanizmu. Taj Ugovor slijedi Odluku Europskog vijeća 2011/199/EU od 25. ožujka 2011. o izmjeni članka 136. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi sa stabilizacijskim mehanizmom za države članice čija je valuta euro (8). Na temelju tog Ugovora, Europski stabilizacijski mehanizam glavni je pružatelj financijske pomoći državama članicama europodručja od njegovog stupanja na snagu 8. listopada 2012. Stoga bi se ovom Odlukom trebalo uzeti u obzir Europski stabilizacijski mehanizam.
(10)
U zaključcima od 23. i 24. lipnja 2011. Europsko vijeće pozdravilo je namjeru Komisije da poboljša sinergije između kreditnog programa za Grčku i fondova Unije te je poduprlo nastojanja da se poveća sposobnost Grčke za prihvaćanje sredstava Unije kako bi se potaknuli rast i zaposlenost ponovnim usredotočivanjem na poboljšanje konkurentnosti i otvaranje radnih mjesta. Nadalje, pozdravilo je i poduprlo sveobuhvatan program tehničke pomoći Grčkoj koji priprema Komisija, zajedno s državama članicama. Izmjene Odluke br. 574/2007/EZ predviđene u ovoj Odluci pridonose tim nastojanima u poboljšanju sinergije.
(11)
S obzirom na izvanredne okolnosti, Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu (9) izmijenjena je Uredbom (EU) br. 1311/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (10) kako bi se omogućilo povećanje stope sufinanciranja koja se primjenjuje u sklopu strukturnih fondova i Kohezijskog fonda za države članice koje se suočavaju s ozbiljnim poteškoćama u odnosu na njihovu financijsku stabilnost. Sličan je pristup prema tim državama članicama primijenjen u okviru Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj na temelju Uredbe (EU) br. 1312/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. prosinca 2011. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 u pogledu određenih odredbi koje se odnose na financijsko upravljanje za pojedine države članice koje imaju ili im prijete ozbiljne poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost (11) i u okviru Europskog fonda za ribarstvo na temelju Uredbe (EU) br. 387/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. travnja 2012. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1198/2006 o Europskom fondu za ribarstvo s obzirom na određene odredbe o financijskom upravljanju određenih država članica u ozbiljnim poteškoćama ili kojima prijete ozbiljne poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost (12). Tim državama članicama bi također trebalo pružiti potporu u okviru četiri fonda osnovana u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima”, i to Fonda za vanjske granice, Europskog fonda za povratak, Europskog fonda za izbjeglice i Europskog fonda za integraciju državljana trećih zemalja („Fondovi”), osnovanih za razdoblje od 2007. do 2013.
(12)
Fondovi su ključni instrumenti za pomoć državama članicama u suočavanju s važnim izazovima u području migracije, azila i vanjskih granica, kao što su razvoj sveobuhvatne imigracijske politike Unije radi povećanja konkurentnosti i socijalne kohezije Unije i uvođenja Zajedničkog europskog sustava azila.
(13)
Kako bi se olakšalo upravljanje financijskim sredstvima Unije u području migracije, azila i vanjskih granica te poboljšala dostupnost tih financijskih sredstava državama članicama kako bi provele svoje godišnje programe u sklopu Fondova, potrebno je na privremenoj osnovi i ne dovodeći u pitanje programsko razdoblje od 2014. do 2020. odrediti povećanje stope sufinanciranja Unije u sklopu Fondova, za iznos koji je 20 postotnih bodova veći od stopa sufinanciranja koje se trenutačno primjenjuju, za države članice koje imaju ozbiljne poteškoće u pogledu financijske stabilnosti. To znači da će godišnja nacionalna alokacija za Fondove u skladu s temeljnim aktima ostati nepromijenjena, a nacionalno će se sufinanciranje smanjiti na odgovarajući način. Nacionalne programe u tijeku bit će potrebno kako bi odražavali promjene koje proizlaze iz primjene povećane stope sufinanciranja Unije.
(14)
Svaka država članica koja želi koristiti povećanu stopu sufinanciranja bi trebala Komisiji dostaviti pisanu izjavu zajedno s nacrtom svoga godišnjeg programa ili nacrtom revidiranoga godišnjeg programa. Dotična država članica u svojoj izjavi bi trebala navesti upućivanje na odgovarajuću odluku Vijeća ili bilo koju drugu odgovarajuću odluku na temelju koje ispunjava uvjete za korištenje povećane stope sufinanciranja Unije.
(15)
Nezapamćena kriza koja utječe na međunarodna financijska tržišta i pad gospodarske aktivnosti nanijeli su veliku štetu financijskoj stabilnosti nekoliko država članica. Budući da treba brzo reagirati kako bi se suzbili učinci na gospodarstvo u cjelini, ova bi Odluka trebala stupiti na snagu što je prije moguće.
(16)
Odluku br. 574/2007/EZ bi stoga trebalo na odgovarajući način izmijeniti.
(17)
U pogledu Islanda i Norveške, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (13) koje su obuhvaćene područjem iz članka 1. točaka A i B Odluke Vijeća 1999/437/EZ (14) o određenim aranžmanima za primjenu tog Sporazuma.
(18)
U pogledu Švicarske, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (15) koje su obuhvaćene područjem iz članka 1. točaka A i B Odluke 1999/437/EZ, u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (16).
(19)
U pogledu Lihtenštajna, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (17) koje su obuhvaćene područjem iz članka 1. točaka A i B Odluke 1999/437/EZ, u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (18).
(20)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke pa je ona ne obvezuje niti podliježe njezinoj primjeni. Budući da se ova Odluka temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska, u skladu s člankom 4. tog Protokola, u roku od šest mjeseci od dana donošenja ove Odluke Vijeća donosi odluku o tome hoće li je provesti u svom nacionalnom pravu.
(21)
Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (19); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju pa je ona ne obvezuje niti podliježe njezinoj primjeni.
(22)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (20). Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju pa je ona ne obvezuje niti podliježe njezinoj primjeni,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Izmjene Odluke br. 574/2007/EZ
Članak 16. stavak 4. Odluke br. 574/2007/EZ zamjenjuje se sljedećim:
„4. Doprinos Unije za projekte s potporom za djelovanja koje provode države članice u skladu s člankom 4. nije veći od 50 % ukupnih troškova pojedinačnog djelovanja.
Taj se doprinos može povećati na 75 % za projekte koji se bave određenim prioritetima utvrđenima u strateškim smjernicama iz članka 20.
Doprinos Unije povećava se na 75 % u državama članicama obuhvaćenima Kohezijskim fondom.
Doprinos Unije može se povećati za 20 postotnih bodova u državi članici pod uvjetom da ona u trenutku podnošenja nacrta svoga godišnjeg programa u skladu s člankom 23. stavkom 3. ove Odluke ili nacrta revidiranoga godišnjeg programa u skladu s člankom 23. Odluke Komisije 2008/22/EZ (21) ispunjava jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
srednjoročna financijska pomoć stavljena joj je na raspolaganje u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 (22);
(b)
financijska pomoć stavljena joj je na raspolaganje u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 (23) ili joj je financijska pomoć stavljena na raspolaganje od strane drugih država članica europodručja prije 13. svibnja 2010.; ili
(c)
financijska pomoć stavljena joj je na raspolaganje u skladu s međuvladinim sporazumom o osnivanju Instrumenta za europsku financijsku stabilnost ili Ugovorom o Europskom stabilizacijskom mehanizmu.
Dotična država članica Komisiji dostavlja pisanu izjavu zajedno s nacrtom svoga godišnjeg programa ili nacrtom revidiranoga godišnjeg programa kojom potvrđuje da ispunjava jedan od uvjeta iz točke (a), (b) ili (c) četvrtog podstavka.
Projekt koji se sufinancira po povećanoj stopi može se i dalje tako sufinancirati neovisno o tome je li tijekom provedbe povezanoga godišnjeg programa još uvijek ispunjen jedan od uvjeta iz točke (a), (b) ili (c) četvrtog podstavka.
Članak 2.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 3.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 13. ožujka 2013.