РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 23 септември 2013 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на EC
(2013/488/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 240, параграф 3 от него,
като взе предвид Решение 2009/937/ЕС на Съвета от 1 декември 2009 г. за приемане на процедурен правилник на Съвета (1), и по-специално член 24 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да се развиват дейностите на Съвета във всички области, които изискват работа с класифицирана информация, е подходящо да се създаде всеобща система за сигурност за защита на класифицирана информация, която да обхваща Съвета, неговия генерален секретариат и държавите членки.
(2)
Настоящото решение следва да се прилага в случаите, когато Съветът, неговите подготвителни органи и генералният секретариат на Съвета (ГСС) работят с класифицирана информация на ЕС (КИЕС).
(3)
В съответствие с националните законови и подзаконови актове и в степента, необходима за функционирането на Съвета, държавите членки следва да спазват настоящото решение при работа на техните компетентни органи, служители и изпълнители с КИЕС, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
(4)
Съветът, Комисията и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(5)
Съветът подчертава значението на присъединяването, когато е подходящо, на Европейския парламент и на други институции, органи, служби или агенции на Съюза към принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(6)
Съветът следва да определи подходящата рамка за обмен на КИЕС, която се държи от Съвета, с други институции, органи, служби и агенции на Съюза, по целесъобразност в съответствие с настоящото решение и действащите междуинституционални договорености.
(7)
Органите и агенциите на Съюза, създадени съгласно дял V, глава 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), Европол и Евроюст следва да прилагат в рамките на вътрешната си организация основните принципи и минимални стандарти, установени в настоящото решение за защита на КИЕС, когато това е предвидено в акта за създаването им.
(8)
Операциите за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, и техният персонал следва да прилагат правилата за сигурност, приети от Съвета за защита на КИЕС, когато това е предвидено в акта на Съвета за създаването им.
(9)
Специалните представители на ЕС и членовете на техните екипи следва да прилагат приетите от Съвета правила за сигурност за защита на КИЕС, когато това е предвидено в съответния акт на Съвета.
(10)
Настоящото решение се приема, без да се засягат членове 15 и 16 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и инструментите за изпълнението им.
(11)
Настоящото решение се приема, без да се засягат съществуващите практики в държавите членки за информиране на националните им парламенти за дейностите на Съюза.
(12)
С цел да се гарантира навременното прилагане на правилата за сигурност за защита на КИЕС във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз, настоящото решение следва да влезе в сила в деня на публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Цел, приложно поле и определения
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минимални стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Тези основни принципи и минимални стандарти се прилагат от Съвета и ГСС и се спазват от държавите членки в съответствие с техните национални законови и подзаконови актове, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
3. За целите на настоящото решение се прилагат определенията, изложени в допълнение А.
Член 2
Определение на КИЕС, класификации за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на ЕС“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а)
TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б)
SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в)
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г)
RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения с цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася тя, да се идентифицира създателят, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 3
Управление на класификацията
1. Компетентните органи правят необходимото КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като класифицирана информация и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, както и никой от посочените в член 2, параграф 3 грифове не се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Съветът одобрява политика за сигурност по отношение на създаването на КИЕС, която включва практическо ръководство за класифициране.
Член 4
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение.
2. Притежателят на какъвто и да е елемент от КИЕС носи отговорност за защитата му в съответствие с настоящото решение.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Съюза класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Съветът и ГСС осигуряват защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в допълнение Б таблица на съответствието на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация, отколкото на отделните му компоненти.
Член 5
Управление на риска за сигурността
1. Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се установят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно установените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за защита в дълбочина, както е определена в допълнение А. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
2. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
3. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
4. В плановете за непрекъснатост на дейността се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 6
Изпълнение на настоящото решение
1. При необходимост Съветът, по препоръка на Комитета по сигурността, одобрява политиките за сигурност, които определят мерки за изпълнение на настоящото решение.
2. Комитетът по сигурността може да договори на своето ниво насоки за сигурност с оглед да се допълнят или подкрепят настоящото решение и одобрените от Съвета политики за сигурност.
Член 7
Персонална сигурност
1. Персоналната сигурност означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
-
е необходимо да знаят,
-
са преминали проучване за надеждност за съответното ниво, когато е необходимо, и
-
са информирани за отговорностите си.
2. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
3. В ГСС всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения е необходимо да имат достъп до или да работят с КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Тези лица трябва да имат разрешение от назначаващия орган на ГСС за достъп до КИЕС до определено ниво и с определен срок.
4. Служителите на държавите членки, посочени в член 15, параграф 3, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво или са съответно надлежно оправомощени по силата на своите функции, в съответствие с националните законови и подзаконови актове, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС.
5. Преди да им бъде предоставен достъп до КИЕС и периодично след това всички лица биват информирани за задължението си да опазват КИЕС в съответствие с настоящото решение и декларират, че са запознати с тези задължения.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение I.
Член 8
Физическа сигурност
1. Физическа сигурност означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
2. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят на базата на процес за управление на риска.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат за всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи, съгласно определеното в член 10, параграф 2.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с приложение II и се одобряват от компетентния орган по сигурността.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено одобрени устройства или оборудване.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение II.
Член 9
Управление на класифицирана информация
1. Управлението на класифицирана информация представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение на мерките, предвидени в членове 7, 8 и 10, като по този начин се съдейства за възпиране и разкриване на умишлено или случайно компрометиране или загуба на такава информация. Тези мерки се отнасят по-конкретно до създаването, регистрирането, копирането, писмения превод, понижаването на нивото на класификация, декласификацията, преноса и унищожаването на КИЕС.
2. Информацията с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността, преди да бъде разпространена и при получаването ѝ. За целта компетентните органи в ГСС и в държавите членки създават регистрационна система. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. Службите и помещенията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от компетентния орган по сигурността.
4. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
като общо правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6;
б)
когато средствата, посочени в буква а), не са използвани, КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6; или
ii)
във всички останали случаи - в съответствие с предписанията на компетентния орган по сигурността, съгласно съответните защитни мерки, установени в приложение III.
5. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложения III и IV.
Член 10
Защита на КИЕС, с която се работи в комуникационни и информационни системи
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират, както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели. Ефективната ОИ гарантира необходимите нива на поверителност, интегритет, наличност, невъзможност за отказ и автентичност. ОИ се основава на процес за управление на риска.
2. „Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с класифицирана информация в електронна форма. Една КИС обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси. Настоящото решение се прилага за КИС, работещи с КИЕС.
3. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
4. Всички КИС преминават през процес на акредитация. Целта на акредитацията е да се гарантира, че са изпълнени всички необходими мерки за сигурност и е постигнато достатъчно ниво на защита на КИЕС и на КИС в съответствие с настоящото решение. В декларацията за акредитация се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, с което може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това.
5. С цел защита на КИС за работа с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана от неумишлени електромагнитни излъчвания, се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по Tempest“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
6. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
защита на поверителността на информацията с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение (ОКО) по препоръка на Комитета по сигурността;
б)
защита на поверителността на информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от генералния секретар на Съвета („генералния секретар“), действащ в качеството си на ОКО, по препоръка на Комитета по сигурността.
Без да се засяга буква б), при предаване в рамките на националните системи на държавите членки поверителността на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да бъде защитена чрез криптографски продукти, одобрени от ОКО на държавата членка.
7. При предаване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации, както е посочено в приложение IV.
8. Компетентните органи съответно на ГСС и на държавите членки създават следните органи по ОИ:
а)
орган по ОИ (ООИ);
б)
орган по Tempest (ОТ);
в)
орган за криптографско одобрение (ОКО);
г)
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
9. За всяка система компетентните органи съответно на ГСС и на държавите членки създават:
а)
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
б)
оперативен орган по ОИ.
10. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение IV.
Член 11
Индустриална сигурност
1. Индустриална сигурност е прилагането на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС от изпълнители или подизпълнители по време на преговори за сключване на договор и през целия жизнен цикъл на класифицирани договори. При такива договори не се допуска достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. ГСС може да възложи с договор изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС, или нейното съхранение, на индустриални или други единици, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с член 13, параграф 2, буква а) или б).
3. ГСС в качеството си на възложител гарантира, че при възлагане на класифицирани договори на индустриални или други единици се спазват минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящото решение и посочени в договора.
4. Във всяка държава членка националният орган по сигурността (НОС), определеният орган по сигурността (ООС) или друг компетентен орган гарантира, във възможната според националните законови и подзаконови актове степен, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани на нейна територия, вземат всички необходими мерки за защита на КИЕС по време на преговорите за сключване или по време на изпълнението на класифициран договор.
5. Във всяка държава членка НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността гарантира в съответствие с националните законови и подзаконови актове, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани в съответната държава членка, които участват в класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, изискващи достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в рамките на техните обекти както при изпълнение на такива договори, така и по време на преддоговорния етап, разполагат с удостоверение за сигурност на структура (УСС) на съответното ниво на класификация за сигурност.
6. На изпълнителския или подизпълнителския персонал, на който е необходим достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET за изпълнение на класифициран договор, се дава разрешение за достъп на персонала (РДП) от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, в съответствие с националните законови и подзаконови актове и минималните стандарти за сигурност, установени в приложение I.
7. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение V.
Член 12
Обмен на КИЕС
1. Съветът определя условията, съгласно които може да обменя държана от него КИЕС с други институции, органи, служби или агенции на Съюза. Може да се въведе съответна рамка за тази цел, включително като се сключат междуинституционални споразумения или други договорености при необходимост за целта.
2. Тази рамка гарантира, че на КИЕС е осигурена защита, съответстваща на нивото ѝ на класификация и на основни принципи и минимални стандарти, които са равностойни на определените в настоящото решение.
Член 13
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Съветът реши, че съществува необходимост от обмен на КИЕС с трета държава или международна организация, за тази цел се създава подходяща рамка.
2. За създаване на такава рамка и за определяне на реципрочни правила за защита на обменяната класифицирана информация:
а)
Съюзът сключва с трети държави или международни организации споразумения за процедури за сигурност за обмен и защита на класифицирана информация („споразумения за сигурност на информацията“); или
б)
генералният секретар може да встъпи в административни договорености от името на ГСС в съответствие с точка 17 от приложение VI, ако нивото на класификация на КИЕС, която се предоставя, като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Споразуменията за сигурност на информацията или административните договорености, посочени в параграф 2, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получат КИЕС, тази информация е защитена на ниво, съответстващо на класификацията ѝ, и съобразно минимални стандарти, които са не по-малко стриктни от стандартите, установени с настоящото решение.
4. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Съвета, се взема от Съвета поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация не е създадена от Съвета, ГСС най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. Ако създателят на информацията не може да бъде установен, неговата отговорност се поема от Съвета.
5. За да се установи ефективността на съществуващите в трета държава или международна организация мерки за сигурност за защита на предоставена или обменена КИЕС, се организират посещения за оценка.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение VI.
Член 14
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение.
2. До компрометиране на КИЕС се стига, когато в резултат на нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на компетентния орган по сигурността.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, НОС или друг компетентен орган предприема всички необходими мерки съгласно съответните законови и подзаконови актове за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на необходимите мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
5. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с приложимите правила и подзаконови актове. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
Член 15
Отговорност за прилагане на решението
1. Съветът предприема всички необходими мерки за гарантиране на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение.
2. Генералният секретар предприема всички необходими мерки, за да се гарантира, че при работа със или съхранение на КИЕС или друга класифицирана информация настоящото решение се прилага в използваните от Съвета обекти и в рамките на ГСС, от длъжностните лица и другите служители на ГСС, от командированите в ГСС служители, както и от външните изпълнители, наети от ГСС.
3. В съответствие с националните си законови и подзаконови актове държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че при работа с КИЕС или при съхранението ѝ настоящото решение се спазва от:
а)
служителите на постоянните представителства на държавите членки към Европейския съюз и от членовете на националните делегации, които присъстват на заседания на Съвета или на неговите подготвителни органи или които участват в други дейности на Съвета;
б)
други служители в националните администрации на държавите членки, включително служители, командировани в тези администрации, независимо дали работят на територията на държавите членки или зад граница;
в)
други лица в държавите членки, които по силата на изпълняваните от тях функции имат надлежно разрешение за достъп до КИЕС;
г)
изпълнители, наети от държавите членки, независимо дали работят на територията на държавите членки или зад граница.
Член 16
Организация на сигурността в Съвета
1. В рамките на функциите си за осигуряване на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение Съветът одобрява:
а)
споразуменията, посочени в член 13, параграф 2, буква а);
б)
решенията, с което се разрешава или се дава съгласие за предоставяне на КИЕС, създадена или съхранявана от Съвета, на трети държави или международни организации, в съответствие с принципа на съгласие на създателя на информацията;
в)
годишна програма за посещения за оценка, препоръчана от Комитета по сигурността, за посещения за оценка на службите и обектите в държавите членки, на органите, агенциите и структурите на Съюза, които прилагат настоящото решение или неговите принципи, и за посещения за оценка в трети държави и международни организации с цел да се удостовери ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС; и
г)
политиките за сигурност, предвидени в член 6, параграф 1.
2. Генералният секретар действа като орган на ГСС по сигурността. В това си качество генералният секретар:
а)
изпълнява и прави преглед на политиката на Съвета в областта на сигурността;
б)
координира с националните органи по сигурността на държавите членки всички въпроси на сигурността, свързани със защитата на класифицирана информация от значение за дейностите на Съвета;
в)
предоставя на длъжностните лица на ГСС, на други служители и на командированите национални експерти разрешение за достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо - в съответствие с член 7, параграф 3;
г)
когато е подходящо, разпорежда провеждане на разследване за всяко действително или подозирано компрометиране или загуба на класифицирана информация, държана или произхождаща от Съвета, и отправя към съответните органи по сигурността искане за съдействие при такива разследвания;
д)
извършва периодични проверки на мерките по сигурността за защита на класифицираната информация в обектите на ГСС;
е)
извършва периодични посещения за оценка на мерките по сигурността за защита на КИЕС в органите, агенциите и структурите на Съюза, които прилагат настоящото решение или неговите принципи;
ж)
провежда съвместно и съгласувано със съответния НОС периодични оценки на мерките по сигурността за защита на КИЕС в службите и обектите на държавите членки;
з)
прави необходимото за съответното координиране на мерките за сигурност с компетентните органи на държавите членки, отговарящи за защитата на класифицирана информация, и ако е уместно, с трети държави или международни организации, включително по отношение на естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях; и
и)
влиза в административните договорености, посочени в член 13, параграф 2, буква б).
Службата на ГСС по сигурността е на разположение на генералния секретар, за да го подпомага при изпълнението на тези задачи.
3. За целите на изпълнението на член 15, параграф 3 държавите членки следва да:
а)
определят НОС, вписан в допълнение В, който да отговаря за мерките по сигурността за защита на КИЕС, така че:
i)
КИЕС, държана от национално ведомство, орган или агенция, публични или частни, в страната или зад граница, да бъде защитена в съответствие с настоящото решение;
ii)
мерките по сигурността за защита на КИЕС да се проверяват или оценяват периодично;
iii)
всички лица, работещи в националната администрация или наети от изпълнител, на които може да бъде предоставен достъп до класифицирана информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, да бъдат съответно проучени за надеждност или надлежно оправомощени по силата на изпълняваните от тях функции, съгласно националните законови и подзаконови актове;
iv)
програмите за сигурност да са изградени, както е необходимо, за да се сведе до минимум рискът от компрометиране или загуба на КИЕС;
v)
въпросите на сигурността, свързани с опазването на КИЕС, да се координират с други компетентни национални органи, включително с органите, посочени в настоящото решение; и
vi)
да се дава отговор на съответните заявления за проверки за надеждност, по-специално от всички органи, агенции, структури и операции на Съюза, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, от специалните представители на ЕС (СПЕС) и техните екипи, които прилагат настоящото решение или неговите принципи;
б)
гарантират, че техните компетентни органи предоставят информация и експертни становища на правителствата си, а чрез тях и на Съвета, относно естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях.
Член 17
Комитет по сигурността
1. Създава се Комитет по сигурността. Той разглежда и извършва оценка на всички въпроси на сигурността в обхвата на настоящото решение и прави съответните препоръки до Съвета.
2. Комитетът по сигурността се състои от представители на НОС на държавите членки и на заседанията му присъства представител на Комисията и на ЕСВД. Комитетът се председателства от генералния секретар или от определен от него заместник. Комитетът заседава по указание на Съвета или по искане на генералния секретар или на НОС.
На заседанията могат да бъдат поканени представители на органите, агенциите и структурите на Съюза, които прилагат настоящото решение или неговите принципи, когато се обсъждат засягащи ги въпроси.
3. Комитетът по сигурността организира дейността си по такъв начин, че да може да отправя препоръки в специфични области на сигурността. В зависимост от нуждите той установява експертни подобласти по въпросите на ОИ, както и други експертни подобласти. Комитетът изготвя правила за работа в тези експертни подобласти и получава доклади от експертите за дейността им, включително, ако е уместно, и евентуални препоръки за Съвета.
Член 18
Замяна на предходни решения
1. С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2011/292/ЕС на Съвета (2).
2. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/264/ЕО на Съвета (3) и с Решение 2011/292/ЕС, продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 23 септември 2013 година.
ODLUKA VIJEĆA
od 23. rujna 2013.
o sigurnosnim propisima za zaštitu klasificiranih podataka EU-a
(2013/488/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 240. stavak 3.,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2009/937/EU od 1. prosinca 2009. o donošenju Poslovnika Vijeća (1), a posebno njezin članak 24.,
budući da:
(1)
Kako bi se razvile aktivnosti Vijeća u svim područjima u kojima je potrebno postupati s klasificiranim podacima, primjereno je uspostaviti sveobuhvatni sigurnosni sustav za zaštitu klasificiranih podataka kojim će biti obuhvaćeni Vijeće, njegovo Glavno tajništvo i države članice.
(2)
Ova bi se Odluka trebala primjenjivati kada Vijeće, njegova pripremna tijela i Glavno tajništvo Vijeća (GSC) postupaju s klasificiranim podacima EU-a (EUCI-jem).
(3)
U skladu s nacionalnim zakonima i propisima i u mjeri u kojoj je to potrebno za funkcioniranje Vijeća, države članice trebale bi poštovati ovu Odluku kada njihova nadležna tijela, osoblje ili ugovaratelji postupaju s klasificiranim podacima EU-a, kako bi svi bili sigurni da je za klasificirane podatke EU-a osigurana jednaka razina zaštite.
(4)
Vijeće, Komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje (EEAS) zalažu se za primjenu jednakih sigurnosnih standarda za zaštitu klasificiranih podataka EU-a.
(5)
Vijeće ističe važnost povezivanja, prema potrebi, Europskog parlamenta i drugih institucija, tijela, ureda ili agencija Unije s načelima, standardima i pravilima za zaštitu klasificiranih podataka nužnih za zaštitu interesa Unije i njezinih država članica.
(6)
Vijeće bi trebalo utvrditi odgovarajući okvir za razmjenu klasificiranih podataka EU-a u posjedu Vijeća s drugim institucijama, tijelima, uredima ili agencijama Unije, prema potrebi, u skladu s ovom Odlukom i međuinstitucionalnim dogovorima koji su na snazi.
(7)
Tijela i agencije EU-a uspostavljeni na temelju glave V. poglavlja 2. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), Europol i Eurojust trebali bi primjenjivati, u kontekstu svoje interne organizacije, osnovna načela i minimalne standarde za zaštitu klasificiranih podataka EU-a utvrđene u ovoj Odluci ako je tako predviđeno u aktu o njihovoj uspostavi.
(8)
Na operacije upravljanja krizama uspostavljene na temelju glave V. poglavlja 2. UEU-a i njihovo osoblje trebala bi se primjenjivati sigurnosna pravila koja je donijelo Vijeće u svrhu zaštite klasificiranih podataka EU-a kada je to predviđeno aktom Vijeća o njihovoj uspostavi.
(9)
Posebni predstavnici EU-a i članovi njihovih timova trebali bi primjenjivati sigurnosna pravila koja je donijelo Vijeće u svrhu zaštite klasificiranih podataka EU-a kada je tako predviđeno relevantnim aktom Vijeća.
(10)
Donošenjem ove Odluke ne dovode se u pitanje članci 15. i 16. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) te instrumenti kojima se ti članci provode.
(11)
Donošenjem ove Odluke ne dovodi se u pitanje postojeća praksa u državama članicama s obzirom na obavješćivanje njihovih nacionalnih parlamenata o aktivnostima Unije.
(12)
Kako bi se osigurala pravodobna primjena sigurnosnih pravila u pogledu zaštite klasificiranih podataka EU-a s obzirom na pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, ova bi Odluka trebala stupiti na snagu na dan objave,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Svrha, područje primjene i definicije
1. Ovom se Odlukom utvrđuju osnovna načela i minimalni standardi sigurnosti za zaštitu klasificiranih podataka EU-a (EUCI).
2. Navedeni minimalni standardi i osnovna načela primjenjuju se na Vijeće i GSC, a države članice ih poštuju u skladu s njihovim nacionalnim zakonima i propisima kako bi svi bili sigurni da je za klasificirane podatke EU-a osigurana jednaka razina zaštite.
3. Za potrebe ove Odluke primjenjuju se definicije navedene u Dodatku A.
Članak 2.
Definicija klasificiranih podataka EU-a, stupnjeva tajnosti i oznaka
1. „Klasificirani podaci EU-a” (EUCI) znači svaki podatak ili materijal koji je označen stupnjem tajnosti EU-u i čije neovlašteno otkrivanje može uzrokovati različite stupnjeve prijetnje nanošenjem štete interesima Europske unije ili jedne ili više država članica.
2. Klasificirani podaci EU-a klasificiraju se prema sljedećim stupnjevima tajnosti:
(a)
TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može iznimno teško naštetiti bitnim interesima Europske unije ili jedne ili više država članica;
(b)
SECRET UE/EU SECRET podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može teško naštetiti bitnim interesima Europske unije ili jedne ili više država članica;
(c)
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može nanijeti štetu bitnim interesima Europske unije ili jedne ili više država članica;
(d)
RESTREINT UE/EU RESTRICTED podaci i materijali čije neovlašteno otkrivanje može dovesti u nepovoljan položaj interese Europske unije ili jedne ili više država članica.
3. Klasificirani podaci EU-a moraju biti označeni stupnjem tajnosti u skladu sa stavkom 2. Mogu nositi i dodatne oznake kojima se utvrđuje područje djelatnosti na koje se odnose, određuje onog od kojeg potječu, ograničava distribucija, ograničava uporaba ili naznačuje mogućnost objavljivanja.
Članak 3.
Upravljanje klasifikacijom
1. Nadležna tijela osiguravaju da su klasificirani podaci EU-a klasificirani na odgovarajući način, da su jasno određeni kao klasificirani podaci i da zadrže svoj stupanj tajnosti samo onoliko dugo koliko je to potrebno.
2. Bez prethodne pisane suglasnosti onog od kojeg potječu, ne smije se smanjiti stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a, klasificirani se podaci EU-a ne smiju deklasificirati niti se smije promijeniti ili ukloniti ijedna oznaka iz članka 2. stavka 3.
3. Vijeće odobrava sigurnosnu politiku za stvaranje klasificiranih podataka EU-a koja mora obuhvaćati i praktični vodič za klasificiranje.
Članak 4.
Zaštita klasificiranih podataka
1. Klasificirani podaci EU-a štite se u skladu s ovom Odlukom.
2. Imatelj klasificiranog podatka EU-a odgovoran je za njegovu zaštitu u skladu s ovom Odlukom.
3. Ako države članice uvedu klasificirane podatke s oznakom nacionalnog stupnja tajnosti u strukture ili mreže Unije, Vijeće i GSC štite navedene podatke u skladu sa zahtjevima primjenljivima na klasificirane podatke EU-a na jednakoj razini kako je utvrđeno u tablici ekvivalentnosti stupnjeva tajnosti sadržanoj u Dodatku B.
4. Skup klasificiranih podataka EU-a može nalagati stupanj zaštite koji odgovara višem stupnju tajnosti od njegovih pojedinačnih dijelova.
Članak 5.
Upravljanje sigurnosnim rizicima
1. Rizikom za klasificirane podatke EU-a upravlja se kao procesom. Cilj je tog procesa utvrđivanje poznatih sigurnosnih rizika, definiranje sigurnosnih mjera za smanjenje takvih rizika na prihvatljivu razinu u skladu s osnovnim načelima i minimalnim standardima navedenima u ovoj Odluci te primjena navedenih mjera u skladu s konceptom dubinske obrane kako je određeno u Dodatku A. Učinkovitost takvih mjera stalno se ocjenjuje.
2. Sigurnosne mjere za zaštitu klasificiranih podataka EU-a moraju tijekom njihova životnog ciklusa biti primjerene njihovu stupnju tajnosti, obliku i opsegu podataka ili materijala, mjestu i konstrukciji objekata u kojima su smješteni klasificirani podaci EU-a i lokalno procijenjenoj prijetnji zlonamjernih i/ili kriminalnih aktivnosti, uključujući špijunažu, sabotažu i terorizam.
3. U kriznim se planovima mora imati na umu potrebu zaštite klasificiranih podataka EU-a u izvanrednim situacijama kako bi se spriječio neovlašteni pristup, otkrivanje ili gubitak cjelovitosti ili dostupnosti.
4. U planove neprekidnosti poslovanja moraju se uključiti preventivne mjere i mjere oporavka kako bi se na najmanju moguću mjeru sveli veliki propusti ili nezgode u postupanju s klasificiranim podacima EU-a i njihovu čuvanju.
Članak 6.
Provedba ove Odluke
1. Vijeće prema potrebi, na preporuku Sigurnosnog odbora, odobrava sigurnosne politike u kojima su navedene mjere za provedbu ove Odluke.
2. Sigurnosni se odbor na svojoj razini može dogovoriti o sigurnosnim smjernicama kojima će dopuniti ili potkrijepiti ovu Odluku te sve sigurnosne politike koje odobri Vijeće.
Članak 7.
Sigurnost osoblja
1. Sigurnost osoba je primjena mjera kojima se osigurava odobravanje pristupa klasificiranim podacima EU-a samo pojedincima:
-
kojima je nužan pristup podacima,
-
koji su, prema potrebi, prošli sigurnosnu provjeru za odgovarajući stupanj, i
-
koji su upoznati sa svojim odgovornostima.
2. Postupci za sigurnosnu provjeru osoba oblikovani su tako da se njima utvrđuje može li se pojedinca, s obzirom na njegovu lojalnost, vjerodostojnost i pouzdanost, ovlastiti za pristup klasificiranim podacima EU-a.
3. Svi pojedinci u GSC-u koji zbog svojih dužnosti moraju imati pristup ili moraju postupati s klasificiranim podacima EU-a sa stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim moraju proći sigurnosnu provjeru za odgovarajući stupanj prije nego što im se omogući pristup takvim klasificiranim podacima EU-a. Te pojedince mora ovlastiti tijelo za imenovanja GSC-a za pristup klasificiranim podacima EU-a do određene razine i do određenog datuma.
4. Osoblje država članica iz članka 15. stavka 3., koje zbog svojih dužnosti može zatrebati pristup klasificiranim podacima EU-a sa stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim mora proći sigurnosnu provjeru za odgovarajući stupanj ili mora biti na neki drugi način propisno ovlašteno na temelju svojih funkcija, u skladu s nacionalnim zakonima i propisima, prije nego što mu se odobri pristup takvim klasificiranim podacima EU-a.
5. Prije nego što im se odobri pristup klasificiranim podacima EU-a te u pravilnim vremenskim razmacima nakon toga, svi se pojedinci upućuju u svoje odgovornosti povezane sa zaštitom klasificiranih podataka EU-a u skladu s ovom Odlukom te ih moraju prihvatiti.
6. Odredbe za provedbu ovog članka navedene su u Prilogu I.
Članak 8.
Fizička sigurnost
1. Fizička sigurnost je primjena fizičkih i tehničkih zaštitnih mjera za sprečavanje neovlaštenog pristupa klasificiranim podacima EU-a.
2. Cilj mjera fizičke sigurnosti je sprečavanje tajnog ili nasilnog ulaska neovlaštenih osoba, odvraćanje od neovlaštenih radnji, sprečavanje ili otkrivanje neovlaštenih radnji te omogućavanje razdvajanja osoblja koje pristupa klasificiranim podacima EU-a zbog nužnosti pristupa. Takve se mjere određuju na temelju procesa upravljanja rizicima.
3. Mjere fizičke sigurnosti uspostavljaju se za sve prostorije, zgrade, urede, sobe i druga područja u kojima se postupa s klasificiranim podacima EU-a ili se ondje čuvaju, uključujući područja u kojima su smješteni komunikacijski i informacijski sustavi kako je određeno u članku 10. stavku 2.
4. Područja u kojima se čuvaju klasificirani podaci EU-a sa stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili više utvrđuju se kao sigurnosne zone u skladu s Prilogom II., a odobrava ih nadležno sigurnosno tijelo.
5. Za zaštitu klasificiranih podataka EU-a sa stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili više koristi se samo odobrena oprema ili uređaji.
6. Odredbe za provedbu ovog članka navedene su u Prilogu II.
Članak 9.
Upravljanje klasificiranim podacima
1. Upravljanje klasificiranim podacima primjena je administrativnih mjera za kontrolu klasificiranih podataka EU-a tijekom njihova životnog ciklusa kojima se dopunjuju mjere iz članaka 7., 8. i 10. i pri tome pomaže pri odvraćanju i otkrivanju namjerne ili slučajne ugroze ili gubitka takvih podataka. Takve se mjere posebno odnose na stvaranje, upis, umnožavanje, prevođenje, smanjenje stupnja tajnosti, deklasifikaciju, prijenos i uništavanje klasificiranih podataka EU-a.
2. Podaci klasificirani kao CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili više upisuju se iz sigurnosnih razloga prije distribucije i po primitku. U tu svrhu nadležna tijela u GSC-u i državama članicama uspostavljaju sustav registara. Podaci klasificirani kao TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET upisuju se u predviđene registre.
3. Službe i prostorije u kojima se postupa s klasificiranim podacima EU-a ili se ondje čuvaju podliježu redovitim inspekcijama koje provodi nadležno sigurnosno tijelo.
4. Klasificirani podaci EU-a prosljeđuju se između službi i prostorija izvan fizički zaštićenih područja na sljedeći način:
(a)
u pravilu, klasificirani podaci EU-a prenose se elektroničkim sredstvima koja su zaštićena kriptografskim proizvodima odobrenima u skladu s člankom 10. stavkom 6.;
(b)
ako se ne uporabe sredstva iz točke (a), klasificirani podaci EU-a prenose se:
i.
na elektroničkim medijima (npr. USB-u, CD-u, tvrdom disku) koji su zaštićeni kriptografskim proizvodima odobrenima u skladu s člankom 10. stavkom 6.; ili
ii.
u svim drugim slučajevima na način koji je propisalo nadležno sigurnosno tijelo u skladu s odgovarajućim zaštitnim mjerama utvrđenima u Prilogu III.
5. Odredbe za provedbu ovog članka navedene su u prilozima III. i IV.
Članak 10.
Zaštita klasificiranih podataka EU-a koji se obrađuju u komunikacijskim i informacijskih sustavima
1. Informacijska sigurnost (IA) u području komunikacijskih i informacijskih sustava povjerenje je da će takvi sustavi štititi podatke koje obrađuju i da će funkcionirati onako kako trebaju, kada trebaju i pod kontrolom zakonitih imatelja. Učinkoviti IA osigurava odgovarajuće razine tajnosti, cjelovitosti, dostupnosti, nepobitnosti i autentičnosti. IA se temelji na procesu upravljanja rizicima.
2. „Komunikacijski i informacijski sustav” (CIS) znači svaki sustav koji omogućuje postupanje s podacima u elektroničkom obliku. CIS obuhvaća sva sredstva potrebna za njegov rad, uključujući infrastrukturu, organizaciju, osoblje i informacijske resurse. Ova se Odluka primjenjuje na CIS za postupanje s klasificiranim podacima EU-a (CIS).
3. CIS postupa s klasificiranim podacima EU-a u skladu s konceptom IA-a.
4. Svaki CIS mora proći proces akreditacije. Cilj je akreditacije pribavljanje potvrde da su sve odgovarajuće sigurnosne mjere provedene i da je ostvarena dostatna razina zaštite klasificiranih podataka EU-a i CIS-a u skladu s ovom Odlukom. U izjavi o akreditaciji određuju se najviši stupanj tajnosti podataka s kojima se može postupati u CIS-u i odgovarajući uvjeti.
5. Provode se sigurnosne mjere za zaštitu CIS-a, u kojem se postupa s podacima sa stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL i višim, od ugroze takvih podataka nenamjernim elektromagnetnim zračenjem („sigurnosne mjere TEMPEST”). Takve sigurnosne mjere razmjerne su riziku iskorištavanja i stupnju tajnosti tih podataka.
6. Ako su klasificirani podaci EU-a zaštićeni kriptografskim proizvodima, takvi proizvodi odobravaju se kako slijedi:
(a)
tajnost podataka klasificiranih kao SECRET UE/EU SECRET i više zaštićena je kriptografskim proizvodima koje je odobrilo Vijeće u ulozi tijela za odobravanje kriptomaterijala (CAA) na preporuku Sigurnosnog odbora;
(b)
tajnost podataka klasificiranih kao CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili RESTREINT UE/EU RESTRICTED zaštićena je kriptografskim proizvodima koje je odobrio glavni tajnik Vijeća („glavni tajnik”) u ulozi CAA-a na preporuku Sigurnosnog odbora.
Neovisno o točki (b), unutar nacionalnih sustava država članica povjerljivost klasificiranih podataka EU-a sa stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili RESTREINT UE/EU RESTRICTED može se zaštititi kriptografskim proizvodima koje je odobrio CAA države članice.
7. Tijekom prijenosa klasificiranih podataka EU-a elektroničkim sredstvima rabe se odobreni kriptografski proizvodi. Neovisno o tom zahtjevu, u izvanrednim se okolnostima ili posebnim tehničkim konfiguracijama navedenima u Prilogu IV. mogu primjenjivati posebni postupci.
8. Nadležna tijela GSC-a, odnosno država članica uspostavljaju sljedeće funkcije IA-a:
(a)
tijelo za IA (IAA);
(b)
tijelo za TEMPEST (TA);
(c)
tijelo za odobravanje kriptomaterijala (CAA);
(d)
tijelo za distribuciju kriptomaterijala (CDA).
9. Nadležna tijela GSC-a, odnosno država članica uspostavljaju za svaki sustav:
(a)
tijelo za sigurnosnu akreditaciju (SAA);
(b)
operativno tijelo za IA.
10. Odredbe za provedbu ovog članka navedene su u Prilogu IV.
Članak 11.
Gospodarska sigurnost
1. Gospodarska sigurnost je primjena mjera kojima se osigurava da ugovaratelji i podugovaratelji štite klasificirane podatke EU-a u pregovorima prije sklapanja ugovora i tijekom životnog ciklusa klasificiranih ugovora. Takvi ugovori ne smiju uključivati pristup podacima koji su klasificirani kao TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. GSC može na temelju ugovora povjeriti zadaće koji obuhvaćaju ili uključuju pristup ili postupanje s klasificiranim podacima EU-a ili njihovo čuvanje gospodarskim ili drugim subjektima registriranima u državi članici ili trećoj državi koja je sklopila sporazum ili administrativni dogovor u skladu s člankom 13. stavkom 2. točkama (a) ili (b).
3. GSC, kao tijelo za ugovaranje, osigurava poštovanje minimalnih standarda o gospodarskoj sigurnosti navedenih u ovoj Odluci, i iz ugovora, prilikom sklapanja klasificiranih ugovora s gospodarskim ili drugim subjektima.
4. Nacionalno sigurnosno tijelo (NSA) ili zaduženo sigurnosno tijelo (DSA) ili bilo koje drugo nadležno tijelo svake države članice osigurava, u mjeri u kojoj je to moguće prema nacionalnim zakonima i propisima, da ugovaratelji i podugovaratelji registrirani na njezinom državnom području poduzmu sve odgovarajuće mjere za zaštitu klasificiranih podataka EU-a tijekom pregovora prije sklapanja ugovora i prilikom izvršenja klasificiranog ugovora.
5. NSA, DSA ili bilo koje drugo nadležno sigurnosno tijelo svake države članice osigurava, u skladu s nacionalnim zakonima i propisima, da ugovaratelji ili podugovaratelji koji su registrirani u državi članici i koji sudjeluju u klasificiranim ugovorima ili podugovorima koji zahtijevaju pristup podacima klasificiranima kao CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET unutar svojih prostorija, bilo tijekom izvršenja takvih ugovora ili u fazi prije sklapanja ugovora, posjeduju uvjerenje o sigurnosnoj provjeri pravne osobe (FSC) za odgovarajući stupanj tajnosti.
6. Osoblju ugovaratelja ili podugovaratelja kojem za izvršenje klasificiranog ugovora treba pristup podacima klasificiranima kao CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili SECRET UE/EU SECRET odgovarajući NSA, DSA ili bilo koje drugo nadležno sigurnosno tijelo odobrava uvjerenje o sigurnosnoj provjeri osobe (PSC) u skladu s nacionalnim zakonima i propisima te minimalnim standardima utvrđenima u Prilogu I.
7. Odredbe za provedbu ovog članka navedene su u Prilogu V.
Članak 12.
Razmjena klasificiranih podataka EU-a
1. Vijeće određuje uvjete prema kojima ono može razmjenjivati klasificirane podatke EU-a u njegovu vlasništvu s drugim institucijama, tijelima, uredima, ili agencijama Unije. U tu svrhu može se uspostaviti odgovarajući okvir, uključujući sklapanje međuinstitucionalnih sporazuma ili drugih dogovora, ako je to potrebno.
2. Takvim okvirom jamči se da su klasificirani podaci EU-a zaštićeni na odgovarajući način u skladu sa stupnjem tajnosti te sukladno temeljnim načelima i minimalnim standardima koji su jednaki onima utvrđenima u ovoj Odluci.
Članak 13.
Razmjena klasificiranih podataka s trećim državama i međunarodnim organizacijama
1. Ako Vijeće utvrdi da postoji potreba za razmjenom klasificiranih podataka EU-a s trećim državama ili međunarodnim organizacijama, u tu se svrhu uspostavlja odgovarajući okvir.
2. Za uspostavljanje takvog okvira i definiranje uzajamnih pravila o zaštiti razmijenjenih klasificiranih podataka:
(a)
Unija sklapa sporazume s trećim državama ili međunarodnim organizacijama o sigurnosnim postupcima za razmjenu i zaštitu klasificiranih podataka („sporazumi o sigurnosti podataka”); ili
(b)
glavni tajnik može sklapati administrativne dogovore u ime GSC-a u skladu sa stavkom 17. Priloga VI. ako stupanj tajnosti klasificiranih podataka EU-a koji se treba objaviti u pravilu nije viši od RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Sporazumi o sigurnosti podataka ili administrativni dogovori iz stavka 2. sadrže odredbe kojima se osigurava odgovarajuća zaštita podataka koje prime treće države ili međunarodne organizacije u skladu s njihovim stupnjem tajnosti i minimalnim standardima koji nisu ništa manje strogi od minimalnih standarda utvrđenih ovom Odlukom.
4. Odluku o objavljivanju klasificiranih podataka EU-a koji potječu od Vijeća trećoj državi ili međunarodnoj organizaciji donosi Vijeće od slučaja do slučaja, u skladu s prirodom i sadržajem takvih podataka, nužnosti primatelja za pristupom podacima i koristi koju će imati Unija. Ako onaj od kojeg potječu klasificirani podaci koji se žele objaviti nije Vijeće, GSC najprije mora zatražiti pisanu suglasnost za objavljivanje od onog od kojeg podaci potječu. Ako se taj ne može utvrditi, Vijeće preuzima odgovornost onog od kojeg podaci potječu.
5. Organiziraju se posjeti za procjenu stanja, kako bi se utvrdila učinkovitost uspostavljenih sigurnosnih mjera u trećoj državi ili međunarodnoj organizaciji za zaštitu dostavljenih ili razmijenjenih klasificiranih podataka EU-a.
6. Odredbe za provedbu ovog članka navedene su u Prilogu VI.
Članak 14.
Povrede sigurnosti i ugroza klasificiranih podataka EU-a
1. Povreda sigurnosti posljedica je radnje ili propusta pojedinca koji je u suprotnosti sa sigurnosnim propisima utvrđenima ovom Odlukom.
2. Do ugroze klasificiranih podataka EU-a dolazi kada su ti podaci djelomično ili u cijelosti otkriveni neovlaštenim osobama kao rezultat povrede sigurnosti.
3. Svaka povreda ili sumnja u povredu sigurnosti odmah se prijavljuje nadležnom sigurnosnom tijelu.
4. Ako je poznato ili ako postoje opravdani razlozi na temelju kojih se može pretpostaviti da su klasificirani podaci EU-a ugroženi ili izgubljeni, NSA ili drugo nadležno tijelo poduzima sve odgovarajuće mjere u skladu s mjerodavnim zakonima i propisima, kako bi:
(a)
obavijestilo onog od kojeg podaci potječu;
(b)
osiguralo da istragu predmeta provede osoblje koje nije neposredno povezano s povredom s ciljem utvrđivanja činjenica;
(c)
procijenilo moguću štetu nanesenu interesima Unije ili država članica;
(d)
poduzelo odgovarajuće mjere za sprečavanje ponovne povrede; i
(e)
obavijestilo nadležna tijela o poduzetim mjerama.
5. Protiv svakog pojedinca odgovornog za povredu sigurnosnih propisa utvrđenih ovom Odlukom može se pokrenuti disciplinski postupak u skladu s mjerodavnim pravilima i propisima. Protiv svakog pojedinca odgovornog za ugrozu ili gubitak klasificiranih podataka EU-a pokreće se disciplinski i/ili pravni postupak u skladu s mjerodavnim zakonima, pravilima i propisima.
Članak 15.
Odgovornost za provedbu
1. Vijeće poduzima sve potrebne mjere, kako bi osiguralo cjelokupnu dosljednost u primjeni ove Odluke.
2. Glavni tajnik poduzima sve potrebne mjere kako bi osigurao da, prilikom postupanja s klasificiranim podacima EU-a ili bilo kojim drugim klasificiranim podacima ili prilikom njihova čuvanja, dužnosnici GSC-a i drugi službenici, osoblje upućeno GSC-u i ugovaratelji GSC-a primjenjuju ovu Odluku u prostorijama kojima se služi Vijeće i unutar GSC-a.
3. Države članice poduzimaju sve odgovarajuće mjere u skladu sa svojim nacionalnim zakonima i propisima kako bi osigurale da prilikom postupanja s klasificiranim podacima EU-a i njihova čuvanja ovu Odluku poštuju:
(a)
osoblje stalnih predstavništava država članica u Europskoj uniji i nacionalni predstavnici koji prisustvuju sastancima Vijeća ili njegovih pripremnih tijela ili sudjeluju u drugim aktivnostima Vijeća;
(b)
ostalo osoblje u nacionalnim administracijama država članica, uključujući osoblje upućeno tim administracijama, bez obzira na to obavlja li ono svoju službu na državnom području države članice ili u inozemstvu;
(c)
ostale osobe u državama članicama koje su, u skladu sa svojim funkcijama, propisno ovlaštene za pristup klasificiranim podacima EU-a; i
(d)
ugovaratelji država članica, bez obzira na to jesu li na području države članice ili u inozemstvu.
Članak 16.
Organizacija sigurnosti u Vijeću
1. U okviru svoje uloge u osiguravanju cjelokupne dosljednosti u primjeni ove Odluke Vijeće odobrava:
(a)
sporazume iz članka 13. stavka 2. točke (a);
(b)
odluke kojima se odobrava ili daje suglasnost za objavu klasificiranih podataka EU-a koji potječu od Vijeća ili su njegovom posjedu trećim državama i međunarodnim organizacijama, u skladu s načelom pristanka izvora;
(c)
godišnji program posjeta radi procjene stanja na preporuku Sigurnosnog odbora za posjete radi procjene službi i prostorija država članica, tijela, agencija i subjekata Unije koji primjenjuju ovu Odluku ili njezina načela te za posjete radi procjene stanja trećim državama i međunarodnim organizacijama, kako bi se utvrdila učinkovitost provedenih mjera za zaštitu klasificiranih podataka EU-a; i
(d)
sigurnosne politike predviđene člankom 6. stavkom 1.
2. Glavni tajnik sigurnosno je tijelo GSC-a. U tom svojstvu glavni tajnik:
(a)
provodi i preispituje sigurnosnu politiku Vijeća;
(b)
koordinira s NSA-ima država članica sva pitanja sigurnosti povezana sa zaštitom klasificiranih podataka koji se odnose na aktivnosti Vijeća;
(c)
izdaje dužnosnicima GSC-a, drugim službenicima i upućenim nacionalnim stručnjacima ovlaštenje za pristup podacima sa stupnjem tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili višim, u skladu s člankom 7. stavkom 3.;
(d)
prema potrebi, nalaže istrage svake stvarne ugroze ili gubitka ili ako postoji sumnja u ugrozu ili gubitak klasificiranih podataka koji su u posjedu ili potječu od Vijeća te zahtijeva pomoć od nadležnih sigurnosnih tijela u takvim istragama;
(e)
poduzima periodične inspekcije sigurnosnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka u prostorijama GSC-a;
(f)
poduzima periodične posjete radi procjene sigurnosnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka EU-a u tijelima, agencijama i subjektima Unije koji primjenjuju ovu Odluku ili njezina načela;
(g)
zajedno i u dogovoru s predmetnim NSA-om poduzima periodične procjene sigurnosnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka EU-a u službama i prostorijama država članica;
(h)
osigurava da se sigurnosne mjere koordiniraju prema potrebi s nadležnim tijelima država članica koja su odgovorna za zaštitu klasificiranih podataka i, prema potrebi, trećim državama ili međunarodnim organizacijama, također i u pogledu prirode prijetnji sigurnosti klasificiranih podataka EU-u i sredstava za zaštitu od njih; i
(i)
sklapa administrativne dogovore iz članka 13. stavka 2. točke (b).
Ured za sigurnost GSC-a na raspolaganju je glavnom tajniku i pruža mu pomoć u pogledu navedenih odgovornosti.
3. Za potrebe provedbe članka 15. stavka 3. države članice trebale bi:
(a)
odrediti NSA, kako je navedeno u Dodatku C, odgovoran za sigurnosne mjere za zaštitu klasificiranih podataka EU-a, kako bi:
i.
klasificirani podaci u posjedu bilo kojeg nacionalnog odjela, tijela ili agencije, bilo javne ili privatne, kod kuće ili u inozemstvu, bili zaštićeni u skladu s ovom Odlukom;
ii.
se sigurnosne mjere za zaštitu klasificiranih podataka EU-a povremeno pregledale ili procijenile;
iii.
svi pojedinci zaposleni u nacionalnoj administraciji ili pri ugovaratelju kojem se može odobriti pristup podacima klasificiranim kao CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ili više prošli odgovarajuću sigurnosnu provjeru ili bili na neki drugi način propisno ovlašteni na temelju svojih funkcija u skladu s nacionalnim zakonima i propisima;
iv.
se prema potrebi uspostavili sigurnosni programi radi smanjivanja opasnosti od ugroze ili gubitka klasificiranih podataka EU-a;
v.
pitanja sigurnosti koja se odnose na zaštitu klasificiranih podataka EU-a bila usklađena s drugim nadležnim nacionalnim tijelima, uključujući tijela iz ove Odluke; i
vi.
se odgovorilo na odgovarajuće zahtjeve za sigurnosnu provjeru, a posebno na one koje su podnijele bilo koja tijela, agencije, subjekti i operacije Unije, uspostavljeni na temelju glave V. poglavlja 2. UEU-a, te posebni predstavnici EU-a (PPEU-i) i njihovi timovi koji primjenjuju ovu Odluku ili njezina načela;
(b)
osigurati da njihova nadležna tijela dostave podatke i savjete svojim vladama, a putem njih i Vijeću, o prirodi prijetnji sigurnosti klasificiranih podataka EU-a i sredstvima zaštite od njih.
Članak 17.
Sigurnosni odbor
1. Ovim se uspostavlja Sigurnosni odbor. On ispituje i ocjenjuje sva sigurnosna pitanja obuhvaćena područjem primjene ove Odluke te prema potrebi daje preporuke Vijeću.
2. Sigurnosni je odbor sastavljen od predstavnika NSA-a država članica, a u njegovu radu sudjeluju predstavnici Komisije i EEAS-a. Njime predsjeda glavni tajnik ili njegov imenovani izaslanik. Sastaje se po uputi Vijeća ili na zahtjev glavnog tajnika ili NSA-a.
Predstavnici tijela, agencija i subjekata Unije koji primjenjuju ovu Odluku ili njezina načela mogu biti pozvani da sudjeluju na sastancima kada se raspravlja o pitanjima koja se na njih odnose.
3. Sigurnosni odbor organizira svoje aktivnosti tako da može davati preporuke za specifična područja sigurnosti. On utvrđuje stručno potpodručje za pitanja IA-a te prema potrebi druga stručna potpodručja. On sastavlja opis poslova za takva potpodručja i prima njihova izvješća o aktivnostima, uključujući, prema potrebi, sve preporuke Vijeću.
Članak 18.
Zamjena prethodne odluke
1. Ovom se Odlukom stavlja izvan snage i zamjenjuje Odluka Vijeća 2011/292/EU (2).
2. Svi klasificirani podaci EU-a klasificirani u skladu s Odlukom Vijeća 2001/264/EZ (3) i Odlukom 2011/292/EU i dalje su zaštićeni u skladu s odgovarajućim odredbama ove Odluke.
Članak 19.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 23. rujna 2013..