ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1398/2014 НА КОМИСИЯТА
от 24 октомври 2014 година
за определяне на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕС) № 375/2014 Комисията следва да установи стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при идентификацията, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операции за хуманитарна помощ в трети държави. В Регламент (ЕС) № 375/2014 се предвижда въпросните стандарти да бъдат приети чрез делегирани актове, а процедурите - чрез актове за изпълнение.
(2)
Всички заинтересовани страни във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително самите доброволци и изпращащите и приемащите организации, следва да бъдат насърчени да споделят чувство на идентичност в рамките на инициативата.
(3)
В рамката на компетентности, която следва да бъде използвана за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, трябва да бъдат дефинирани трансверсалните компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост, и също така да бъдат определени специфичните компетентности, които са необходими за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за работата в областта на хуманитарната помощ. Необходимо е също така в рамката да се предвиди неизчерпателен списък с технически компетентности. По този начин следва да се гарантира, че подборът и подготовката на кандидатите за доброволци са ефективни, изхождат от конкретните потребности и се основават на обща рамка на компетентностите.
(4)
С оглед на документирането и оценяването на компетентностите, потребностите от обучение и резултатите от обучението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, те следва да прилагат лесен за употреба план за обучение и развитие в целия ход на участието си в инициативата. При изготвянето на този план следва да се използват извлечените поуки от инициативите Youth Pass (2) и Europass (3).
(5)
Участието в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може да повиши пригодността за заетост на доброволците благодарение на знанията, уменията и компетентностите, които придобиват. To показва също така тяхната солидарност с нуждаещите се и тяхната решимост видимо да насърчават съзнанието за европейско гражданско участие. По тази причина следва да бъдат предвидени конкретни разпоредби, чрез които, доколкото е възможно, да бъде улеснено валидирането на неформалното и самостоятелното учене на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ в съответствие с Препоръката на Съвета от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене (4).
(6)
Стандартите, уреждащи партньорството между изпращащите и приемащите организации, са от значение както за сектора на хуманитарната дейност, така и за доброволческите организации. Те способстват за постигането на целта за изграждане на партньорства между организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, и отразяват взаимната отговорност на тези организации както за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, така и за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ като индивиди. Необходимо е да бъдат определени принципите, на които се основава партньорството, а споразумението за партньорство следва да отговаря на минимални изисквания, за да могат партньорите да кандидатстват за проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, и да управляват тези проекти.
(7)
Принципите, свързани с равните възможности и недискриминацията, са заложени в националното законодателство и в законодателството на Съюза и винаги следва да се зачитат и утвърждават от изпращащите и приемащите организации. Предвидени са обаче и изключения според конкретния контекст, когато е необходимо, свързани с определянето на функциите и профила на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
(8)
От първостепенно значение е спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава. Това е отговорност на изпращащите и приемащите организации, които са задължени също така да информират доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от въпросното законодателство, както и за тяхното право на застрахователно покритие. Ясният правен статут на доброволците е предварително условие за тяхното изпращане на терен и поради това следва да бъде определен в договора за изпращане на доброволец между изпращащите организации и доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Специално внимание следва да се обърне също така на защитата на личните данни, на необходимостта от почтеност в действията в съответствие с кодекс за поведение, както и на защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица, в това число чрез установяването на принцип на нулева търпимост към сексуалното насилие.
(9)
За да се гарантира своевременното прилагане на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила без отлагане, тъй като в него са определени разпоредбите, въз основа на които организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, следва да изпращат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на терен в трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят стандарти за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по отношение на следните въпроси, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014:
а)
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти;
б)
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация в процеса на идентификация и подбор;
в)
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава;
г)
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации; както и
д)
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014 и определенията, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Прилагат се също така следните определения:
а)
„компетентности“, в съответствие с определението, посочено в Европейската референтна рамка за ключовите умения за обучение през целия живот (5), означава съчетание от подходящи за контекста знания, умения и нагласи, които дават възможност на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да допринесат за предоставянето на хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности;
б)
„трансверсални компетентности“ означава компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост и които не са специфични за хуманитарната помощ;
в)
„специфични компетентности“ означава компетентности, които се изискват във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за хуманитарната помощ в по-общ план;
г)
„технически компетентности“ означава компетентности в резултат на специализирани познания, свързани с контекста на хуманитарната помощ;
д)
„резултати от обучението“, в съответствие с определението, посочено в Европейската квалификационна рамка (6), означава констатации за онова, което учащият знае, разбира и може да направи при завършване на учебния процес. Те се изразяват в знания, умения и компетентности.
ГЛАВА 2
РАМКА НА КОМПЕТЕНТНОСТИ
Член 3
Рамка на компетентности
1. Рамката на компетентности, която следва да се използва за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, има три измерения:
а)
трансверсални компетентности;
б)
специфични компетентности; както и
в)
технически компетентности.
2. Рамката на компетентности се изготвя за:
а)
младши специалисти, по-специално наскоро дипломирали се, които имат по-малко от пет години професионален опит и по-малко от пет години опит в хуманитарни дейности; както и
б)
утвърдени специалисти с професионален опит от пет или повече години на отговорни или експертни длъжности.
3. Посредством рамката на компетентности се насърчава процесът на непрекъснато личностно развитие, през който доброволците на ЕС за хуманитарна помощ преминават по време на различните етапи от участието си в инициативата, и се измерва техният напредък. Нивата на овладяване на всяка компетентност се оценяват в съответствие с подхода на Европейската квалификационна рамка и на база на следната скала:
а)
ниво 4: отлично владеене;
б)
ниво 3: устойчиво владеене;
в)
ниво 2: владеене с нужда от подобрение;
г)
ниво 1: лошо владеене.
4. В приложението са посочени определенията на основните използвани компетентности.
Член 4
План за обучение и развитие
1. В план за обучение и развитие се посочват резултатите от обучението, които се очаква да постигнат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, и се предоставя информация за очакваните компетентности, потребности от обучение и постижения на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. В плана за обучение и развитие се включва следната информация:
а)
основна информация за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
основна информация за мисията на доброволеца и описание на задачите, които ще изпълнява;
в)
компетентностите, предвидени в рамката на компетентности, и оценка на изпълнението и на резултатите от обучението на доброволеца в съответствие с тях;
г)
потребности от обучение и планирани дейности за развитие, когато е уместно;
д)
преминати курсове по време на обучението или мисията; както и
е)
всякаква друга свързана информация.
3. Използването на различните елементи на плана за обучение и развитие зависи от индивидуалните потребности и стремежи на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, като този план се актуализира редовно, в това число на следните етапи:
а)
подбор;
б)
обучение, включително стаж, когато е уместно;
в)
изпращане на терен; както и
г)
докладване след завръщането от терен, когато е уместно.
ГЛАВА 3
ПРИЗНАВАНЕ НА УМЕНИЯТА И КОМПЕТЕНТНОСТИТЕ, ПРИДОБИТИ ОТ ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 5
Процес на оценяване и документиране
1. Оценяването и документирането на компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по време на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, подпомагат:
а)
професионалното признаване на придобитите компетентности, които може да се използват в професионален контекст и да подобрят пригодността за заетост на доброволеца; както и
б)
общественото признание за приноса на доброволците за изразяване на ценностите на Съюза за солидарност с нуждаещите се и видимо насърчаване на съзнанието за европейско гражданско участие.
2. Обхватът и процесът на оценяване и документиране се адаптират по такъв начин, че да са подходящи за младши и за утвърдени специалисти, и зависят от индивидуалните потребности и стремежи на дадения доброволец на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Оценяването и документирането на натрупаните знания отразяват процеса на непрекъснато развитие, през който преминават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като чрез тях се признават и подпомагат обучението и развитието през различните етапи от участието на доброволеца в инициативата. Оценяването и документирането се извършват въз основа на плана за обучение и развитие, посочен в член 4.
4. Изпращащите и приемащите организации демонстрират постоянния си ангажимент към оценяването и документирането на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания с цел да се улесни професионалното им признаване и общественото признание за тях.
5. Комисията и държавите - членки на ЕС, предоставят на компетентните национални органи, отговарящи за валидирането на неформалното и самостоятелното учене, съответната информация за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за процеса на оценяване и документиране, за да се улеснят официалните процедури за валидиране на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания в техните държави по произход, когато е уместно.
Член 6
Професионално признаване
1. При поискване доброволците на ЕС за хуманитарна помощ получават сертификат за завършване на участието в инициативата. Той се издава от Комисията и като минимум включва следната информация:
а)
дати на мисията;
б)
наименование и данни на изпращащите и приемащите организации;
в)
имена и данни за контакт с наставника и прекия ръководител на доброволеца;
г)
имена и данни на лицата от изпращащите и приемащите организации, които биха желали да дадат препоръки за доброволеца;
д)
основните задачи и отговорности на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
описание на основните постижения на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на мисията;
ж)
описание на резултатите от обучението, които са постигнати от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на различните етапи от неговото участие в инициативата, оценени в съответствие с член 3, параграф 3 от настоящия регламент.
2. При поискване от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, към сертификата може да бъде приложено копие на плана за обучение и развитие.
Член 7
Обществено признание
1. За постигането на обществено признание се способства чрез дейностите, посочени в плана за комуникация, предвиден в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ имат възможност да участват във външни комуникационни действия, целящи популяризирането на инициативата и на поетия от доброволците ангажимент.
2. Когато е уместно, Комисията организира мероприятия на високо равнище за повишаване на обществената осведоменост и на видимостта на инициативата.
3. Изпращащите организации разпространяват информация за мрежата на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и популяризират ангажирането с нея, като подчертават възможностите, които тя предоставя на доброволците да продължат и след своето завръщане от терен да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие.
4. Изпращащите и приемащите организации осведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно възможностите да продължат да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие. По-специално те насърчават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да участват в конференции и семинари, организирани на равнището на ЕС и на национално равнище, за да споделят своя опит със съответните заинтересовани страни.
ГЛАВА 4
СТАНДАРТИ, УРЕЖДАЩИ ПАРТНЬОРСТВАТА МЕЖДУ ИЗПРАЩАЩИТЕ И ПРИЕМАЩИТЕ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 8
Цел и членове на партньорството
1. Партньорството между изпращащите и приемащите организации съдържа договореностите между партньори, които кандидатстват за и управляват проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, които могат да включват също така дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ.
2. Членовете на партньорството са изпращащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и приемащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
3. При сформирането на партньорството изпращащите и приемащите организации могат да включат като партньори и други организации, които са специализирани в области, свързани с целите или дейностите по посочените в параграф 1 по-горе проекти, за да допринесат със специфичните си експертни познания.
4. Когато проектите включват дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ, изпращащите и приемащите организации, които вече са преминали през процедура на сертифициране в съответствие с регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014, но не са получили сертифициране, също отговарят на условията за допустими партньори, при условие че разполагат с основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ.
5. Когато проектите са за подкрепа на операции за реагиране при извънредни ситуации, партньорството може да бъде сформирано само от изпращащи организации.
Член 9
Принципи на партньорство
С дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се насърчават транснационални партньорства между изпращащите и приемащите организации, основани на принципите на:
а)
равенство;
б)
общи ценности и обща визия;
в)
прозрачност;
г)
отговорност, отчетност и надеждност;
д)
взаимно доверие и зачитане;
е)
допълване, основано на многообразието в рамките на хуманитарната и доброволческата общност, със силен акцент върху изграждането на капацитет на местно равнище;
ж)
гъвкавост и адаптивност; както и
з)
взаимност при разпределянето на ресурсите и определянето на целите.
Член 10
Споразумение за партньорство и стандарти за партньорство
1. Преди изпращащите и приемащите организации да установят партньорство приемащите организации извършват оценка на потребностите, когато е уместно в сътрудничество с изпращащите организации, като се взема предвид извършената от Комисията оценка на потребностите от хуманитарна помощ.
2. Оценката на потребностите включва като минимум:
а)
оценка на уязвимостта и риска, свързани с държавата, в която се изпращат доброволците, в това число оценка на рисковете за сигурността, пътуването и здравето, които са от значение за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
анализ на текущия капацитет на приемащата организация за приемане на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
анализ на компетентностите и капацитета, които понастоящем липсват в приемащата организация и местната общност, в който се идентифицират потребностите и се разглеждат най-подходящите начини за задоволяването им;
г)
анализ на очакваната добавена стойност от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, когато е уместно, от планираната подкрепа за изграждане на капацитет за приемащата организация и за местната общност.
3. Споразумението за партньорство се подписва от всички партньори, за да се гарантира спазването на следните минимални стандарти за партньорство:
а)
партньорствата се основават на съгласие относно общи ценности и обща визия, по-специално по отношение на доброволчеството и хуманитарната помощ;
б)
добавената стойност, която се осигурява от всеки от партньорите, и съответните им функции, са ясно определени;
в)
всички партньори постигат съгласие относно общите цели на партньорството и начините, по които ще се управлява партньорството, по-специално:
i)
процедурите за вземане на решения и работните практики;
ii)
финансовите договорености и финансовото управление;
iii)
каналите за комуникация между всички заинтересовани страни; честотата на срещите и на посещенията на място от изпращащите организации;
iv)
работния план и дейностите, включително сроковете;
v)
разпределението на задачите в съответствие с плана за комуникация на инициативата;
vi)
мониторинга и оценяването на партньорството;
vii)
счетоводството и документацията;
viii)
прецизирането и приключването на оценката на потребностите, предвидена в параграф 1;
ix)
съвместното формулиране и оценяване на задачите, възложени на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
х)
функциите и отговорностите по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от тяхното участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
xi)
процедурите за обработка на жалби (както подадените в рамките на партньорството, така и подадените от външни страни във връзка с неговата дейност) и за решаване на конфликти между партньорите;
xii)
политиките и процедурите за напускане на партньор;
xiii)
финансовите последици; както и
xiv)
договорните последици (включително по отношение на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и съответните общности);
г)
когато е уместно, между партньорите се разработва основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ и за въпросната стратегия се определя специален бюджет;
д)
партньорите допринасят за осъществяването на учебните дейности и се ангажират да извършват действия, свързани с комуникацията и видимостта, в съответствие с плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
ГЛАВА 5
РАВНИ ВЪЗМОЖНОСТИ И НЕДИСКРИМИНАЦИЯ
Член 11
Общ принцип
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е отворена за всички кандидати, които отговарят на условията, независимо от тяхната националност, пол, раса, етнически произход, възраст, социален произход, религия или вярвания, семейно положение или сексуална ориентация и от евентуални увреждания.
2. Изпращащите и приемащите организации се ангажират да съблюдават принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация. Тези принципи се интегрират в пълна степен в процедурата за идентификация, подбор и набиране, в подготовката на доброволците и в политиките и практиките за управление на резултатите.
Член 12
Равно третиране, равни възможности и недискриминация
1. Изпращащата организация разполага с декларация за принципите и политика, с които да се гарантира, че практиките на работното място отразяват принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация и способстват за приобщаваща организационна култура.
2. Политиката на равно третиране, равни възможности и недискриминация, посочена в параграф 1, като минимум:
а)
отговаря на съответното законодателство на Съюза и национално законодателство и се стреми да избягва или да решава и отстранява дискриминационни политики и практики, в това число всякакви пречки пред трудовата заетост за всички групи, които са определени във въпросното законодателство и/или за които се знае, че могат да се сблъскат с предразсъдъци при търсене на работа и по такъв начин да бъдат изложени на риск от недостатъчно представителство;
б)
обхваща, без да се ограничава с тях, всички аспекти на доброволческия опит, включително индивидуални стандарти за поведение, рекламиране на мисията, набиране и подбор, обучение и развитие, управление на резултатите, условия на работа, в това число процедури за плащане и освобождаване;
в)
определя ясно функциите и отговорностите на целия персонал и на доброволците, на висшето ръководство и лидерските екипи, отделите за човешки ресурси и всички други заинтересовани страни, определени от организацията;
г)
се следи и преразглежда редовно, за да се гарантира, че тя продължава да отговаря на съответното законодателство и че се прилага правилно и ефективно.
3. Приемащата организация предоставя на изпращащата организация писмено потвърждение на принципите и политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и уведомява изпращащата организация за изключенията, които следва да бъдат направени при определянето на функцията и профила на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, наложени от конкретния контекст на нейната работа.
4. Изпращащата организация подкрепя приемащата организация при осъществяването на политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и по изключение подпомага приемащите организации при адаптирането на тези принципи в зависимост от конкретния контекст, когато това е необходимо.
5. Когато е възможно, изпращащата организация редовно осигурява на целия персонал подходящо обучение и инструктаж относно политиката и залегналите в нея принципи, за да се гарантира, че всички заинтересовани страни разбират, подкрепят и прилагат тази политика.
ГЛАВА 6
СПАЗВАНЕ НА НАЦИОНАЛНОТО ПРАВО, НА ПРАВОТО НА СЪЮЗА И НА ПРАВОТО НА ПРИЕМАЩАТА ДЪРЖАВА
Член 13
Общи разпоредби
1. Изпращащите и приемащите организации гарантират спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза и на приемащата държава, включително:
а)
Регламент (ЕС) № 375/2014, в това число съблюдаване на общите принципи, посочени в член 5;
б)
законодателството, приложимо по отношение на правния статут на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
приложимото законодателство за условията на труд, здравето, безопасността и сигурността на доброволците;
г)
законодателството за равно третиране и недискриминация; както и
д)
законодателството за защита на личните данни.
2. Изпращащите и приемащите организации уведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от законодателството, посочено в параграф 1, и за техните права на застрахователно покритие, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
Член 14
Правен статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ
1. Изпращащата организация спазва приложимото законодателство по отношение на правния статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Следователно тя подготвя договор за изпращане на доброволец, както е предвидено в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Договорът се подписва от изпращащата организация и от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. В договора се посочват приложимото към него право и компетентният да се произнесе по него съд.
2. Изпращащата организация гарантира спазването на договора от приемащата организация и носи отговорност за нарушения от страна на приемащата организация на разпоредбите на договора за изпращане на доброволец.
Член 15
Задължение за информиране на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно данъчните разпоредби
1. Преди изпращането на терен на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация го информира относно всички данъчни разпоредби, които се прилагат по отношение на плащанията на дневни разходи в държавата на установяване на изпращащата организация и, когато е уместно, в държавата, в която доброволецът се изпраща на терен.
2. Когато доброволец на ЕС за хуманитарна помощ не пребивава в държавата на установяване на изпращащата организация, последната го информира за задължението му да се запознае с данъчните разпоредби на държавата, в която пребивава, приложими в конкретната му ситуация.
Член 16
Защита на данните
1. Обработването на лични данни от изпращащите и приемащите организации се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), когато това е приложимо.
2. Изпращащите и приемащите организации гарантират предотвратяването на злоупотреба с лични данни и неправилната им употреба по време на всяко обработване, в това число събиране, използване, оповестяване и изтриване, на всички лични данни за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ. Това се отнася до всички дейности, свързани с кандидатите за доброволци и с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, по-специално:
а)
набирането и подбора (включително формуляри за кандидатстване, бележки от интервюта и въпросници за самооценка); както и
б)
подготовката и управлението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително планове за обучение и развитие, прегледи на изпълнението и документация за подкрепата от наставниците, медицински прегледи или дисциплинарни въпроси).
3. Изпращащите и приемащите организации гарантират, че се обработват единствено релевантни данни и че всички лични данни, като име, възраст, адрес и дата на раждане, в това число чувствителни данни, информация относно набирането, трудовата заетост и резултатите:
а)
се събират законосъобразно и надлежно за законни цели;
б)
се обработват добросъвестно и законосъобразно;
в)
се коригират или актуализират, когато това е необходимо;
г)
са достъпни само за упълномощен персонал;
д)
при поискване се предоставят на разположение на въпросния кандидат за доброволец или доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
подлежат на сигурно съхранение; и
ж)
не се съхраняват за период, по-дълъг от необходимото.
4. За обработването на данните, посочени в параграф 3, изпращащите и приемащите организации искат изричното съгласие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
5. Изпращащите и приемащите организации уведомяват кандидата за доброволец или доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ за неговото право на защита на личните данни, за неговото право на подаване на жалба и на използване и достъп до неговите собствени данни, както и за неговото право да знае кои са субектите, които ще имат достъп до неговите лични данни, и да знае до какъв вид данни ще има достъп всеки такъв субект.
Член 17
Почтеност и кодекс за поведение
1. Изпращащите и приемащите организации постигат съгласие относно политика на етично поведение, имаща за цел предотвратяването на корупцията и подкупите, и относно кодекс за поведение, основан на управленската политика на изпращащата организация, който е подходящ и се прилага за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва насоки за очаквано поведение, приличие и почтеност, които се изискват от доброволците в целия ход на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. Кодексът за поведение е обвързващ за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва най-малко следните изисквания:
а)
ангажимент за изграждане на чувство за идентичност с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за принос за постигането на нейните цели;
б)
зачитане на другите хора и на тяхното достойнство и спазване на принципа на недискриминация;
в)
спазване на принципите на хуманитарната помощ, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
г)
ангажимент за защита на децата и на уязвимите пълнолетни лица, включително чрез нулева търпимост към сексуалното насилие;
д)
нулева търпимост към употребата на наркотици, които са незаконни в държавата, в която се изпраща доброволецът;
е)
спазване на местните закони;
ж)
почтеност, борба с измамите и корупцията;
з)
поддържане на високи стандарти на лично и професионално поведение;
и)
спазване на процедурите за сигурност и за здраве и безопасност;
й)
задължение за докладване на нарушения и разпоредби за подаването на сигнали за нарушения;
к)
правила за контакти с медиите и управление на информацията; както и
л)
правила срещу неправомерното използване на оборудването на организацията.
3. Всяко нарушение на кодекса за поведение от страна на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ се разглежда в съответствие с управленската политика на изпращащата организация.
4. Ако се счита, че нарушението представлява грубо нарушение, то води до преждевременното връщане на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, ако е необходимо, неговото поведение се докладва на съответните професионални или правни организации или органи.
Член 18
Защита на деца и уязвими пълнолетни лица, включително нулева търпимост към сексуалното насилие
1. Изпращащите и приемащите организации се ангажират с политика на нулева търпимост към каквото и да било насилие над деца и/или уязвими пълнолетни лица, в това число сексуално насилие. Те могат да докладват за случаи на насилие, да предприемат своевременни и надлежни мерки за справяне с инциденти, да подкрепят жертвите и да предотвратяват виктимизацията на лицата, подаващи сигнали за нарушения, както и да търсят налагането на отговорност на извършителите.
2. Изпращащите и приемащите организации предотвратяват насилието посредством процеса, който се използва за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и въвеждането им в длъжност и обучението им, като създават култура на откритост и осведоменост по този въпрос и възлагат ясни отговорности по отношение на управлението и надзора.
3. Изпращащата организация извършва всички законоустановени проверки, за да получи разрешение кандидатите за доброволци да работят с тези целеви групи.
4. Изпращащите и приемащите организации информират кандидатите за доброволци или доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно рисковете и препоръчаните превантивни мерки, за да се гарантира, че няма да бъде упражнено насилие.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 октомври 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1398/2014
оd 24. listopada 2014.
o utvrđivanju standarda i postupaka u pogledu kandidata za volontere i volontera za humanitarnu pomoć EU-a
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 375/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o osnivanju Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć (Inicijativa Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a) (1) i posebno njezin članak 9. stavak 2.,
budući da:
(1)
U skladu s Uredbom (EU) br. 375/2014, Komisija uspostavlja standarde i postupke kojima obuhvaća nužne uvjete, načine postupanja i zahtjeve koje trebaju primjenjivati organizacije primateljice i pošiljateljice kad utvrđuju, odabiru, pripremaju, upravljaju i upućuju kandidate za volontere i volontere za humanitarnu pomoć EU-a radi potpore operacijama humanitarne pomoći u trećim zemljama. Uredbom (EU) br. 375/2014 određuju se standardi koji će se donijeti delegiranim aktima i postupci koji će se donijeti provedbenim aktima.
(2)
Sve dionike Inicijative volontera za humanitarnu pomoć EU-a uključujući volontere i organizacije pošiljateljice i primateljice treba poticati da unesu osjećaj identiteta u inicijativu.
(3)
Okvir kompetencija koji će se koristiti za Inicijativu volontera za humanitarnu pomoć EU-a mora definirati dijagonalne kompetencije koje se zahtijevaju u mnogim sektorima za volonterstvo i zapošljavanje i ujedno utvrditi posebne kompetencije potrebne za Inicijativu Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a i za rad u humanitarnoj pomoći. Trebao bi ujedno navesti primjere tehničkih kompetencija. To bi trebalo pomoći pri osiguravanju učinkovitog odabira temeljenog na potrebama i pripremi kandidata za volontere na temelju zajedničkog okvira kompetencija.
(4)
Da bi kompetencije, potrebe za osposobljavanjem i rezultatima volontera za humanitarnu pomoć EU-a bili dokumentirani i vrednovani trebalo bi slijediti pristupačan plan potreba za osposobljavanjem i rezultatima tijekom sudjelovanja u inicijativi. Stvaranje tog plana temeljit će se na iskustvima iz inicijativa Youth pass (2) i Europass (3).
(5)
Sudjelovanje u Inicijativi volontera za humanitarnu pomoć EU-a može poboljšati zapošljivost volontera, kao rezultat stečenih znanja, vještina i kompetencija. Ujedno pokazuje njihovu solidarnost s osobama kojima je pomoć potrebna te njihovu predanost vidljivom promicanju osjećaja europskog građanstva. Posebne odredbe trebale bi stoga olakšati, u mjeri u kojoj je to moguće, vrednovanje neformalnog i informalnog učenja volontera za humanitarnu pomoć EU-a u skladu s Preporukom Vijeća od 20. prosinca 2012. o vrednovanju neformalnog i informalnog učenja (4).
(6)
Standarde kojima se uređuju partnerstva između organizacija pošiljateljica i primateljica od važnosti su za humanitarni sektor i volonterske organizacije. Podupiru cilj izgradnje partnerstva između provedbenih organizacija i odražavaju međusobnu odgovornost tih organizacija radi postizanja ciljeva Inicijative volontera za humanitarnu pomoć EU-a i volontera za humanitarnu pomoć EU-a kao pojedinaca. Potrebno je definirati načela na kojima se temelji partnerstvo, a sporazum o partnerstvu trebao bi ispunjavati minimalne uvjete kako bi partneri mogli prijavljivati projekte i njima upravljati u području upućivanju volontera za humanitarnu pomoć EU-a u treće zemlje.
(7)
Načela koja se odnose na jednake mogućnosti i nediskriminaciju sadržana su u nacionalnim zakonodavstvima i zakonodavstvu Unije te ih organizacije pošiljateljice i primateljice trebaju uvijek poštivati i promicati. Propisuju se odstupanja za iznimke prilagođene situaciji, po potrebi, u donosu na definiciju uloge i profila volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
(8)
Od bitne je važnosti usklađenost s odgovarajućim nacionalnim zakonodavstvima i zakonodavstvom Unije i sa zakonodavstvom države primateljice. To je odgovornost organizacije pošiljateljice i primateljice, koje su ujedno dužne obavijestiti volontere za humanitarnu pomoć EU-a o njihovim pravima i pravnim obvezama koje proizlaze iz tog zakonodavstva i o njihovom pravu na pokrivenost osiguranjem. Jasan pravni status volontera preduvjet je za njihovo upućivanje i stoga je potrebno definirati ga u ugovoru o upućivanju između organizacija pošiljateljica i volontera za humanitarnu pomoć EU-a. Posebnu pozornost treba posvetiti zaštiti osobnih podataka, potrebi djelovanja u skladu s kodeksom ponašanja, i na zaštitu djece i ranjivih odraslih osoba među ostalim uspostavom načela nulte tolerancije za seksualno zlostavljanje.
(9)
Radi osiguravanja pravovremene provedbe Inicijative volontera za humanitarnu pomoć EU-a, potrebno je da ova Uredba stupi na snagu kao hitno pitanje jer utvrđuje odredbe na temelju kojih provedbene organizacije upućuju volontere za humanitarnu pomoć EU-a u treće zemlje,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE 1.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju standardi u vezi s kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a u odnosu na sljedeća pitanja navedena u članku 9. stavku 2. Uredbe (EU) br. 375/2014:
(a)
okvir kompetencija koji se koristi za utvrđivanje, odabir i pripremu volontera kao stručnjaka na višoj ili nižoj razini;
(b)
odredbe za osiguravanje jednakih mogućnosti i nediskriminacije u postupku utvrđivanja i odabira;
(c)
odredbe o osiguravanju usklađivanja organizacija pošiljateljica i primateljica s odgovarajućim zakonodavstvom Unije i zakonodavstvom države primateljice;
(d)
standarde kojima se uređuju partnerstva između organizacija pošiljateljica i primateljica; i
(e)
odredbe o priznavanju vještina i kompetencija koje su stekli volonteri za humanitarnu pomoć EU-a u skladu s postojećim odgovarajućim inicijativama Unije.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 3. Uredbe (EU) br. 375/2014 i definicije iz Provedbene uredbe (EU) koje se donose temeljem članka 9. stavka 3. Uredbe (EU) br. 375/2014. Primjenjuju se i sljedeće definicije:
(a)
„kompetencije” su, prema definiciji iz Europskog referentnog okvira o ključnim kompetencijama za cjeloživotno učenje (5), kombinacija znanja, vještina i stavova primjerenih kontekstu, koje omogućuju volonterima za humanitarnu pomoć EU-a da pridonesu humanitarnoj pomoći temeljenoj na potrebama;
(b)
„dijagonalne kompetencije” su kompetencije potrebne u mnogim sektorima za volonterstvo i zapošljavanje i koje nisu specifične za humanitarnu pomoć;
(c)
„posebne kompetencije” su kompetencije potrebne za inicijativu za humanitarnu pomoć EU-a i humanitarnu pomoć općenito;
(d)
„tehničke kompetencije” su kompetencije koje proizlaze iz odgovarajućeg specijaliziranog znanja u kontekstu humanitarne pomoći;
(e)
„rezultati učenja” su prema definiciji iz Europskog kvalifikacijskog okvira (6) potvrda onoga što učenik zna, razumije te što je sposoban učiniti po završetku postupka učenja. Izražavaju se u smislu znanja, vještina i kompetencija.
POGLAVLJE 2.
OKVIR KOMPETENCIJA
Članak 3.
Okvir kompetencija
1. Okvir kompetencija koji će se koristiti za Inicijativu za humanitarnu pomoć EU-a imat će tri dimenzije:
(a)
dijagonalne kompetencije;
(b)
posebne kompetencije; i
(c)
tehničke kompetencije.
2. Okvir kompetencija prilagođen je:
(a)
stručnjacima na nižoj razini, posebno osobama koje su nedavno diplomirale i imaju manje od pet godina radnog iskustva i manje od pet godina iskustva u humanitarnom djelovanju; i
(b)
stručnjacima na višoj razini s pet ili više godina radnog iskustva na odgovornim ili stručnim položajima.
3. Okvir kompetencija promiče trajni proces osobnog razvoja kroz koji prolaze volonteri za humanitarnu pomoć EU-a tijekom različitih faza svojeg sudjelovanja u inicijativi te ujedno vrednuje njihov napredak. Razine stručnosti u svakoj kompetenciji ocjenjuju se u skladu s Europskim kvalifikacijskim okvirom te na temelju sljedećih mjerila:
(a)
razina 4.: izvrsna stručnost;
(b)
razina 3.: usvojena stručnost;
(c)
razina 2.: stručnost s razvojnim potrebama;
(d)
razina 1.: slaba stručnost.
4. Definicije glavnih kompetencija koje se koriste navedene su u Prilogu.
Članak 4.
Plan potreba za osposobljavanjem i rezultati
1. U planu potreba za osposobljavanjem i rezultatima navode se očekivani rezultati učenja koje će volonteri za humanitarnu pomoć EU-a postići i informacije o očekivanim kompetencijama volontera za humanitarnu pomoć EU-a, potrebe učenja i postignuća tijekom različitih faza njihovog sudjelovanja u Inicijativi volontera za humanitarnu pomoć EU-a).
2. Sljedeće informacije uključene su u plan potreba za osposobljavanje i rezultate:
(a)
osnovne informacije o volonteru za humanitarnu pomoć EU-a;
(b)
osnovne informacije o upućivanju volontera i opis dužnosti koje treba obaviti;
(c)
kompetencije navedene u okviru kompetencija i vrednovanje rada volontera te rezultate učenja u skladu s tim;
(d)
potrebe za osposobljavanjem i planirane razvojne aktivnosti, po potrebi;
(e)
tečajeve koje je osoba pohađala tijekom osposobljavanja ili upućivanja; i
(f)
sve ostale važne informacije.
3. Korištenje različitih elemenata plana potreba za osposobljavanjem i rezultatima ovisi o pojedinačnim potrebama i težnjama volontera za humanitarnu pomoć EU-a te se redovito ažuriraju, uključujući i u sljedećim fazama:
(a)
odabir;
(b)
osposobljavanje, uključujući stažiranje, po potrebi;
(c)
upućivanje; i
(d)
izvješćivanje nakon upućivanja, po potrebi.
POGLAVLJE 3.
PRIZNAVANJE VJEŠTINA I KOMPETENCIJA KOJE SU STEKLI VOLONTERI ZA HUMANITARNU POMOĆ EU-A
Članak 5.
Postupak vrednovanja i dokumentiranja
1. Postupak vrednovanja i dokumentiranja kompetencija koje su stekli volonteri za humanitarnu pomoć EU-a podupire:
(a)
profesionalno priznanje stečenih kompetencija koje bi bile korisne u profesionalnom kontekstu i koje bi poboljšale zapošljivost volontera; i
(b)
društveno priznanje doprinosa volontera kojima se izražava solidarnost Unije s ljudima kojima je pomoć potrebna te na vidljiv način promiče osjećaj europskog građanstva.
2. Područje primjene i postupak vrednovanja i dokumentiranja prilagođava se tako da bude prikladno stručnjacima na nižoj i višoj razini te ovisi o pojedinačnim potrebama i težnjama volontera za humanitarnu pomoć EU-a
3. Vrednovanje i dokumentiranje iskustava učenja odražava trajni proces razvoja kroz koji prolaze volonteri za humanitarnu pomoć EU-a priznajući pritom i podupirući učenje i razvoj tijekom različitih faza volonterovog sudjelovanja u inicijativi. Vrednovanje i dokumentiranje izvodi se na temelju plana za učenje i razvoj iz članka 4.
4. Organizacije primateljice i pošiljateljice pokazuju svoju predanost vrednovanju i dokumentiranju iskustava učenja volontera za humanitarnu pomoć EU-a u cilju olakšavanja profesionalnog i socijalnog priznanja.
5. Komisija i države članice pružaju nadležnim nacionalnim tijelima odgovornima za vrednovanje neformalnog i informalnog učenja odgovarajuće informacije o Inicijativi volontera za humanitarnu pomoć EU-a i o postupku vrednovanja i dokumentiranja kako bi olakšali postupak formalnog vrednovanja iskustava učenja volontera za humanitarnu pomoć EU-a u njihovim matičnim zemljama, po potrebi.
Članak 6.
Profesionalno priznanje
1. Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a dobivaju, na zahtjev, potvrdu o završenom sudjelovanju u inicijativi. Potvrdu izdaje Komisija te sadrži najmanje sljedeće informacije:
(a)
datume obavljanja dužnosti;
(b)
ime i podatke o organizaciji pošiljateljici i primateljici;
(c)
ime i podatke za kontakt volonterovog mentora i voditelja aktivnosti;
(d)
ime i podatke osoba iz organizacija pošiljateljica i primateljica koje su voljne dostaviti preporuku za volontera;
(e)
glavne dužnosti i odgovornosti volontera za humanitarnu pomoć EU-a;
(f)
opis glavnih postignuća volontera za humanitarnu pomoć EU-a tijekom obavljanja dužnosti;
(g)
opis postignutih rezultata obrazovanja volontera za humanitarnu pomoć tijekom različitih faza sudjelovanja u inicijativi vrednovanih u skladu s člankom 3. stavkom 3. ove Uredbe.
2. Na zahtjev volontera za humanitarnu pomoć presliku plana za učenje i razvoj koja se može priložiti potvrdi.
Članak 7.
Društveno priznanje
1. Socijalno priznanje promiče se kroz aktivnosti navedene u komunikacijskom planu iz članka 17. Uredbe (EU) br. 375/2014. Volonteri za humanitarnu pomoć EU-a imaju mogućnost razviti odnose s javnošću radi promidžbe inicijative i rada volontera.
2. Gdje je prikladno, Komisija će organizirati događaje na visokoj razini za podizanje javne svijesti i povećanje vidljivosti inicijative.
3. Organizacije pošiljateljice prenosit će informacije i promicat će uključenost s mrežom za incijativu za humanitarnu pomoć EU-a naglašavajući pritom mogućnosti koje se pružaju volonterima da ostanu uključeni u pitanja povezana s humanitarnom pomoći i aktivnim europskim građanstvom nakon njihovog upućivanja.
4. Organizacije pošiljateljice i primateljice podignut će svijest volontera za humanitarnu pomoć da ostanu uključeni u pitanja povezana s humanitarnom pomoći i aktivnim europskim građanstvom. Posebno će poticati volontere za humanitarnu pomoć EU-a da sudjeluju na konferencijama i radionicama organiziranima na nacionalnoj i europskoj razini kako bi podijelili svoje iskustvo s odgovarajućim dionicima.
POGLAVLJE 4.
STANDARDI KOJIMA SE UREĐUJU PARTNERSTVA IZMEĐU ORGANIZACIJA POŠILJATELJICA I PRIMATELJICA
Članak 8.
Cilj i članovi partnerstva
1. Partnerstvo između organizacija pošiljateljica i primateljica određuje sporazume između partnera koji prijavljuju projekte i njima upravljaju uključujući upućivanje volontera za humanitarnu pomoć EU-a u treće zemlje, a mogu uključivati i aktivnosti povezane s izgradnjom kapaciteta i/ili tehničkom pomoći.
2. Članovi partnerstva su organizacije pošiljateljice koje su u skladu s člankom 10. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 375/2014 i organizacije primateljice koje su u skladu s člankom 10. stavkom 4. Uredbe (EU) 375/2014.
3. Prilikom uspostave partnerstva organizacije pošiljateljice i primateljice mogu uključiti kao partnere druge organizacije specijalizirane u bilo kojem području od važnosti za ciljeve i radnje projekata prethodno navedenih u stavku 1. u svrhu doprinosa njihovim stručnim znanjima.
4. Kada projekti uključuju izgradnju kapaciteta i/ili tehničku pomoć, organizacije pošiljateljice i primateljice koje su već prošle postupak ovjeravanja u skladu s Provedbenom uredbom Komisije koja se donosi u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 375/2014, ali koje nisu dobile potvrdu također su prihvatljivi partneri pod uvjetom da imaju strategiju za izgradnju kapaciteta i/ili tehničku pomoć temeljenu na potrebama.
5. Kada projekti služe za potporu aktivnostima odgovora u hitnim slučajevima, partnerstva mogu formirati samo organizacije pošiljateljice.
Članak 9.
Načela partnerstva
Aktivnosti Inicijative volontera za humanitarnu pomoć EU-a promiču transnacionalno partnerstvo između organizacija pošiljateljica i primateljica temeljenih na načelima:
(a)
jednakosti;
(b)
zajedničkih vrijednosti i zajedničkih vizija;
(c)
transparentnosti;
(d)
odgovornosti i pouzdanosti;
(e)
uzajamnog povjerenja i poštovanja;
(f)
komplementarnosti, nadogradnje na raznovrsnosti humanitarne i volonterske zajednice sa snažnom usredotočenosti na lokalnoj izgradnji kapaciteta;
(g)
fleksibilnosti i prilagodljivosti; i
(h)
uzajamnosti u dodjeli sredstava i postavljanju ciljeva.
Članak 10.
Sporazum o partnerstvu i standardi
1. Prije nego organizacije pošiljateljice i primateljice uđu u partnerstvo, organizacije primateljice procjenit će potrebe, ako je potrebno u suradnji s organizacijama pošiljateljicama, uzimajući u obzir procjenu Komisije za potrebom za humanitarnom pomoći.
2. Procjena potreba obuhvaća najmanje:
(a)
procjenu osjetljivosti i rizika u državi upućivanja uključujući procjenu sigurnosti, putovanja i opasnosti za zdravlje koji su od važnosti za volontere za humanitarnu pomoć EU-a;
(b)
uzimanje u obzir trenutačnih kapaciteta organizacije primateljice da primi volontera za humanitarnu pomoć EU-a;
(c)
analizu kompetencija i kapaciteta koji trenutačno nedostaju organizaciji primateljici i lokalnoj zajednici, a kojom se utvrđuju potrebe i analizira najbolji mogući način njihovog rješavanja;
(d)
analizu očekivane dodane vrijednosti volontera za humanitarnu pomoć EU-a i, po potrebi, predviđene potpore izgradnji kapaciteta organizaciji primateljici i lokalnoj zajednici.
3. Sporazum o partnerstvu potpisuju svi partneri u cilju osiguravanja sukladnosti sa sljedećim minimalnim standardima o partnerstvu:
(a)
partnerstvo se temelji na sporazumu o zajedničkim vrijednostima i zajedničkim vizijama, posebno u odnosu na volonterstvo i humanitarnu pomoć;
(b)
dodana vrijednost svakog partnera i njihove uloge jasno su definirane;
(c)
svi partneri dogovaraju zajedničke ciljeve partnerstva i način na koji će se upravljati partnerstvom, posebno:
i.
postupke donošenja odluka i načina rada;
ii.
financijske propise i upravljanje;
iii.
komunikacijske kanale među svim dionicima; učestalost sastanaka i terenskih posjeta organizacija pošiljateljica;
iv.
plan rada i aktivnosti uključujući vremenski plan;
v.
raspodjelu dužnosti u skladu s komunikacijskim planom inicijative;
vi.
nadzor i ocjenjivanje partnerstva;
vii.
knjigovodstvo i dokumentaciju;
viii.
poboljšanje i finalizaciju procjene potreba iz stavka 1.;
ix.
zajedničko oblikovanje i ocjenjivanje dodjele dužnosti volonterima za humanitarnu pomoć EU-a;
x.
uloge i odgovornosti u odnosu na kandidate za volontere i volontere za humanitarnu pomoć EU-a u različitim fazama njihovog sudjelovanja u Inicijativi volontera za humanitarnu pomoć EU-a;
xi.
postupke za rješavanje pritužbi (unutar partnerstva i vanjskih stranaka u odnosu na njihov rad) i rješavanje sukoba između partnera;
xii.
politike i postupke za napuštanje partnerstva;
xiii.
financijske posljedice; i
xiv.
ugovorne posljedice (u odnosu na volontere za humanitarnu pomoć i uključene zajednice);
(d)
po potrebi, između partnera razvija se strategija za izgradnju kapaciteta i/ili tehničku pomoć temeljena na potrebama i toj strategiji se dodjeljuje određeni proračun;
(e)
partneri pridonose aktivnostima učenja i obvezuju se na izvođenje aktivnosti povezanih s komunikacijom i vidljivošću u skladu s komunikacijskim planom iz članka 17. Uredbe (EU) br. 375/2014.
POGLAVLJE 5.
JEDNAKE MOGUĆNOSTI I NEDISKRIMINACIJA
Članak 11.
Opće načelo
1. Inicijativa volonteri za humanitarnu pomoć EU-a otvorena je za sve prihvatljive kandidate neovisno o njihovoj nacionalnosti, spolu, rasi, etničkom podrijetlu, dobi, društvenom podrijetlu, religiji ili vjeri, bračnom statusu ili spolnom opredjeljenju i o bilo kakvom invaliditetu.
2. Organizacije pošiljateljice i primateljice obvezuju se poštivati načela jednakog postupanja, jednakih mogućnosti i nediskriminacije. Ta načela uključit će se u potpunosti u postupak za utvrđivanje, odabir i zapošljavanje i pripremu volontera te u politike i prakse upravljanja učinkom.
Članak 12.
Jednako postupanje, jednake mogućnosti i nediskriminacija
1. Organizacije pošiljateljice imaju izjavu o načelu i postojeću politiku kako bi osigurale da radne prakse odražavaju načela jednakog postupanja, jednakih mogućnosti i nediskriminacije i promicanja uključive organizacijske kulture.
2. Jednako postupanje, jednake mogućnosti i politika nediskriminacije iz stavka 1. barem su:
(a)
u skladu s odgovarajućim zakonodavstvom Unije i nacionalnim zakonodavstvom te nastoje izbjeći ili riješiti i ukloniti diskriminacijske politike i prakse uključujući bilo kakve prepreke zapošljavanju za sve skupine utvrđene u tom zakonodavstvu i/ili za koje se zna da mogu dovesti do predrasuda prilikom traženja zaposlenja ili do izloženosti riziku nedovoljne zastupljenosti;
(b)
obuhvaćaju, ali nisu ograničeni na sve aspekte volonterovog iskustva uključujući pojedinačne standarde ponašanja, oglašavanja slobodnih mjesta, zapošljavanja i odabira, osposobljavanja i razvoja, upravljanja učinkom, i uvjetima rada uključujući postupcima plaćanja i otpuštanja;
(c)
jasno navode uloge i odgovornosti svih zaposlenika i volontera, višeg rukovodstva i timova vodstva, odjela ljudskih resursa i bilo kojih drugih dionika koje su utvrdile organizacije;
(d)
redovito su nadzirane i revidirane kako bi se osigurala sukladnost s odgovarajućim zakonodavstvom te ispravno i učinkovito provođenje.
3. Organizacija primateljica daje pisanu potvrdu organizaciji pošiljateljici o načelu i politici jednakog postupanja i nediskriminacije te savjetuje organizaciju pošiljateljicu o svim iznimkama koje je potrebno napraviti prilikom definiranja uloge i profila volontera za humanitarnu pomoć EU-a, koji su nužni zbog posebnog konteksta njegovog rada.
4. Organizacije pošiljateljice podupiru organizacije primateljice u provedbi politike jednakog postupanja, jednakih mogućnosti i nediskriminacije i, iznimno, podupiru organizacije pošiljateljice u prihvaćanju iznimki tim načelima koje su prilagođene situaciji, po potrebi.
5. Gdje je moguće, organizacija pošiljateljica redovito će pružiti odgovarajuće osposobljavanje i izvještaj o politici i njezinim načelima svim zaposlenicima kako bi osigurala da svi dionici razumiju, podupiru i provode politiku.
POGLAVLJE 6.
SUKLADNOST S NACIONALNIM ZAKONODAVSTVOM, ZAKONODAVSTVOM UNIJE I ZAKONODAVSTVOM DRŽAVE PRIMATELJICE
Članak 13.
Opće odredbe
1. Organizacije pošiljateljice i primateljice osiguravaju sukladnost s odgovarajućim nacionalnim zakonodavstvom i zakonodavstvom Unije te sa zakonodavstvom države primateljice uključujući:
(a)
Uredbu (EU) br. 375/2014 uključujući poštivanje općih načela iz članka 5.;
(b)
zakonodavstvo koje se primjenjuje na pravni status volontera za humanitarnu pomoć EU-a;
(c)
važeće zakonodavstvo o uvjetima rada, zdravlju, sigurnosti i zaštiti volontera;
(d)
zakonodavstvo o jednakom postupanju i nediskriminaciji; i
(e)
zakonodavstvo o zaštiti osobnih podataka.
2. Organizacije pošiljateljice i primateljice obavještavaju volontere za humanitarnu pomoć EU-a o njihovim pravima i zakonskim obvezama koje proizlaze iz zakonodavstva navedenog u stavku 1. i o njihovim pravima na pokrivenost osiguranjem iz Provedbene uredbe Komisije koja se donosi temeljem članka 9. stavka 3. Uredbe (EU) br. 375/2014.
Članak 14.
Pravni status volontera za humanitarnu pomoć EU-a
1. Organizacija pošiljateljica djeluje u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje na pravni status volontera za humanitarnu pomoć EU-a. Pripremit će stoga ugovor o upućivanju, kako je navedeno u članku 14. stavku 5. Uredbe (EU) br. 375/2014 koji će potpisati dotična organizacija i volonter za humanitarnu pomoć EU-a. Ugovor navodi zakonodavstvo koje se primjenjuje i nadležnost ugovora.
2. Organizacija pošiljateljica osigurava da organizacija primateljica poštuje ugovor te je odgovorna kada organizacija primateljica krši odredbe ugovora.
Članak 15.
Obveza obavješćivanja volontera za humanitarnu pomoć o poreznim propisima
1. Prije upućivanja organizacija pošiljateljica obavještava volontera za humanitarnu pomoć o bilo kakvim fiskalnim propisima koji se primjenjuju na dnevnice u zemlji u kojoj organizacija pošiljateljica ima poslovni nastan i, po potrebi, u zemlji u koju se upućuje.
2. Ako volonter za humanitarnu pomoć nema boravište u državi u kojoj organizacija pošiljateljica ima poslovni nastan, organizacija pošiljateljica obavještava volontera za humanitarnu pomoć EU-a o njegovoj obvezi da se upozna s fiskalnim pravilima vlastite države boravišta koja se primjenjuje na njegovu posebnu situaciju.
Članak 16.
Zaštita podataka
1. Obrada osobnih podataka koju obavljaju organizacije pošiljateljice i primateljice u skladu su s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7) i Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8), po potrebi.
2. Organizacije pošiljateljice i primateljice osiguravaju sprječavanje zlouporabe i pogrešne uporabe osobnih podataka tijekom obrade, uključujući prikupljanje, uporabu, otkrivanje i brisanje svih osobnih podataka o kandidatima za volontere i volonterima za humanitarnu pomoć EU-a. To uključuje sve aktivnosti u odnosu na kandidate za volontere i volontere za humanitarnu pomoć EU-a, posebno:
(a)
zapošljavanje i odabir (uključujući obrasce za prijavu, bilješke s razgovora i upitnike za samoprocjenu); i
(b)
pripremu i upravljanje volonterima za humanitarnu pomoć EU-a (uključujući planove za učenje i razvoj, preglede uspješnosti i bilješke o mentorskoj potpori, liječničke preglede ili bilo kakva disciplinska pitanja).
3. Organizacije primateljice i pošiljateljice osiguravaju da se obrađuju samo važni podaci kao što su ime, dob, adresa, datum rođenja uključujući osjetljive podatke, informacije o postupku njihovog zapošljavanja, samom zaposlenju i uspješnosti u radu:
(a)
prikupljaju se zakonito i primjereno u zakonite svrhe;
(b)
obrađuju se pravedno i zakonito;
(c)
ispravljaju se i ažuriraju, po potrebi;
(d)
pristupa im samo ovlašteno osoblje;
(e)
dostupni su samo na zahtjev kandidata za volontera i volontera za humanitarnu pomoć EU-a;
(f)
drže se na sigurnom; i
(g)
ne čuvaju se duže nego je potrebno.
4. Pri obradi podataka iz stavka 3. organizacije pošiljateljice i primateljice traže izričiti pristanak volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
5. Organizacije pošiljateljice i primateljice obavještavaju kandidate za volontere i volontere za humanitarnu pomoć EU-a o njihovom pravu na zaštitu osobnih podataka, pravu na žalbu i na uporabu i pristup vlastitim podacima te o njihovom pravu poznavanja identiteta tijela koja će imati pristup njihovim osobnim podacima i znat će kojoj vrsti podataka će svako tijelo moći pristupiti.
Članak 17.
Integritet i kodeks ponašanja
1. Organizacije primateljice i pošiljateljice utvrđuju politiku integriteta kojom se osigurava sprječavanje korupcije i mita te kodeks ponašanja koji se temelji na politici upravljanja organizacije pošiljateljice koji je prikladan te se primjenjuje na volontere za humanitarnu pomoć EU-a, smjernice o ponašanju, dostojanstvu i integritetu koji se od njih očekuje tijekom sudjelovanja u Inicijativi volontera za humanitarnu pomoć EU-a.
2. Kodeks ponašanja obvezujući je za volontere za humanitarnu pomoć EU-a te uključuje barem sljedeće zahtjeve:
(a)
obvezu razvijanja svijesti o identitetu povezanu s Inicijativom volontera za humanitarnu pomoć EU-a i doprinošenja njezinim ciljevima;
(b)
poštivanje drugih ljudi i njihovog dostojanstva te poštivanje načela nediskriminacije;
(c)
poštivanje načela humanitarne pomoći iz članka 5. stavka 1. Uredbe (EU) br. 375/2014;
(d)
obvezu zaštite djece i ranjivih odraslih osoba uključujući i načelo nulte tolerancije za seksualno zlostavljanje;
(e)
načelo nulte tolerancije uporabe nelegalnih droga u zemlji upućivanja;
(f)
poštivanje lokalnih zakona;
(g)
integritet, borbu protiv prijevare i korupcije;
(h)
održavanje visokih standarda osobnog i profesionalnog ponašanja;
(i)
sukladnost s postupcima sigurnosti, zdravlja i zaštite;
(j)
dužnost prijave kršenja i odredbe o javnom upozoravanju;
(k)
pravila o kontaktu s medijima i upravljanju informacijama; i
(l)
propisi kojima se zabranjuje pogrešna uporaba opreme koja je u vlasništvu organizacije.
3. Svako kršenje kodeksa ponašanja od strane volontera za humanitarnu pomoć rješava se u skladu s politikom upravljanja organizacije pošiljateljice.
4. Ako se smatra da kršenje predstavlja tešku povredu dužnosti, volonter za humanitarnu pomoć se vraća prije predviđenog roka i, ako je potrebno, o tom ponašanju će se obavijestiti nadležne profesionalne ili pravne organizacije ili tijela.
Članak 18.
Zaštita djece i ranjivih odraslih osoba uključujući nultu razinu tolerancije za seksualno zlostavljanje
1. Organizacije pošiljateljice i primateljice obvezuju se na politiku nulte tolerancije u odnosu na bilo kakvo zlostavljanje djece i/ili ranjivih odraslih osoba uključujući seksualno zlostavljanje. Organizacije pošiljateljice moraju biti u mogućnosti prijaviti zlostavljanje, reagirati hitro i na odgovarajući način na incidente, podupirati žrtve, spriječiti viktimizaciju zviždača i osigurati da počinitelji odgovaraju za svoje djelovanje.
2. Organizacije primateljice i pošiljateljice sprječavaju zlostavljanje kroz postupak koji se koristi za odabir volontera za humanitarnu pomoć EU-a u njihovom uvođenju i osposobljavanju stvaranjem kulture otvorenosti i svijesti po tom pitanju i dodjeljivanjem jasnih dužnosti upravljanja i nadzora.
3. Organizacije pošiljateljice izvode sve zakonski obvezne provjere radi ishođenja dozvole za kandidate za volontere kako bi mogli raditi s tim ciljanim skupinama.
4. Organizacije pošiljateljice i primateljice obavještavaju kandidate za volontere o rizicima i predlaganim preventivnim mjerama kako bi se osiguralo da ne dođe do zlostavljanja.
POGLAVLJE 7.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 19.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. listopada 2014.