ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
DIREKTIVA VIJEĆA (EU) 2015/652
od 20. travnja 2015.
o utvrđivanju metoda izračuna i zahtjeva u vezi s izvješćivanjem u skladu s Direktivom 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ (1), a posebno njezin članak 7.a stavak 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Metoda za izračun emisija stakleničkih plinova iz gorivâ i drugih energenata iz nebioloških izvora koju je potrebno utvrditi u skladu s člankom 7.a stavkom 5. Direktive 98/70/EZ trebala bi rezultirati dovoljno točnim izvješćivanjem tako da Komisija može kritički procijeniti uspješnost isporučitelja u ispunjavanju njihovih obveza u skladu s člankom 7.a stavkom 2. te Direktive. Metodom izračuna trebalo bi osigurati točnost, uzimajući u obzir složenost povezanih administrativnih zahtjeva. U isto vrijeme njome bi trebalo poticati isporučitelje da smanje intenzitet stakleničkih plinova goriva koje isporučuju. Također je potrebno pažljivo razmotriti utjecaj metode izračuna na rafinerije u Uniji. Stoga bi se metoda izračuna trebala temeljiti na prosječnom intenzitetu stakleničkih plinova koji odgovara prosječnoj vrijednosti industrije koja je tipična za određeno gorivo. Prednost toga bilo bi smanjenje administrativnog opterećenja za isporučitelje i države članice. Predloženom metodom izračuna u ovoj fazi ne bi trebalo zahtijevati diferencijaciju intenziteta stakleničkih plinova goriva na temelju izvora sirovina jer bi to utjecalo na ulaganja u određenim rafinerijama u Uniji koja su u tijeku.
(2)
Zahtjeve u vezi s izvješćivanjem za isporučitelje koji su mala i srednja poduzeća (MSP), kako je definirano u Preporuci Komisije 2003/361/EZ (2), trebalo bi svesti na najmanju moguću mjeru u kontekstu članka 7.a stavka 1. Direktive 98/70/EZ. Slično tome, uvoznike benzinskih i dizelskih goriva proizvedenih izvan Unije ne bi trebalo obvezati da dostavljaju podrobne informacije o izvorima sirove nafte koja je upotrijebljena za proizvodnju tih goriva jer bi te informacije mogle biti nedostupne ili bi ih moglo biti teško dobiti.
(3)
Radi poticanja daljnjeg smanjenja emisija stakleničkih plinova trebalo bi u izračun emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku isporučitelja uključiti uštede ostvarene od smanjenja emisija nastalih istraživanjem i proizvodnjom nafte i plina (smanjenja IPNP emisija), uključujući od spaljivanja na bakljama i ispuštanja u atmosferu. Kako bi isporučitelji goriva mogli lakše ostvariti priznavanje smanjenja IPNP emisija, trebalo bi dopustiti primjenu različitih sustava emisija za izračun i certificiranje smanjenja emisija. Trebali bi biti prihvatljivi samo projekti smanjenja IPNP emisija koji su započeti nakon datuma utvrđivanja referentne vrijednosti goriva navedene u članku 7.a stavku 5. točki (b) Direktive 98/70/EZ, odnosno nakon 1. siječnja 2011.
(4)
Ponderirani prosjek zadanih vrijednosti stakleničkih plinova koji odgovara sirovoj nafti potrošenoj u Uniji predstavlja jednostavnu metodu izračuna s pomoću koje isporučitelji mogu odrediti sadržaj stakleničkih plinova u gorivu koje isporučuju.
(5)
Smanjenja IPNP emisija trebalo bi procijeniti i potvrditi u skladu s načelima i normama utvrđenima u međunarodnim normama, a posebno ISO 14064, ISO 14065 i ISO 14066.
(6)
Nadalje, primjereno je državama članicama olakšati provedbu zakonodavstva o smanjenjima IPNP emisija, uključujući od spaljivanja na bakljama i ispuštanja u atmosferu. U tu svrhu trebalo bi pod pokroviteljstvom Komisije pripremiti nezakonodavne smjernice o pristupima za kvantificiranje, provjeru, potvrđivanje, praćenje takvih smanjenja IPNP emisija i izvješćivanje o njima (uključujući smanjenja pri spaljivanju na bakljama i ispuštanju u atmosferu na mjestima proizvodnje) prije kraja razdoblja prenošenja utvrđenog u članku 7. ove Direktive.
(7)
Člankom 7.a stavkom 5. točkom (b) Direktive 98/70/EZ zahtijeva se utvrđivanje metode za određivanje referentne vrijednosti goriva na temelju emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku po jedinici energije iz fosilnih goriva iz 2010.. Referentna vrijednost goriva trebala bi se temeljiti na količinama potrošenog dizela, benzina, plinskog ulja namijenjenog za uporabu u izvancestovnom prometu, ukapljenog naftnog plina (LPG) i komprimiranog prirodnog plina (CNG), primjenom podataka koje su države članice za 2010. službeno dostavile Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC). Referentna vrijednost goriva ne bi trebala biti vrijednost za referentno fosilno gorivo koja se koristi za izračun ušteda stakleničkih plinova iz biogorivâ, a koja bi trebala ostati kako je navedeno u Prilogu IV. Direktivi 98/70/EZ.
(8)
S obzirom na to da se sastav odgovarajuće mješavine fosilnih goriva tek neznatno mijenja iz godine u godinu, ukupna promjena u intenzitetu stakleničkih plinova fosilnih goriva iz godine u godinu također će biti mala. Stoga je primjereno da se referentna vrijednost goriva temelji na podacima o prosječnoj potrošnji u Uniji u 2010. koje su države članice dostavile UNFCCC-u.
(9)
Referentna vrijednost goriva trebala bi predstavljati prosječni intenzitet emisija stakleničkih plinova nastalih istraživanjem i proizvodnjom nafte i plina te intenzitet goriva iz rafinerije prosječne složenosti za fosilna goriva. Stoga bi referentnu vrijednost goriva trebalo izračunavati s pomoću prosječnih zadanih vrijednosti za odgovarajuće gorivo. Referentna vrijednost goriva trebala bi ostati nepromijenjena za razdoblje do 2020. kako bi se isporučiteljima pružila regulatorna sigurnost u pogledu njihovih obveza da smanje intenzitet stakleničkih plinova goriva koja isporučuju.
(10)
Člankom 7.a stavkom 5. točkom (d) Direktive 98/70/EZ predviđa se donošenje metode za izračun doprinosa električnih cestovnih vozila smanjenju emisija stakleničkih plinova u njihovom životnom vijeku. U skladu s tim člankom metoda izračuna trebala bi biti u skladu s člankom 3. stavkom 4. Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3). Kako bi se osigurala usklađenost, istim bi se korekcijskim faktorom trebalo koristiti za učinkovitost pogonskog sustava.
(11)
Električnu energiju isporučenu za uporabu u cestovnom prijevozu isporučitelji mogu navesti u svojim godišnjim izvješćima državama članicama kako je utvrđeno u članku 7.a stavku 1. Direktive 98/70/EZ. Kako bi se ograničili administrativni troškovi, primjereno je da se za potrebe izvješćivanja od strane isporučitelja metoda izračuna temelji na procjeni umjesto na stvarnom mjerenju potrošnje električne energije u električnom cestovnom vozilu ili motociklu.
(12)
Primjereno je uključiti detaljan pristup za procjenu količine i intenziteta stakleničkih plinova biogorivâ u slučajevima u kojima se prerada biogoriva i fosilnoga goriva odvija tijekom istog postupka. Potrebna je posebna metoda zbog toga što se dobivena količina biogoriva ne može izmjeriti kao što je to slučaj pri zajedničkoj hidroobradi biljnih ulja s fosilnim gorivom. Člankom 7.d stavkom 1. Direktive 98/70/EZ propisano je da emisije stakleničkih plinova u životnom vijeku biogorivâ treba, za potrebe članka 7.a i članka 7.b stavka 2. te Direktive, izračunavati prema istoj metodi. Stoga je certificiranje emisija stakleničkih plinova s pomoću priznatih dobrovoljnih sustava valjano za potrebe članka 7.a kao i za potrebe članka 7.b stavka 2. Direktive 98/70/EZ.
(13)
Zahtjev u vezi s izvješćivanjem od strane isporučitelja utvrđen u članku 7.a stavku 1. Direktive 98/70/EZ trebalo bi dopuniti usklađenim formatom i usklađenim definicijama podataka koje treba dostavljati. Budući da su podaci ključan element za metodu izračuna usklađenu u skladu s člankom 7.a stavkom 5. točkom (a) Direktive 98/70/EZ, potrebno je uskladiti definicije podataka radi pravilne provedbe izračuna intenziteta stakleničkih plinova u vezi s obvezama izvješćivanja pojedinačnog isporučitelja. Ti podaci uključuju identifikaciju isporučitelja, količinu i vrstu goriva ili energenata stavljenih na tržište.
(14)
Zahtjev u vezi s izvješćivanjem od strane isporučitelja utvrđen u članku 7.a stavku 1. Direktive 98/70/EZ trebalo bi dopuniti usklađenim zahtjevima u vezi s izvješćivanjem, formatom za izvješćivanje i usklađenim definicijama za države članice koje izvješćuju Komisiju o bilanci stakleničkih plinova goriva potrošenih u Uniji. Tim zahtjevima u vezi s izvješćivanjem posebice će se omogućiti ažuriranje vrijednosti za referentno fosilno gorivo opisane u točki 19. dijela C Priloga IV. Direktivi 98/70/EZ i točki 19. dijela C Priloga V. Direktivi 2009/28/EZ te će se njima olakšati izvješćivanje koje se zahtijeva u skladu s člankom 8. stavkom 3. i člankom 9. stavkom 2. Direktive 98/70/EZ kao i ažuriranje metode izračuna u skladu s tehničkim i znanstvenim napretkom kako bi se osiguralo da ona ispuni predviđenu svrhu. Ti podaci trebali bi uključivati količinu i vrstu goriva ili energenata stavljenih na tržište, mjesto kupnje i podrijetlo goriva ili energenta stavljenih na tržište.
(15)
Radi smanjivanja administrativnog opterećenja primjereno je da države članice dopuste isporučiteljima da zahtjeve u vezi s izvješćivanjem ispune oslanjajući se na jednakovrijedne podatke prikupljene u skladu s drugim zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom, pod uvjetom da se izvješćivanje provodi u skladu sa zahtjevima navedenima u Prilogu IV. i definicijama utvrđenima u prilozima I. i III.
(16)
Kako bi se skupinama isporučitelja olakšalo izvješćivanje u skladu s člankom 7.a stavkom 4. Direktive 98/70/EZ, člankom 7.a stavkom 5. točke (c) te Direktive omogućuje se utvrđivanje svih potrebnih pravila. S obzirom na to da razni isporučitelji stavljaju na tržište razna goriva u različitim udjelima i stoga možda moraju mobilizirati resurse različitih razina radi ispunjavanja cilja smanjenja stakleničkih plinova poželjno je olakšati takvo izvješćivanje kako bi se izbjegli poremećaji u fizičkom prijenosu goriva. Potrebno je stoga uskladiti definicije identifikacije isporučitelja, količine goriva ili energenata stavljenih na tržište, vrste goriva ili energenta, mjesta kupnje i podrijetla goriva ili energenta stavljenih na tržište. Osim toga, kako bi se izbjeglo dvostruko obračunavanje u okviru zajedničkog izvješćivanja isporučitelja, u skladu s člankom 7.a stavkom 4., primjereno je uskladiti provedbu metode izračuna i izvješćivanja u državama članicama, uključujući izvješćivanje Komisije, kako bi se informacije koje se zahtijevaju od skupine isporučitelja odnosile na određenu državu članicu.
(17)
U skladu s člankom 8. stavkom 3. Direktive 98/70/EZ, države članice dužne su podnijeti godišnje izvješće s nacionalnim podacima o kakvoći goriva za prethodnu kalendarsku godinu u skladu s formatom utvrđenim u Odluci Komisije 2002/159/EZ (4). Kako bi se obuhvatile izmjene uvedene u Direktivu 98/70/EZ Direktivom 2009/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) i naknadni dodatni zahtjevi u vezi s izvješćivanjem za države članice, te u interesu djelotvornosti i usklađivanja, potrebno je razjasniti koje bi informacije trebalo dostavljati i usvojiti format za dostavljanje podataka od strane isporučitelja i država članica.
(18)
Komisija je 23. veljače 2012. podnijela nacrt mjere Odboru osnovanom Direktivom 98/70/EZ. Odbor nije mogao donijeti mišljenje potrebnom kvalificiranom većinom. Stoga je primjereno da Komisija podnese prijedlog Vijeću u skladu s člankom 5.a stavkom 4. Odluke Vijeća 1000/468/EZ (6),
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Predmet - područje primjene
1. Ovom se Direktivom utvrđuju pravila o metodama izračuna i zahtjevima u vezi s izvješćivanjem u skladu s Direktivom 98/70/EZ.
2. Ova se Direktiva primjenjuje na goriva koja se upotrebljavaju za pogon cestovnih vozila, izvancestovnih pokretnih strojeva (uključujući plovila za promet unutarnjim plovnim putovima kada ne plove morem), traktora za poljoprivredu i šumarstvo, rekreacijskih plovila kada ne plove morem i električnu energiju za uporabu u cestovnim vozilima.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive, uz definicije već sadržane u Direktivi 98/70/EZ, primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„emisije nastale istraživanjem i proizvodnjom nafte i plina” znači sve emisije stakleničkih plinova nastale prije nego što sirovina dospije u rafineriju ili postrojenje za preradu u kojoj odnosno u kojem je gorivo proizvedeno, kako je navedeno u Prilogu I.;
2.
„prirodni bitumen” znači svaki izvor rafinerijske sirovine:
(a)
koji prema Američkom institutu za naftu (API) ima gustoću od najviše 10 stupnjeva kada se nalazi u formaciji ležišta na mjestu ekstrakcije kako je definirano u skladu s ispitnom metodom Američkog društva za ispitivanje i materijale (ASTM) (7) D287;
(b)
čija je godišnja prosječna viskoznost pri temperaturi ležišta viša od one izračunate s pomoću sljedeće jednadžbe: viskoznost (mPas) = 518,98e-0,038T, pri čemu je T temperatura u stupnjevima Celzija;
(c)
koji je obuhvaćen definicijom kombinirane nomenklature za bituminozni pijesak pod tarifnom oznakom KN 2714 kako je navedeno u Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (8); i
(d)
kod kojeg se do izvora sirovine dolazi rudarenjem ili toplinski pospješenim gravitacijskim dreniranjem, pri čemu se toplinska energija većinom dovodi iz drugih izvora, a ne iz samog izvora sirovine;
3.
„naftni škriljavac” znači svaki izvor rafinerijske sirovine koji u formaciji stijene sadrži kerogen u čvrstom stanju i koji je obuhvaćen definicijom naftnog škriljavca pod tarifnom oznakom KN 2714 kako je navedeno u Uredbi (EEZ) br. 2658/87. Do izvora sirovine dolazi se rudarenjem ili toplinski pospješenim gravitacijskim dreniranjem;
4.
„referentna vrijednost goriva” znači referentna vrijednost goriva na temelju emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku po jedinici energije iz fosilnih goriva iz 2010.;
5.
„konvencionalna sirova nafta” znači svaki izvor rafinerijske sirovine koji prema API-u posjeduje gustoću višu od 10 stupnjeva kada se nalazi u formaciji ležišta na mjestu izvora izmjerenu metodom ASTM D287 i koji nije obuhvaćen definicijom pod tarifnom oznakom KN 2714 kako je navedeno u Uredbi (EEZ) br. 2658/87.
Članak 3.
Metoda za izračunavanje intenziteta stakleničkih plinova isporučenih goriva i energenata osim biogorivâ te izvješćivanje od strane isporučitelja
1. Za potrebe članka 7.a stavka 2. Direktive 98/70/EZ države članice osiguravaju da se isporučitelji za određivanje intenziteta stakleničkih plinova goriva koja isporučuju koriste metodom izračuna navedenom u Prilogu I.
2. Za potrebe članka 7.a stavka 1. drugog podstavka i članka 7.a stavka 2. Direktive 98/70/EZ države članice zahtijevaju od isporučitelja da dostavljaju podatke primjenjujući definicije i metodu izračuna navedene u Prilogu I. ovoj Direktivi. Podaci se dostavljaju svake godine upotrebom predloška navedenog u Prilogu IV. ovoj Direktivi.
3. Za potrebe članka 7.a stavka 4. Direktive 98/70/EZ, svaka država članica osigurava da skupina isporučitelja koja odabere da je se smatra pojedinačnim isporučiteljem ispunjava svoju obvezu u skladu s člankom 7.a stavkom 2. u toj državi članici.
4. Na isporučitelje koji su MSP-ovi države članice primjenjuju pojednostavljenu metodu navedenu u Prilogu I. ovoj Direktivi.
Članak 4.
Izračun referentne vrijednosti goriva i smanjenje intenziteta stakleničkih plinova
Za potrebe provjere sukladnosti, od strane isporučitelja, s njihovom obvezom iz članka 7.a stavka 2. Direktive 98/70/EZ, države članice zahtijevaju od isporučitelja da svoja postignuta smanjenja emisija stakleničkih plinova iz gorivâ i električne energije ostvarena u životnom vijeku usporede s referentnom vrijednošću goriva navedenom u Prilogu II. ovoj Direktivi.
Članak 5.
Izvješćivanje od strane država članica
1. Pri podnošenju izvješća Komisiji u skladu s člankom 8. stavkom 3. Direktive 98/70/EZ, države članice Komisiji dostavljaju podatke koji se odnose na sukladnost s člankom 7.a te Direktive kako je definirano u Prilogu III. ovoj Direktivi.
2. Države članice se za podnošenje podataka navedenih u Prilogu III. ovoj Direktivi koriste alatom ReportNet Europske agencije za okoliš koji je stavljen na raspolaganje u skladu s Uredbom (EZ) br. 401/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (9). Države članice podatke dostavljaju elektroničkim prijenosom podataka u Središnji registar podataka kojim upravlja Europska agencija za okoliš.
3. Podaci se dostavljaju svake godine korištenjem predloška navedenog u Prilogu IV. Države članice obavješćuju Komisiju o datumu dostave i imenu osobe za kontakt iz nadležnog tijela koje je odgovorno za provjeru i dostavljanje podataka Komisiji.
Članak 6.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koja se primjenjuju na kršenja nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Predviđene sankcije moraju biti djelotvorne, proporcionalne i odvraćajuće. Države članice obavješćuju Komisiju o navedenim odredbama do 21. travnja 2017. i obavješćuju je bez odgađanja o svim naknadnim izmjenama koje na njih utječu.
Članak 7.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 21. travnja 2017. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
2. Kada države članice donose ove te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
3. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih mjera nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 9.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 20. travnja 2015.