РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 октомври 2014 година
за определяне на правилата за изпълнение на Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно Механизъм за гражданска защита на Съюза и за отмяна на решения 2004/277/ЕО, Евратом и 2007/606/ЕО, Евратом на Комисията
(нотифицирано под номер С(2014) 7489)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/762/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Механизъм за гражданска защита на Съюза (1), и по-специално член 32, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Общата цел на Механизма за гражданска защита на Съюза („Механизма на Съюза“) е да подсили сътрудничеството между Съюза и държавите членки и да улесни координацията в областта на гражданската защита с оглед подобряване на ефективността на системите за превенция, готовност и реагиране при природни и причинени от човека бедствия.
(2)
Тъй като във всеки един момент може да настъпи бедствие, Координационният център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC), създаден съгласно член 7 от Решение № 1313/2013/ЕС, следва да поддържа тесен контакт с точките за контакт на държавите членки по всяко време.
(3)
Общата система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS) представлява важен елемент от Механизма на Съюза, защото следва да гарантира автентичността, интегритета и поверителността на информацията, която се обменя между държавите членки при обичайни условия и в извънредни ситуации. Следва да бъде създадена отделна версия на CECIS, която осигурява достъп до секретариатите на регионалните морски конвенции и трети държави, които споделят регионално море със Съюза, с оглед на специфичните характеристики на реагирането при замърсяване на морската среда.
(4)
За да се гарантира оперативна ефективност, следва да се определят минимални изисквания за модулите, другите способности за реагиране и експертите, определени съгласно член 9, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС, както и за техните оперативни изисквания, функциониране и оперативна съвместимост, както е предвидено в член 9, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС. По-специално модулите следва да бъдат в състояние да работят самостоятелно през определен период от време, да се разполагат бързо и да бъдат оперативно съвместими. Необходими са мерки на равнище ЕС и държави членки с оглед повишаване на оперативната съвместимост на модулите.
(5)
Следва да се установят и редовно да се актуализират цели по отношение на способностите за Европейския капацитет за реагиране при извънредни ситуации (EERC), за да се осигури достатъчен брой от всички необходими видове модули, други способности за реагиране и експерти, които да бъдат на разположение за използване съгласно Механизма на Съюза. Следва да се установят и редовно да се актуализират изисквания за качество и оперативна съвместимост, за да се гарантира единно минимално равнище на качество и оперативна съвместимост на всички способности, включени в EERC.
(6)
Следва да бъде установена процедура за сертифициране и регистриране, включваща елементи на самостоятелна оценка, за да се гарантира, че способностите, включени в доброволното обединяване, отговарят на всички необходими изисквания и при необходимост за тях може да се използва ограничено съфинансиране от Съюза за „разходи за адаптирането“. Освен това тази процедура за сертифициране и регистриране следва да гарантира адекватен географски баланс на способностите в съответствие с местоположението на рисковете и при нея да се отчита участието на всички заинтересовани държави членки.
(7)
Установяването на потенциални пропуски в способностите за реагиране в рамките на EERC следва да позволи на Комисията и държавите членки да определят заедно къде няма на разположение подходящи способности, включени или не в рамките на доброволното обединяване. Държавите членки, които отстраняват пропуските поотделно или чрез консорциуми, следва да могат да се възползват от ограничено съфинансиране от Съюза, при условие че това е разходоефективно и се потвърждава от оценки на риска.
(8)
За да се развие функционирането на EERC, ограничени средства за съфинансиране от Съюза чрез рамкови договори, рамкови споразумения за партньорство или други сходни договорености следва да подпомогнат достъпа на държавите членки до допълнителни способности за преодоляване на временни недостатъци при извънредни бедствия, т.е. бедствия с характер и величина, които не могат да се очакват с основание и за които не могат да бъдат подготвени. Тези способности следва да бъдат включени в доброволното обединяване за разгръщане съгласно Механизма на Съюза.
(9)
Програмата за обучение на Механизма на Съюза продължава да представлява важен елемент за готовността на персонала, отговарящ за гражданската защита и управлението на бедствия, разположен съгласно Механизма на Съюза. В съответствие с обхвата, определен в член 13, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС, тя следва да включва етапите на превенция, готовност и реагиране.
(10)
Програмата за учения на Механизма на Съюза следва да продължи да изпълнява своята важна роля за практическата готовност за разполагане чрез включване на Механизма на Съюза и споделяне на поуките, извлечени от действията в областта на гражданската защита, проведени по линия на Механизма на Съюза. Програмата за учения следва да се ръководи от стратегическа рамка, в която се определят целите и ролите на ученията по линия на Механизма на Съюза, както и от конкретни приоритети, включени в годишните работни програми.
(11)
Следва да бъде установен систематичен, целенасочен и съгласуван подход за събиране, анализ, разпространение и прилагане на извлечените поуки, като се обхване цялостният цикъл на управление при бедствия.
(12)
В рамките на Механизма на Съюза е важно да се установят ясни оперативни процедури за реагиране на бедствия съгласно Механизма, за да се гарантира ефективна помощ в случай на бедствия, включително за съответните международни организации, определени съгласно член 16, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС.
(13)
За да се създадат условия за максимална ефективност и ефикасност на Механизма на Съюза, всяка поискана и предложена помощ следва да бъде възможно най-конкретна и да включва цялата необходима информация.
(14)
За да се гарантира ефективна координация на помощта, ERCC следва да сподели своята оценка на критичните нужди и своите препоръки за разполагане на способности от доброволното обединяване с всички държави членки и да разработи подходящи планове за разполагане за всяко искане за помощ. Подборът на способностите от доброволното обединяване следва да се основава на конкретни и обективни критерии, като отдаването на приоритет следва да се оцени в контекста на настоящите оперативни нужди.
(15)
За да се подобри, когато е целесъобразно, времето за реагиране по линия на Механизма на Съюза, държавите членки следва да сключат необходимите предварителни договорености за разполагането на техните способности, регистрирани в доброволното обединяване.
(16)
Наличието на технически експерти, експерти за оценка и експерти за координация, включително ръководители на екипи, представлява важен елемент на Механизма на Съюза. Следва да бъдат определени задачите и функциите на експертите, както и процедурата за тяхното разполагане.
(17)
В член 23 от Решение № 1313/2013/ЕС се определят специални разпоредби за осигуряване на подкрепа за транспорта в случай на бедствие, за да се улесни бързото и ефективно реагиране с помощта на Механизма на Съюза. Трябва да се установят правила и процедури за исканията, които държавите членки отправят за получаване на финансова помощ от Съюза, представляваща подкрепа за транспорта за засегнатата държава, както и за обработването на тези искания от страна на Комисията.
(18)
За целите на прозрачността, съгласуваността и ефективността е необходимо да се установи каква информация следва да се предоставя в исканията за подкрепа за транспорта и свързаните с тях отговори от държавите членки и Комисията.
(19)
В случай че може да бъде предоставена финансова помощ от Съюза в съответствие с Решение № 1313/2013/ЕС, държавите членки следва да могат да избират дали да поискат безвъзмездни средства или транспортна услуга.
(20)
Следва да се отменят решения 2004/277/ЕО, Евратом (2) и 2007/606/ЕО, Евратом (3) на Комисията.
(21)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани със становището на Комитета за гражданска защита,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящото решение се определят подробни правила за прилагането на Решение № 1313/2013/ЕС, що се отнася до:
а)
взаимодействието между Координационния център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC) и точките за контакт на държавите членки;
б)
компонентите на Общата система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS), както и организацията на споделянето на информация чрез CECIS;
в)
определянето на модулите, другите способности за реагиране и експертите, както и оперативните изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на модулите, включително техните задачи, способности, основни компоненти, самостоятелност и изпращане;
г)
целите по отношение на способностите, изискванията за качеството и оперативната съвместимост, както и процедурата за сертифициране и регистриране, необходими за функционирането на EERC, включително финансовите договорености;
д)
откриване и отстраняване на пропуски в EERC;
е)
организацията на програмата за обучение, рамката за ученията и програмата за отчитане на извлечените поуки;
ж)
оперативните процедури за реакция при бедствия в рамките на Съюза и извън него, включително идентифицирането на съответните международни организации;
з)
процедурата за изпращане на експертните екипи;
и)
организацията на подпомагането за превоза на помощта.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„страна заявител на помощта“ означава държава членка или трета държава, засегната от бедствие или непосредствена заплаха от бедствие или очакваща да бъде засегната от непосредствена заплаха от бедствие, както и Организацията на обединените нации и нейните агенции, както и другите съответни международни организации, както е посочено в приложение VII;
2)
„помощ в областта на гражданската защита“ означава екипи, експерти или модули, предвидени за гражданска защита, заедно с тяхното оборудване, както и помощни материали или доставки, необходими за ограничаване на непосредствените последствия от бедствието;
3)
„буферни способности“ означава способности за реагиране при бедствия, наличието на и бързия достъп до които се съфинансират съгласно член 21, параграф 2, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС;
4)
„спасителни екипи“ означава човешките и материални ресурси, включително модулите, определени от една или повече държави членки за операции в областта на гражданската защита;
5)
„екип за техническа помощ и подкрепа“ означава човешките и материални ресурси, определени от една или повече държави членки за изпълнение на помощни задачи, както е посочено в приложение II.
ГЛАВА 2
КООРДИНАЦИОНЕН ЦЕНТЪР ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (ERCC)
Член 3
Взаимодействие на ERCC с точките на контакт на държавите членки
1. Всяка държава членка определя национална точка за контакт за ERCC, която е на разположение 24 часа дневно, седем дни седмично. Определянето се извършва, чрез използване на формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
2. ERCC поддържа тесен контакт с точките за контакт на държавите членки с цел изпълнение на обичайните си задължения и за извършване на операции за реагиране при бедствия, както е предвидено в настоящото решение и в Решение № 1313/2013/ЕС.
ГЛАВА 3
ОБЩА СИСТЕМА ЗА КОМУНИКАЦИЯ И ИНФОРМАЦИЯ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (CECIS)
Член 4
Слоеве на CECIS
CECIS включва следните три компонента:
а)
мрежови слой, който свързва компетентните органи и точките за контакт в държавите членки и ERCC;
б)
приложен слой, който обхваща базите данни и други информационни системи, необходими за функционирането на Механизма на Съюза, и по-специално тези, които са необходими за:
i)
съобщаване на известия;
ii)
гарантиране на комуникациите и споделянето на информация между ERCC, компетентните органи и точките за контакт;
iii)
разпространение на извлечените поуки от операциите;
в)
елемент за сигурност, който обхваща съвкупността от необходимите системи, правила и процедури, за да се гарантира автентичността, интегритета и поверителността на данните, съхранявани във и обменяни чрез CECIS.
Член 5
Информационна сигурност
1. В рамките на CECIS може да се борави с документи, бази данни и информационни системи по сигурен начин посредством мрежата за защитени трансевропейски телематични услуги между администрациите (sTESTA) или съпоставима мрежа.
2. Документи и информация с ниво на класификация за сигурност „ПОВЕРИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС“ или по-високо се предават в съответствие със специални договорености между автора и получателя/получателите, както е посочено в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (4).
Член 6
Информация и актуализация
1. Държавите членки представят на Комисията съответната информация, като използват формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
2. Държавите членки предоставят информация относно точките за контакт и при необходимост други служби, които следва да предприемат действия при природни, технологични и радиационни или екологични бедствия, включително замърсяване на морската среда.
3. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в информацията, посочена в параграфи 1 и 2.
4. Базата данни CECIS съдържа специален раздел с информация относно регистрацията и наличността на способности за реагиране в EERC. Комисията гарантира постоянен достъп за националните точки за контакт в областта на гражданската защита.
5. Държавите членки гарантират, че специалният раздел в базата данни CECIS винаги е актуален по отношение на наличността и всички необходими фактически данни относно съответните характеристики на всички регистрирани способности за реагиране в EERC.
6. По целесъобразност държавите членки могат да осигурят на други подходящи национални органи достъп до CECIS, позволяващ само четене.
Член 7
Потребителска група на CECIS
Потребителска група, съставена от посочени от държавите членки представители, подпомага Комисията при валидирането, изпитването и допълнителното развитие на CECIS.
Член 8
Прилагане и допълнително развитие
1. Комисията управлява и доразвива CECIS, като отчита нуждите и изискванията на държавите членки.
2. Държавите членки изграждат подходяща ИТ среда за CECIS на своята територия в съответствие с поетите ангажименти, като използват формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
Член 9
CECIS за замърсяване на морската среда
1. Комисията гарантира създаването на специализирано приложение на CECIS за замърсяване на морската среда, до което държавите членки и Европейската агенция по морска безопасност могат да осъществят достъп в интернет и което отразява специфичните характеристики на реагирането при морски инциденти.
2. Приложението е достъпно в интернет и за трети държави, които споделят регионално море със Съюза. В отделни случаи може да се предоставя достъп и на секретариатите на регионалните морски конвенции.
ГЛАВА 4
МОДУЛИ, ЕКИПИ ЗА ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ И ПОДКРЕПА, ДРУГИ СПОСОБНОСТИ ЗА РЕАГИРАНЕ И ЕКСПЕРТИ
Член 10
Регистриране на модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти
1. Държавите членки регистрират своите модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти, определени в съответствие с член 9, параграф 6 от Решение № 1313/2013/ЕС, в базата данни CECIS.
2. Модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите, предварително определени за EERC, се регистрират в специален раздел на базата данни CECIS.
3. При необходимост информацията, посочена в параграфи 1 и 2, се актуализира.
Член 11
Състав на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите
1. Модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа могат да бъдат съставени от ресурси, осигурени от една или повече държави членки.
2. Когато даден модул или екип за техническа помощ и подкрепа се състои от повече от един компонент, разполагането на този модул или екип за техническа помощ и подкрепа при операция може да бъде ограничено до компонентите, които са необходими за тази операция.
Член 12
Самостоятелност на модулите
1. Следните елементи на самостоятелност се прилагат по отношение на всеки модул, както е посочено в приложение II:
а)
подходящ подслон за преобладаващия тип време;
б)
захранване с електроенергия и осветление, покриващо потреблението на базата на операцията и на оборудването, необходимо за изпълнение на мисията;
в)
санитарни и хигиенни съоръжения, предназначени за персонала на модула;
г)
наличност на храна и вода за персонала на модула;
д)
медицински или парамедицински персонал, съоръжения и доставки за персонала на модула;
е)
съхранение и поддръжка на оборудването на модула;
ж)
оборудване за комуникация със съответните партньори, особени тези, които отговарят за координацията на място;
з)
местен транспорт;
и)
логистика, оборудване и персонал, които дават възможност за сформиране на база на операциите и започване на мисията без излишно забавяне след пристигането на място.
2. Изпълнението на изискванията за самостоятелност се гарантира от предлагащата държава членка чрез някой от следните елементи:
а)
включване в модула на необходимия персонал, оборудване и консумативи;
б)
постигане на необходимите договорености на мястото на операцията;
в)
извършване на необходимата предварителна подготовка за съчетаване на несамостоятелен екип за намеса с екип за осигуряване на техническа помощ и подкрепа с оглед постигане на съответствие с изискванията, посочени в член 13, преди регистрирането на въпросния модул в съответствие с член 10, параграф 1.
3. Периодът, за който трябва да се гарантира самостоятелност при започването на мисията, не може да бъде по-кратък от някой от следните периоди:
а)
96 часа;
б)
периодите, определени в приложение II.
Член 13
Изисквания за модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа
1. Модулите отговарят на общите изисквания, определени в приложение II.
2. Екипите за техническа помощ и подкрепа отговарят на общите изисквания, определени в приложение II.
3. Общите изисквания, определени в приложение II, подлежат на периодичен преглед.
4. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че:
а)
модулите могат да работят с други модули;
б)
екипите за техническа помощ и подкрепа могат да работят с други екипи за техническа помощ и подкрепа и със съответните участници на място;
в)
компонентите на модулите могат да работят заедно като един модул;
г)
компонентите на екипите за техническа помощ и подкрепа могат да работят заедно като един екип за техническа помощ и подкрепа;
д)
когато модулите за гражданска защита и екипите за техническа помощ и подкрепа се разполагат извън ЕС, те са в състояние да работят с международни способности за реагиране при бедствия, които подпомагат засегнатата държава;
е)
ръководителите, техните заместници и служителите за свръзка на модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа участват в подходящи курсове за обучение и учения, организирани от Комисията, както е определено в членове 26-32.
ГЛАВА 5
РАЗВИТИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИ КАПАЦИТЕТ ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (EERC) ПОД ФОРМАТА НА ДОБРОВОЛНО ОБЕДИНЯВАНЕ
Член 14
Цели по отношение на способностите
1. Целите по отношение на способностите в рамките на EERC са определени в приложение III.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на целите по отношение на способностите поне на всеки две години и при необходимост ги преразглежда въз основа на установените рискове в националните оценки на риска или други подходящи национални или международни източници на информация.
3. Държавите членки представят на Комисията съответната информация относно рисковете, която е необходима за оценката на целите по отношение на способностите.
Член 15
Изисквания за качество и оперативна съвместимост
1. Изискванията за качество и оперативна съвместимост, посочени в приложение IV, се прилагат по отношение на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите в рамките на EERC.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на изискванията за качество и оперативна съвместимост поне на всеки две години и при необходимост ги преразглежда. Изискванията за качество се основават на установени международни стандарти, когато съществуват такива.
Член 16
Процедура за сертифициране и регистриране
1. Процедурите за сертифициране и регистриране, посочени в параграфи 2-8, се прилагат по отношение на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите в рамките на EERC.
2. Сертифицирането и регистрирането са обвързани със спазване на изискванията за качество, определени в приложение IV, с изключение на буферните способности, по отношение на които се прилага член 25, параграф 3.
3. Държавите членки, които предлагат конкретен модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт за включване в EERC, предоставят информацията, посочена в приложение V.
4. Комисията оценява дали въпросният модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт може да бъде разгледан с оглед включване в EERC и незабавно съобщава своите заключения на съответната държава членка. В своята оценка Комисията оценява по-специално дали са изпълнени изискванията за качество, целите по отношение на способностите, пълнотата на предоставената информация, географската близост и участието на всички държави членки, както и други съответни фактори, които определя предварително и които са приложими към всички съпоставими модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране или експерти.
5. Ако въпросният модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт може да бъде разгледан с оглед включване в EERC, Комисията предприема процедурата за сертифициране на същия въз основа на предоставената информация и всякаква допълнителна информация, която Комисията може да поиска от органа на съответната държава членка. В случай че въз основа на наличната информация Комисията счете, че изискванията за качество и оперативна съвместимост са изпълнени, тя може да регистрира модула, екипа за техническа помощ и подкрепа, другата способност за реагиране или експерта в доброволното обединяване.
6. Комисията съобщава писмено на органа на съответната държава членка своята оценка относно необходимото обучение, учения и/или работни срещи и други съответни условия за сертифициране и регистриране.
7. Ако са изпълнени всички условия за сертифициране, Комисията обявява съответния модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт за сертифициран за EERC и съобщава това на държавата членка.
8. Сертифицирането на модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт следва да подлежи на повторна оценка най-късно след три години, ако активът бъде представен за повторно регистриране в EERC.
9. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на процедурата за сертифициране и регистриране поне на всеки две години и при необходимост я преразглежда.
Член 17
Финансови договорености за разходи за адаптиране
1. Държавите членки могат да поискат безвъзмездни средства за финансиране на разходите за адаптиране поотделно за всеки модул, екип за техническа помощ и подкрепа или друга способност за реагиране, без да е необходимо Комисията да публикува покана за представяне на предложения. Разходите за адаптиране обхващат разходните елементи, посочени в член 21, параграф 2, буква в) от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. За обосновка на своите искания държавите членки представят на Комисията планове за изпълнение за разходите за адаптиране, включително прогнозни разходи и график.
3. Комисията оценява и, когато съответните изисквания са спазени, одобрява плановете за изпълнение, посочени в параграф 2, като посочва кои от съответните разходи са допустими като разходи за адаптиране.
4. След оценяване на искането Комисията взема решение дали да предостави безвъзмездните средства.
5. Държавите членки съобщават на Комисията подробности относно направените разноски във връзка с разходите за адаптиране.
ГЛАВА 6
ОТСТРАНЯВАНЕ НА ПРОПУСКИТЕ В СПОСОБНОСТИТЕ ЗА РЕАГИРАНЕ
Член 18
Мониторинг на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите
Комисията в сътрудничество с държавите членки осъществява постоянен мониторинг на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите, като взема под внимание определените съгласно член 20 способности и редовно информира държавите членки относно своята оценка на постигнатия напредък. Комисията съобщава на държавите членки необходимите подробности относно всички оставащи пропуски в способностите за реагиране.
Член 19
Процедура за установяване на пропуски в способностите за реагиране
1. Като част от мониторинга на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява разликата между регистрираните способности на държавите членки в EERC и целите по отношение на способностите, определени в приложение III.
2. Комисията и държавите членки считат за способности, определени за EERC, само онези способности, които са били регистрирани като предоставени на разположение от държавите членки на EERC в съответствие с член 16.
Член 20
Процедура за установяване на способности за реагиране извън EERC
1. Когато Комисията заедно с държавите членки установи потенциално значими пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 19 от настоящото решение, тя и държавите членки проучват дали са налице необходими способности извън EERC в съответствие с член 12, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. Комисията счита за налични извън EERC само следните способности:
а)
способности, регистрирани в CECIS;
б)
буферни способности; или
в)
способности, които не са обхванати от букви а) и б), но могат да бъдат предоставени на разположение на държавата членка или държавите членки в необходимото количество, на необходимото място, в рамките на необходимия срок и за необходимото време.
3. С цел да се определят способностите, посочени в параграф 2, буква в), Комисията отправя искане към националните точки за контакт, в което определя подробностите във връзка с оценяването на потенциално значими пропуски в способностите за реагиране и приканва държавите членки да предоставят информация за всички способности, които са налице извън EERC, както е посочено в параграф 2, буква в).
4. В искането Комисията посочва краен срок за отговор до 60 календарни дни, чиято точна продължителност зависи от очакваната сложност във връзка с оценяването на способностите, посочени в параграф 2, от страна на държавите членки.
5. В определения срок държавите членки съобщават писмено на Комисията подробностите относно всички способности, посочени в параграф 2.
6. Когато дадена държава членка не отговори писмено в рамките на определения срок, Комисията приема, че за целите на тази оценка в държавата членка не са налице способностите, посочени в параграф 2.
7. Въз основа на информацията, получена от държавите членки, и като взема предвид само посочените в параграф 2 способности, Комисията оценява дали тези способности отстраняват пропуските в способностите за реагиране, установени съгласно член 19 от настоящото решение. Комисията счита пропуските в способностите за реагиране за отстранени само когато общият брой на способностите в рамките на EERC и способностите, посочени в параграф 2, отговаря на или надхвърля целите по отношение на способностите, определени в приложение III.
Член 21
Процедура за отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Когато Комисията заедно с държавите членки установи потенциално значими пропуски в способностите за реагиране съгласно член 19, които не могат да бъдат отстранени в съответствие с член 20, тя уведомява писмено държавите членки, като посочва подробности относно считаните от нея за стратегически пропуски в способностите за реагиране.
2. Комисията приканва писмено държавите членки да отстранят стратегическите пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 12, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Държавите членки съобщават на Комисията дали, кога и как възнамеряват да отстранят стратегическите пропуски в способностите за реагиране поотделно или в сътрудничество с други държави членки.
Член 22
Подкрепа от Комисията при отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Когато е необходимо финансиране от Съюза за отстраняване на пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 12, параграф 3 и член 21, параграф 1, буква й) от Решение № 1313/2013/ЕС, Комисията публикува покана за представяне на предложения за подкрепа на държавите членки.
2. Когато отговарят на поканата за представяне на предложения, държавите членки спазват член 21, параграф 1, буква й), подточки iii) и iv) от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Държавите членки посочват inter alia процента на необходимото съфинансиране от Съюза.
Член 23
Допустими разходи за подкрепа с цел отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Допустими са всички разходи за оборудването, услугите или човешките ресурси, необходими за първоначално изграждане на способностите за реагиране.
2. Не са допустими текущи разходи по поддръжката или функционирането.
ГЛАВА 7
ПРЕОДОЛЯВАНЕ НА ВРЕМЕННИ НЕДОСТАТЪЦИ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ БЕДСТВИЯ
Член 24
Финансови договорености
1. В годишната работна програма Комисията посочва необходимите видове и брой на буферните способности като цяло, като взема предвид възможността за някои извънредни видове бедствия в държавите членки, както и за извънреден интензитет или други фактори, които могат да направят дадено бедствие извънредно, например ако съвпадне с друго бедствие, както и потенциала за временни недостатъци в такива случаи.
2. Комисията редовно предприема необходимите финансови процедури за покриване на разходите, посочени в член 21, параграф 2, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС, за да гарантира бърз достъп до буферните способности, определени в годишната работна програма.
3. Съфинансираните от Комисията буферни способности допълват съществуващите способности за реагиране, с които държавите членки разполагат като част от своята национална готовност, и не заменят съществуващи способности за реагиране.
Член 25
Условия за финансово участие на Съюза
1. Финансовото участие на Съюза е обвързано с условието държавите членки да приемат да участват във финансовите процедури, предвидени в член 24, параграф 2 от условията, описани в параграфи 2-9. Комисията може да определи допълнителни условия във финансовите процедури.
2. Държавите членки осигуряват буферни способности като част от доброволното обединяване.
3. Буферните способности отговарят на необходимите изисквания за качество и сертифициране, посочени във финансовите процедури, предвидени в член 24, параграф 2.
4. Буферните способности се регистрират в доброволното обединяване за целия период, определен в съответните рамкови договори, рамкови споразумения за партньорство или сходни договорености. Всички условия и ограничения, наложени от държавата или държавите членки, които регистрират способностите, са надлежно обосновани от оперативните изисквания.
5. Буферните способности не са допустими за финансовата подкрепа, посочена в член 17.
6. Комисията незабавно информира всички държави членки чрез CECIS за буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване.
7. Буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, са налични за разгръщане по линия на Механизма на Съюза съгласно същите общи условия като останалите способности, регистрирани в доброволното обединяване, в съответствие с член 11 от Решение № 1313/2013/ЕС.
8. След отправяне на искане за помощ чрез ERCC разгръщането на буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, се извършва в съответствие с оперативните процедури за реагиране при бедствия, описани в глава 11.
9. Буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, са достъпни за национално използване в държавите членки, които са съфинансирали наличието на способностите. Преди използването им на собствена територия тези държави членки се консултират с ERCC, за да се уверят, че:
i)
не е налице едновременно бедствие или непосредствена заплаха от извънредно бедствие, което може да доведе до искане за разгръщане на буферната способност;
ii)
използването им на собствена територия не затруднява неоснователно бързия достъп на други държави членки, в случай че настъпят нови извънредни бедствия.
ГЛАВА 8
ПРОГРАМА ЗА ОБУЧЕНИЕ
Член 26
Програма за обучение
1. Създава се програма за обучение, която обхваща превенцията, готовността и реагирането при бедствия. Програмата включва общи и специфични курсове и система за обмен на експерти. Програма е насочена към целевите групи, определени в член 27.
2. Комисията отговаря за координацията, организацията и определянето на съдържанието и графика на програмата за обучение.
Член 27
Участници
1. Целевите групи за програмата за обучение са:
а)
служители на държавите членки в областта на гражданската защита и управлението при бедствия, по-специално ръководители, техните заместници и служители за връзка и експерти от държавите членки, както е определено в член 41, включително експерти в областта на превенцията и готовността, както и ключови служители от националните точки за контакт;
б)
служители на институциите и агенциите на Съюза;
в)
подбрани експерти от държавите в рамките на Европейската политика за съседство, страните кандидатки и потенциалните страни кандидатки.
2. Участието в курсовете за обучение е отворено и за избрани експерти от:
а)
Организацията на Обединените нации и нейните агенции;
б)
международните организации, посочени в приложение VII;
в)
трети държави и по целесъобразност, други подходящи участници.
3. Държавите членки и Комисията определят кои техни служители ще се обучават във всяка учебна сесия.
Член 28
Курсове на обучение
1. Програмата се състои от набор от курсове на входно, оперативно и ръководно ниво.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки определя набора от курсове, съдържанието, учебните планове и графиците на системата от курсове, включително изискванията за достъп.
3. Комисията гарантира, че обучаващите лица и лекторите са наясно със съответните развития в Механизма на Съюза.
Член 29
Обмен на експерти
Системата за обмен на експерти между държавите членки или с Комисията позволява на експертите да:
а)
получават и споделят опит;
б)
се запознават с различните използвани техники и оперативни процедури;
в)
изучават подходите, използвани от други участващи служби и институции за спешно реагиране.
Член 30
Допълнителни дейности по обучение
По целесъобразност и в съответствие с годишната работна програма се осигуряват допълнителни възможности за обучение, за да се отговори на установените нужди с цел гладко и ефективно изпълнение на дейности в областта на гражданската защита и управлението при бедствия.
Член 31
Система за оценяване
Комисията гарантира съгласуваност между нивото на обучение и неговото съдържание. За тази цел Комисията създава подходяща система за оценяване на организираните дейности по обучение.
ГЛАВА 9
РАМКА ЗА УЧЕНИЯ
Член 32
Програма за учения, стратегическа рамка и приоритети
1. Комисията създава и ръководи програма за учения в областта на гражданската защита.
2. Програмата за учения в областта на гражданската защита се направлява от стратегическа рамка, в която са определени целите и ролите на ученията съгласно Механизма на Съюза.
3. По-специално програмата за учения цели:
а)
подобряване на способността за реагиране на държавите членки, по-специално във връзка с екипи и други активи, предоставени в операции по оказване на помощ по линия на Механизма на Съюза;
б)
подобряване и проверка на процедурите и установяване на общ подход за координиране на операциите по оказване на помощ по линия на Механизма на Съюза и намаляване на времето за реагиране при големи бедствия;
в)
подобряване на сътрудничеството между службите за гражданска защита на държавите членки и Комисията;
г)
установяване и споделяне на извлечените поуки;
д)
изпитване на прилагането на извлечените поуки.
4. Общите приоритети на програмата за учения се определят в дългосрочен всеобхватен план. Той включва елементи от съответни сценарии за бедствия и възможности за реагиране при бедствия.
5. Комисията:
а)
разработва стратегическата рамка и дългосрочния всеобхватен план в сътрудничество с държавите членки, като взема предвид програмата за отчитане на извлечените поуки и друга съответна информация;
б)
определя целите на ученията и тяхната роля във връзка с останалите компоненти на Механизма на Съюза; и
в)
ежегодно включва предложение в работната програма за специфични приоритети за учения в съответствие с дългосрочния всеобхватен план.
ГЛАВА 10
ПРОГРАМА ЗА ОТЧИТАНЕ НА ИЗВЛЕЧЕНИТЕ ПОУКИ
Член 33
Мониторинг, анализ и оценка
1. Комисията и държавите членки споделят данни, информация и оценки, от които се нуждаят, за да осъществяват мониторинг, да анализират и оценяват всички съответни дейности в областта на гражданската защита по линия на Механизма на Съюза.
2. Комисията създава и управлява база данни, която може да се използва от държавите членки и Комисията с цел събиране и споделяне на данни, разпространение на извлечените поуки и проследяване на тяхното прилагане.
3. Комисията улеснява извличането на поуки заедно със съответните заинтересовани страни, включително чрез организиране на срещи.
Член 34
Насърчаване на прилагането
1. Комисията гарантира, че поуките, извлечени от нея, държавите членки и съответните заинтересовани страни, се включват в процеса по вземане на решения за допълнителното развитие на Механизма на Съюза.
2. По-специално извлечените поуки допринасят за установяване на:
а)
приоритети на програмата за обучение, включително по целесъобразност за съдържанието и учебните планове на курсовете за обучение и програмата за учения;
б)
приоритети на годишните покани за проекти в областта на превенцията и готовността; и
в)
приоритети на дейностите по планиране, посочени в член 10 от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Комисията редовно докладва относно програмата за отчитане на извлечените поуки, като посочва съответните поуки, предвидените корективни действия, отговорностите и графиците, както и етапа на прилагане на поуките.
4. Държавите членки периодично докладват относно постигнатия напредък по прилагането на извлечените поуки, които попадат в рамките на техните национални отговорности.
ГЛАВА 11
ОПЕРАТИВНИ ПРОЦЕДУРИ ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ БЕДСТВИЯ
Член 35
Искания за помощ и реакция
1. Когато на територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, при получаването на искане за помощ чрез CECIS Комисията по целесъобразност и незабавно извършва действията, предвидени в член 15, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. Когато извън територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, което евентуално налага помощ в областта на гражданската защита, Комисията може да информира третата държава за възможностите да поиска помощ по линия на Механизма на Съюза.
3. Ако държава членка или трета държава, засегната от бедствие или застрашена от непосредствена заплаха от бедствие, желае да поиска помощ посредством Механизма на Съюза, тя отправя писмено искане за помощ в областта на гражданската защита до ERCC чрез своите компетентни национални органи. Ако ООН и нейните агенции или която и да е от международните организации, посочени в приложение VII, желае да поиска помощ посредством Механизма на Съюза, тя отправя писмено искане за помощ в областта на гражданската защита до ERCC.
4. Страната заявител на помощта предоставя на ERCC цялата необходима информация относно ситуацията, и по-специално конкретните нужди, исканата помощ и местоположението.
5. Страната заявител на помощта информира ERCC относно периода, входния пункт и местоположението, за което се иска помощта, както и оперативната точка за контакт, която управлява бедствието на място.
6. Доколкото е възможно, ERCC изготвя конкретни планове за разполагане за всяко искане за помощ. Те включват препоръки за осигуряване на помощ, включително покани за разполагане на модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти, регистрирани в EERC, както и оценка на евентуална критична необходимост. Конкретните планове за разполагане следват структурата и модела, определени в приложение VI, и се основават на общите предварително разработени планове, посочени в член 15, параграф 3, буква в) и член 16, параграф 3, буква б) от Решение № 1313/2013/ЕС, които обхващат най-важните видове рискове от бедствия и при които се вземат под внимание рисковите сценарии, посочени в оценките на риска на държавите членки. Конкретните планове за разполагане се предават на всички държави членки.
7. Следните критерии, чието приоритизиране може да зависи от специфичните характеристики на искането за помощ, се отчитат в процеса на подбор измежду способностите в рамките на EERC:
а)
наличност;
б)
адекватност;
в)
местоположение/близост;
г)
прогнозно време и разходи за транспорт;
д)
предишен опит;
е)
предишно използване на актива;
ж)
други съответни критерии, например езикови способности, културна близост.
8. Освен ако е договорено друго с държавите членки, ERCC не приканва държавите членки да разгръщат конкретни способности от EERC в зони на въоръжен конфликт, зони, застрашени от въоръжен конфликт, или при други условия, при които сигурността и безопасността на екипите е изложена на риск.
9. В съответствие с член 11, параграф 7 от Решение № 1313/2013/ЕС държавите членки, към които е отправена покана за разгръщане на способности от EERC, съобщават на ERCC своето окончателно решение относно разгръщането. ERCC посочва крайния срок, до който държавата членка принципно следва да отговори. Този краен срок се основава на естеството на бедствието и във всеки случай е не по-кратък от два часа.
10. Страната заявител на помощта информира ERCC кои предложения за помощ е приела.
11. Когато е необходима помощ за преодоляване на критична необходимост и в рамките на EERC не е налице такава помощ или не е достатъчна, Комисията незабавно информира всички национални точки за контакт чрез CECIS относно достъпната финансова помощ от Съюза за транспорт в съответствие с член 23, параграф 3, буква б) от Решение № 1313/2013/ЕС.
12. Що се отнася до искания за спасителни екипи и средства, ERCC информира държавите членки относно избора на страната заявител на помощта. Държавите членки, които осигуряват помощта, редовно информират ERCC за изпращането на спасителни екипи и средства, включително всички способности, които са част от EERC.
13. Комисията може да избере, назначи и изпрати експертен екип за помощ на място в съответствие с член 17 от Решение № 1313/2013/ЕС.
Член 36
Експертни мисии
1. Изпратените експерти извършват задачите, определени в член 8, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС. Те докладват редовно на органите на страната заявител на помощта и на ERCC.
2. ERCC информира държавите членки относно напредъка на експертната мисия.
3. Страната заявител на помощта редовно информира ERCC относно развитието на текущите дейности на място.
4. При операции в трети държави ръководителят на екипа редовно информира ERCC относно развитието на текущите дейности на място.
5. ERCC събира цялата получена информация и я разпространява до точките за контакт и компетентните органи на държавите членки.
Член 37
Оперативно освобождаване от ангажимента
1. Държавата членка - заявител на помощта, или която и да е от осигуряващите помощ държави членки информира незабавно ERCC и изпратените експертни и спасителни екипи, когато счита, че вече не е необходима помощ или такава не може да бъде оказана. Ефективното освобождаване от ангажимента се организира по подходящ начин от страната заявител на помощта и държавите членки. ERCC е в течение на съществуващото положение.
2. В трети държави ръководителят на екипа докладва възможно най-бързо на ERCC, ако след подходящи консултации със страната заявител на помощта счита, че вече не е необходима помощ или ако са налице пречки, които възпрепятстват ефективното осигуряване на помощ. ERCC предава тази информация на делегацията на Съюза в тази държава, както и на съответните служби на Комисията, Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и държавите членки. ERCC в координация със страната заявител на помощта гарантира ефективно освобождаване от ангажимента на изпратените експерти и спасителни екипи.
Член 38
Докладване и извлечени поуки
1. Компетентните органи на страната заявител на помощта и на осигурилите помощ държави членки, както и изпратените експерти, получават възможност да представят своите заключения по всички аспекти на операцията пред ERCC. ERCC изготвя обобщаващ доклад относно осигурената помощ и всички съответни извлечени поуки.
2. В допълнение към членове 33 и 34 ERCC заедно с държавите членки проследява прилагането на извлечените поуки с цел подобряване на спасителните операции по линия на Механизма на Съюза.
Член 39
Разходи
1. Освен ако е договорено друго, страната заявител на помощта поема разходите за помощта, осигурена от държавите членки.
2. Всяка от осигуряващите помощ държави членки може, с оглед по-специално на естеството на бедствието и размера на щетите, да предложи помощ отчасти или напълно безплатно. Тази държава членка също така може във всеки един момент да откаже напълно или отчасти да ѝ бъдат възстановени направените разходи.
3. Освен ако е договорено друго, в рамките на операцията страната заявител на помощта осигурява безплатно настаняване и прехрана за спасителните екипи и възстановява провизиите и запасите. Въпреки това в началото спасителните екипи следва да бъдат независими и самостоятелни по отношение на логистиката за разумен период от време в зависимост от използваното оборудване и съответно информират ERCC за положението си.
4. Разходите, свързани с изпращането на експерти и съответната логистична подкрепа, се третират в съответствие с член 22, буква а) от Решение № 1313/2013/ЕС. Тези разходи са допустими за финансиране от Съюза.
Член 40
Обезщетение за щетите
1. С изключение на надлежно установените случаи на измама или сериозно нарушение, държавата заявител на помощта се въздържа от искането на каквото и да било обезщетение от участващите държави за причинени щети, когато тези щети са последица от спасителна акция, проведена по линия на Механизма на Съюза и съгласно настоящото решение.
2. В случай на щети, претърпени от трети страни поради провеждането на спасителни акции, държавата заявител на помощта и държавата членка, която оказва помощ, си сътрудничат за улесняване на обезщетението за тези щети в съответствие с приложимите закони и съответните рамки.
ГЛАВА 12
ПРОЦЕС НА ИЗПРАЩАНЕ НА ЕКСПЕРТНИ ЕКИПИ
Член 41
Категории експерти
Държавите членки класифицират експертите в следните категории:
а)
технически експерти;
б)
експерти за оценка;
в)
експерти за координация;
г)
ръководители на екипи.
Член 42
Задачи и функции
1. Техническите експерти са в състояние да предоставят съвети по специфични въпроси на високо техническо ниво и относно съществуващите рискове и имат готовност да се включват в мисии.
2. Експертите за оценка са в състояние да представят оценка на положението, да дават съвети за най-подходящите мерки, които следва да се вземат, и имат готовност да се включват в мисии.
3. Сред експертите за координация може да има заместник-ръководители, лица, отговорни за логистика и комуникации, както и друг персонал в зависимост от потребностите. Ако е необходимо, техническите експерти и експертите по оценката могат да бъдат включени в екипа за координация, за да подпомагат ръководителя по време на цялата мисия.
4. Ръководителят на екипа е отговорен за ръководенето на екипа за оценка и координация по време на операция. Той следи за поддържане на връзка с органите на засегнатата страна, с ERCC, включително със служителя за връзка с ERCC, с други международни организации и, при провеждане на спасителни операции по линия на Механизма на Съюза извън държавите членки, с делегацията на Съюза в тази държава.
5. Що се отнася до експертите, изпратени по задачи, свързани с готовност, Комисията заедно с посочилата ги държава членка може да им възложи която и да е от функциите, посочени в член 41, като те са в състояние да предоставят съвети и да докладват относно адекватни мерки за готовност, включително административен капацитет, необходимост от ранно предупреждаване, обучение, учения и повишаване на осведомеността.
6. Що се отнася до експертите, изпратени по задачи, свързани с превенция, Комисията заедно с посочилата ги държава членка може да им възложи която и да е от функциите, посочени в член 41, като те са в състояние да предоставят съвети и да докладват относно адекватни мерки за превенция и способността за управление на риска.
Член 43
База данни с експерти
1. Комисията събира информацията относно експертите в база данни с експерти и я предоставя чрез CECIS.
2. Включени в EERC експерти се обозначават по специален начин в базата данни, посочена в параграф 1.
Член 44
Изисквания за обучение
При необходимост експертите участват в програмата за обучение, изготвена в съответствие с член 26.
Член 45
Номиниране
В случай на искане за помощ държавите членки са отговорни да посочат наличните експерти и да споделят техните данни за контакт с ERCC.
Член 46
Мобилизиране и споразумение за предоставяне на услуга
1. ERCC е способен да мобилизира и изпраща посочените експерти в много кратък срок, след като са били определени за конкретните мисии от участващите държави членки.
2. Комисията сключва споразумение за предоставяне на услуга с всеки експерт, което включва следните елементи:
а)
целите на мисията;
б)
условията;
в)
предвиденото времетраене на мисията;
г)
информация за лицето за контакт на място;
д)
условията за застраховка;
е)
дневното възнаграждение, което се полага за покриване на разходите;
ж)
специфичните условия на заплащане;
з)
насоки за техническите експерти, експертите за оценка и координация и ръководителите на екипи.
ГЛАВА 13
ТРАНСПОРТНА ПОДКРЕПА
Член 47
Форми на транспортна подкрепа
Транспортната подкрепа може да бъде предоставена под формата на:
а)
обединяване или споделяне на транспортен капацитет;
б)
определяне и улесняване на достъпа на държавите членки до транспортни ресурси на търговския пазар и/или от други източници; или
в)
осигуряване на подкрепа от Съюза за държавите членки под формата на безвъзмездни средства или чрез транспортни услуги, предоставени от частни или други субекти.
Член 48
Процедура за транспортна подкрепа посредством Механизма на Съюза
1. Процедурите, предвидени в членове 49 и 50, се прилагат винаги когато се отправя искане за транспортна подкрепа.
2. Исканията се отправят от компетентния орган, определен в член 56, и се изпращат до Комисията в писмена форма. Те съдържат информацията, предвидена в приложение VIII, част А.
3. В случай на обединяване на транспортен капацитет една държава членка може да поеме водеща роля с оглед на искането на финансово подпомагане от Съюза за цялата операция.
4. Всички искания за транспортна подкрепа съгласно настоящото решение и свързаните с тях отговори и обмен на информация между държавите членки и Комисията се предават на и обработват от ERCC.
5. Исканията се предават чрез CECIS или електронна поща. Приема се предаване на искания за финансиране от Съюза чрез CECIS, телефакс или електронна поща, при условие че впоследствие Комисията незабавно получи подписаните от компетентния орган оригинали.
6. При все това Комисията може да изгради електронна система за обмен, която да поеме цялата кореспонденция с получателите, включително сключването на споразумения за безвъзмездни средства, уведомяването за решения за безвъзмездни средства и всички изменения по тях, в съответствие с член 179 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (5).
Член 49
Искания за транспортна подкрепа
1. При получаване на искане за подкрепа Комисията незабавно уведомява точките за контакт, определени от държавите членки съгласно член 9, параграф 7 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. В уведомлението Комисията може по целесъобразност да прикани държавите членки да ѝ съобщят подробности за всички транспортни ресурси, които могат да предоставят на разположение на отправилата искането държава членка, или други алтернативни решения, които могат да предложат в отговор на нуждите, изразени от засегнатата държава. Комисията може да посочи максимален срок за предоставяне на тази информация.
3. При уведомяването на точките за контакт от страна на Комисията, както е посочено в параграф 1, поисканата транспортна подкрепа става допустима за съфинансиране от Съюза, без да се засяга член 53.
Член 50
Отговори на искания за транспортна подкрепа
1. Държавите членки, които могат да предоставят транспортна подкрепа, уведомяват Комисията във възможно най-кратък срок, и най-късно 24 часа след получаването на уведомлението, посочено в член 49, освен ако в уведомлението е посочено друго, относно всички транспортни ресурси, които могат да предоставят доброволно на разположение в отговор на искането за подкрепа за обединяване или определяне на транспортни ресурси. Тази информация съдържа елементите, предвидени в приложение VIII, част Б, и включва информация относно финансовите условия или други ограничения, ако има такива.
2. Комисията събира информацията относно достъпните транспортни ресурси във възможно най-кратък срок и я предава на държавата членка, отправила искането.
3. В допълнение към информацията, посочена в параграф 2, Комисията предава на държавите членки всякаква друга информация, с която разполага, относно транспортни ресурси, достъпни от други източници, включително търговския пазар, и улеснява достъпа на държавите членки до тези допълнителни ресурси.
4. Отправилата искането държава членка уведомява Комисията за транспортните решения, които е избрала, и осъществява контакт с предоставящата помощ държава членка или с оператора, определен от Комисията.
5. Комисията уведомява всички държави членки за избора, направен от отправилата искането държава членка. Тази държава членка редовно информира Комисията относно напредъка по предоставянето на помощта в областта на гражданската защита.
Член 51
Искане за безвъзмездни средства
1. Когато дадена държава членка определи евентуално транспортно решение, но е необходимо финансиране от Съюза, за да се извърши превозът на помощта в областта на гражданската защита, държавата членка може да поиска безвъзмездни средства от Съюза.
2. Държавата членка посочва в своето искане процента на съфинансиране от Съюза, за който кандидатства, като той не надхвърля 55 % от допустимите разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС и не надхвърля максималния праг от 85 % от допустимите разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3, букви а) и б) от Решение № 1313/2013/ЕС. Комисията незабавно уведомява всички държави членки за искането.
3. Комисията може да установява рамкови партньорства със съответните компетентни органи на държавите членки, както е посочено в член 178 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
Член 52
Искане за транспортна услуга
1. В случай че поискалата транспортна подкрепа държава членка не определи транспортно решение, тя може да поиска от Комисията да сключи договор за транспортна услуга с частни или други субекти с цел превоз на помощта в областта на гражданската защита до засегнатата държава.
2. При получаване на искането, посочено в параграф 1, Комисията незабавно уведомява всички държави членки за него и уведомява поискалата транспортна подкрепа държава членка за всички достъпни транспортни решения и разходите за тях.
3. Въз основа на обмена на информация, посочен в параграфи 1 и 2, държавата членка потвърждава писмено своето искане за транспортна услуга и своя ангажимент да възстанови съответните средства на Комисията съгласно разпоредбите на член 54. Държавата членка посочва какъв процент от разходите ще възстанови. Този процент е не по-малък от 45 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС и 15 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3, букви а) и б) от Решение № 1313/2013/ЕС.
4. Държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички промени по искането за транспортна услуга.
Член 53
Решение за финансиране от Съюза за транспортна подкрепа
1. Следните елементи се отчитат, с цел да се определи дали са спазени критериите, посочени в член 23, параграф 1, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС, и принципите на икономичност, ефикасност и ефективност съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6):
а)
информацията, съдържаща се в искането за финансиране от Съюза, което държавата членка е представила съгласно член 48, параграф 2;
б)
нуждите, изразени от засегнатата държава;
в)
всички оценки на нуждите, извършени от експерти, докладващи на Комисията по време на бедствието;
г)
друга подходяща и надеждна информация, предоставена на Комисията от държавите членки и международните организации към момента на решението;
д)
ефикасността и ефективността на транспортните решения, които са предвидени да гарантират навременно предоставяне на помощ в областта на гражданската защита;
е)
възможности за набавяне на местно равнище;
ж)
други действия, предприети от Комисията.
2. Държавите членки предоставят всякаква допълнителна информация, необходима за оценката на изпълнението на критериите, посочени в член 23, параграф 1, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС. Държавите членки уведомяват възможно най-бързо Комисията при получаване на искането от Комисията за подобна информация.
3. Комисията посочва предварителното финансиране, което ще бъде отпуснато, като то може да бъде в размер до 85 % от поисканото финансово участие на Съюза, при условие че има налични бюджетни ресурси. Не се предоставя предварително финансиране за безвъзмездни средства под прага, определен за безвъзмездни средства с ниска стойност съгласно член 185 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, освен ако поискалата финансова помощ държава членка може да докаже, че липсата на предварително финансиране би застрашила изпълнението на действието.
4. Решението относно финансовата помощ се съобщава незабавно на поискалата финансова помощ държава членка. То се съобщава и на всички други държави членки.
5. За съфинансиране от Съюза не се допускат индивидуални заявления за безвъзмездни средства за превоз, за които се иска финансово участие на Съюза под 2 500 EUR, освен ако са обхванати от рамковите партньорства, посочени в член 51, параграф 3.
Член 54
Възстановяване на финансиране от Съюза за транспортна подкрепа
За разходите, направени от Комисията съгласно процедурата, посочена в член 52, Комисията издава в 90-дневен срок от осъществяването на транспортната операция, за която е била предоставена финансова помощ от Съюза, дебитно известие до държавите членки, които са получили финансиране от Съюза, за сума, която съответства на разпоредбите на решението, взето от Комисията относно искането за транспортна услуга, и която представлява поне 15 % от транспортните разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС и 45 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС.
Член 55
Обезщетение за щети
С изключение на надлежно установените случаи на измама или сериозно нарушение, поискалата транспортна подкрепа държава членка се въздържа от искането на каквото и да било обезщетение от Съюза за щети, причинени на нейно имущество или служебен персонал, когато тези щети са последица от предоставянето на транспортна подкрепа, което се урежда от настоящото решение.
Член 56
Определяне на компетентни органи
Държавите членки определят компетентните органи, които са упълномощени да отправят искания за и да получават финансова помощ от Комисията при прилагане на настоящото решение, и уведомяват Комисията за това в 60-дневен срок от уведомлението за настоящото решение. Всяка променя в тази информация незабавно се съобщава на Комисията.
При все това уведомленията относно компетентните органи, отправени от държавите членки съгласно член 12 от Решение 2007/606/ЕО, Евратом, остават валидни до следващо известие от съответната държава членка.
ГЛАВА 14
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 57
Отмяна
Решения 2004/277/ЕО, Евратом и 2007/606/ЕО, Евратом се отменят. Позоваванията на отменените решения се тълкуват като позовавания на настоящото решение и се четат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение IX.
Член 58
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 октомври 2014 година.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 16. listopada 2014.
o utvrđivanju pravila za provedbu Odluke br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća o Mehanizmu Unije za civilnu zaštitu i o stavljanju izvan snage odluka Komisije 2004/277/EZ, Euratom i 2007/606/EZ, Euratom
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 7489)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/762/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Odluku br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o Mehanizmu Unije za civilnu zaštitu (1), a posebno njezin članak 32. stavak 1.,
budući da:
(1)
Opći je cilj Mehanizma Unije za civilnu zaštitu („Mehanizam Unije”) jačanje suradnje između Unije i država članica i olakšavanje koordinacije u području civilne zaštite kako bi se poboljšala učinkovitost sustavâ za prevenciju prirodnih katastrofa i katastrofa izazvanih ljudskim djelovanjem te za pripremu i odgovor na te katastrofe.
(2)
Budući da se katastrofe mogu dogoditi bilo kada, Koordinacijski centar za odgovor na hitne situacije (ERCC), osnovan na temelju članka 7. Odluke br. 1313/2013/EU trebao bi u svakom trenutku osigurati usku suradnju s kontaktnim točkama država članica.
(3)
Bitan element Mehanizma Unije je Zajednički komunikacijski i informacijski sustav za hitne situacije (CECIS), s obzirom da bi se njime trebali jamčiti vjerodostojnost, potpunost i povjerljivost informacija koje se razmjenjuju među državama članicama u rutinskim uvjetima te hitnim situacijama. Imajući na umu posebnosti odgovora na slučajeve onečišćenja mora, trebalo bi stvoriti zasebnu inačicu CECIS-a kojom bi se omogućio pristup tajništvima regionalnih konferencija o moru i trećim zemljama koje dijele regionalno podmorje s Unijom.
(4)
Radi osiguravanja operativne učinkovitosti trebalo bi odrediti minimalne zahtjeve za module, druge kapacitete za odgovor i stručnjake utvrđene u skladu s člankom 9. stavkom 1. Odluke br. 1313/2013/EU te za njihove operativne zahtjeve, funkcioniranje i interoperabilnost, kako je predviđeno člankom 9. stavkom 2. Odluke br. 1313/2013/EU. Moduli bi se posebice trebali odlikovati značajkama interoperabilnosti i samodostatnog funkcioniranja tijekom određenog vremena, a mora postojati i mogućnost njihova brzog raspoređivanja. Kako bi se poboljšala interoperabilnost modula, potrebno je provesti određene mjere na razini Unije i država članica.
(5)
Trebalo bi utvrditi ciljeve Europskog kapaciteta za odgovor na hitne situacije (EERC) te ih redovito preispitivati kako bi u okviru Mehanizma Unije dovoljan broj svih potrebnih tipova modula, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka bio raspoloživ za raspoređivanje. Trebalo bi utvrditi zahtjeve u pogledu kvalitete i interoperabilnosti te ih redovito preispitivati kako bi se osigurala jedinstvena minimalna razina kvalitete i interoperabilnosti svih kapaciteta koji sudjeluju u EERC-u.
(6)
Trebalo bi utvrditi postupak certificiranja i registracije, uključujući elemente samoprocjene, kako bi se potvrdilo da se kapacitetima dobrovoljnog fonda ispunjuju potrebni zahtjevi i da ograničeno sufinanciranje „troškova prilagodbe” sredstvima Unije povoljno utječe na kapacitete. Tim bi se postupkom certificiranja i registracije osim toga trebala osigurati primjerena geografska uravnoteženost kapaciteta u skladu s lokacijom rizika te razmatrati sudjelovanje svih zainteresiranih država članica.
(7)
Utvrđivanjem mogućih nedostataka kapaciteta za odgovor EERC-a Komisiji i državama članicama trebalo bi se omogućiti da zajedno ustanove područja unutar ili izvan dobrovoljnog fonda u kojima nisu raspoloživi odgovarajući kapaciteti. Države članice koje te nedostatke razmatraju pojedinačno ili preko konzorcija trebale bi profitirati od ograničenog sufinanciranja sredstvima Unije, pod uvjetom da je ono isplativo i potvrđeno u okviru procjena rizika.
(8)
Kako bi se razvilo funkcioniranje EERC-a, ograničenim iznosima sufinanciranja sredstvima Unije preko okvirnih ugovora, okvirnih sporazuma o partnerstvu i sličnih dogovora trebao bi se poduprijeti pristup država članica dodatnim kapacitetima kako bi uklonile privremene nedostatke u izvanrednim katastrofama, tj. katastrofama čiji obilježja i opseg nadmašuju ono što se razumno može očekivati i za što se razumno može pripremiti. Te kapacitete trebalo bi uključiti u dobrovoljni fond za raspoređivanje u okviru Mehanizma Unije.
(9)
Program osposobljavanja u okviru Mehanizma Unije i dalje predstavlja bitan element pripravnosti osoblja koje djeluje u području civilne zaštite i upravljanja katastrofama, a raspoređuje se u okviru Mehanizma Unije. U skladu s opsegom utvrđenim u članku 13. stavku 1. Odluke br. 1313/2013/EU tim bi se programom trebale obuhvatiti faze prevencije, pripravnosti i odgovora.
(10)
Program vježbi u okviru Mehanizma unije i dalje bi trebao imati presudnu ulogu u praktičnoj pripravnosti na raspoređivanje, što obuhvaća Mehanizam Unije i dijeljenje iskustava stečenih u okviru aktivnosti civilne zaštite provedenih u sklopu Mehanizma Unije. Programom vježbi trebalo bi upravljati na temelju strateškog okvira u kojem se utvrđuju ciljevi i uloge vježbi u okviru Mehanizma Unije te na temelju posebnih prioriteta uvrštenih u godišnje programe rada.
(11)
Trebalo bi uspostaviti sustavan, usmjeren i usklađen pristup prikupljanju, analizi, širenju i provedbi stečenih iskustava kojim bi se pokrio cjelokupni ciklus upravljanja katastrofama.
(12)
U okviru Mehanizma Unije važni su jasni operativni postupci za odgovor na katastrofu u okviru Mehanizma kako bi se osigurala učinkovita pomoć u slučaju katastrofa, uključujući operativne postupke za relevantne međunarodne organizacije utvrđene u skladu s člankom 16. stavkom 1. Odluke br. 1313/2013/EU.
(13)
Kako bi se Mehanizam Unije provodio na najučinkovitiji i najdjelotvorniji način, svi zahtjevi za pomoć i ponude pomoći trebali bi biti što je moguće detaljniji i obuhvaćati sve potrebne informacije.
(14)
Kako bi se osigurala učinkovita koordinacija pomoći, ERCC bi svoju procjenu hitnih potreba i svoje preporuke u pogledu raspoređivanja kapaciteta iz dobrovoljnog fonda trebao podijeliti sa svim državama članicama i za svaki zahtjev za pomoć izraditi odgovarajuće planove raspoređivanja. Odabir kapaciteta iz dobrovoljnog fonda trebao bi se temeljiti na specifičnim i objektivnim kriterijima, čiji bi se prioritet trebao procijeniti na temelju trenutačnih operativnih potreba.
(15)
Kako bi prema potrebi skratile vrijeme za odgovor u okviru Mehanizma Unije, države članice bi trebale poduzeti potrebne pripremne aktivnosti za raspoređivanje svojih kapaciteta evidentiranih u dobrovoljnoj pričuvi.
(16)
Dostupnost stručnjaka za tehniku, procjenu i koordinaciju, uključujući voditelje timova, predstavlja važan element Mehanizma Unije. Trebalo bi odrediti zadaće i funkcije stručnjaka te postupak njihova raspoređivanja.
(17)
U članku 23. Odluke br 1313/2013/EU utvrđuju se posebne odredbe o pružanju potpore u obliku prijevoza u slučaju katastrofe kako bi se osigurao brz i učinkoviti odgovor u slučaju katastrofe s pomoću Mehanizma Unije. Potrebno je odrediti pravila i postupke u pogledu zahtjeva država članica za financijsku potporu Unije za prijevoz pomoći u pogođenu zemlju i obrađivanje tih zahtjeva u Komisiji.
(18)
Radi transparentnosti, usklađenosti i učinkovitosti potrebno je odrediti podatke koji se navode u zahtjevima za potporu u obliku prijevoza i za povezane odgovore država članica i Komisije.
(19)
Ako se može pružiti financijska pomoć Unije u skladu s Odlukom br. 1313/2013/EU, države članice trebale bi moći birati između zahtjeva za bespovratna sredstava ili za prijevoznu uslugu.
(20)
Trebalo bi staviti izvan snage Odluke Komisije 2004/277/EZ, Euratom (2) i 2007/606/EZ, Euratom (3).
(21)
Mjere predviđene ovom odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za civilnu zaštitu,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE 1.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Odlukom utvrđuju detaljna pravila o provedbi Odluke br. 1313/2013/EU, u pogledu:
(a)
interakcije Koordinacijskog centra za odgovor na hitne situacije (ERCC) s kontaktnim točkama država članica;
(b)
komponenti Zajedničkog informacijskog i komunikacijskog sustava za hitne situacije (CECIS) te organizacije dijeljenja informacija preko CECIS-a;
(c)
utvrđivanja modula, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka te operativnih zahtjeva u pogledu funkcioniranja i interoperabilnosti modula, uključujući njihove zadaće, kapacitete, glavne komponente, samodostatnost i raspoređivanje;
(d)
ciljeva kapaciteta, zahtjeva u pogledu kvalitete i interoperabilnosti te postupka certifikacije i registracije nužnog za funkcioniranje EERC-a, uključujući financijske aranžmane;
(e)
utvrđivanja i uklanjanja nedostataka EERC-a;
(f)
organizacije programa osposobljavanja, okvira vježbi i programa stečenih iskustava;
(g)
operativnih postupaka za odgovor na katastrofe unutar i izvan Unije, uključujući utvrđivanje relevantnih međunarodnih organizacija;
(h)
postupaka za raspoređivanje timova stručnjaka;
(i)
organizacije potpore u prijevozu pomoći.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„tražitelj pomoći” znači država članica ili treća zemlja koja je pogođena katastrofom ili je u neposrednoj opasnosti od katastrofe ili očekuje da će biti u neposrednoj opasnosti od katastrofe te Ujedinjeni narodi i njegove agencije i druge relevantne međunarodne organizacije izričito navedene u Prilogu VII.;
2.
„pomoć u okviru civilne zaštite” znači timovi, stručnjaci ili moduli namijenjeni civilnoj zaštiti, uključujući materijale za pomoć i zalihe potrebne za ublažavanje neposrednih posljedica katastrofa;
3.
„kapaciteti za ublažavanje” znači kapaciteti za odgovor na katastrofu, čija se raspoloživost i brzi pristup tim kapacitetima sufinanciraju na temelju članka 21. stavka 2. točke (d) Odluke br. 1313/2013/EU;
4.
„interventni tim” znači ljudski i materijalni resursi, uključujući module, koje uspostavlja jedna ili više država članica za intervencije u području civilne zaštite;
5.
„tim za tehničku pomoć i potporu” znači ljudski i materijalni resursi koje uspostavlja jedna ili više država članica radi ispunjenja zadaća potpore iz Priloga II.
POGLAVLJE 2.
KOORDINACIJSKI CENTAR ZA ODGOVOR NA HITNE SITUACIJE (ERCC)
Članak 3.
Interakcija ERCC-a s kontaktnim točkama država članica
1. Svaka država članica određuje nacionalnu kontaktnu točku za ERCC koja je raspoloživa 24 sata dnevno, sedam dana u tjednu. Određivanje se vrši s pomoću predloška „Country card” utvrđenog u Prilogu I.
2. ERCC održava tijesnu suradnju s kontaktnim točkama država članica radi izvršavanja redovitih dužnosti i operacija odgovora predviđenih ovom Odlukom i Odlukom br. 1313/2013/EU.
POGLAVLJE 3.
ZAJEDNIČKI KOMUNIKACIJSKO-INFORMACIJSKI SUSTAV U IZVANREDNIM SITUACIJAMA (CECIS)
Članak 4.
Razine CECIS-a
CECIS obuhvaća sljedeće tri komponente:
(a)
razinu mreže, kojom se povezuju nadležna tijela i kontaktne točke u državama članicama s ERCC-om;
(b)
razinu primjene koja se sastoji od baza podataka i drugih informacijskih sustava potrebnih za funkcioniranje Mehanizma Unije, posebno onih potrebnih za:
i.
priopćavanje obavijesti;
ii.
osiguravanje komunikacije i razmjene informacija između ERCC-a, nadležnih tijela i kontaktnih točaka;
iii.
širenje iskustava stečenih u intervencijama;
(c)
sigurnosnu razinu koja se sastoji od niza sustava, pravila i postupaka za osiguravanje vjerodostojnosti, potpunosti i povjerljivosti podataka koji se pohranjuju i razmjenjuju preko CECIS-a.
Članak 5.
Sigurnost podataka
1. CECIS omogućuje sigurno rukovanje dokumentima, bazama podataka i informacijskim sustavima preko mreže Sigurne transeuropske usluge za telematiku među upravama (sTESTA) ili slične mreže.
2. Dokumenti i informacije klasificirani kao „EU CONFIDENTIAL” ili više šalju se u skladu s posebnim dogovorima između izvora od kojeg podaci potječu i jednog ili više primatelja kako je utvrđeno u Odluci Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom (4).
Članak 6.
Podaci i njihovo ažuriranje
1. Države članice Komisiji dostavljaju potrebne podatke s pomoću predloška „Country card” utvrđenoga u Prilogu I.
2. Države članice dostavljaju podatke o kontaktnim točkama i, prema potrebi, o drugim službama koje se bave prirodnim, tehnološkim, radiološkim ili ekološkim nesrećama, uključujući nenamjerno onečišćenje mora.
3. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o svim promjenama podataka iz stavaka 1. i 2.
4. Baza podataka CECIS obuhvaća označeni dio koji sadržava informacije o registraciji i raspoloživosti kapaciteta za odgovor u EERC-u. Komisija osigurava stalan pristup nacionalnim kontaktnim točkama za civilnu zaštitu.
5. Države članice osiguravaju stalnu ažuriranost označenog dijela u bazi podataka CECIS u svakom trenutku, i to u pogledu statusa raspoloživosti i svih potrebnih činjeničnih podataka o bitnim obilježjima svih kapaciteta za odgovor registriranih u EERC-u.
6. Države članice prema potrebi mogu drugim relevantnim nacionalnim tijelima odobriti pristup CECIS-u samo za čitanje podataka.
Članak 7.
Korisnička skupina CECIS
Korisnička skupina sastavljena od predstavnika koje imenuju države članice pomaže Komisiji u vrednovanju, ispitivanju i daljnjem razvoju CECIS-a.
Članak 8.
Implementacija i daljnji razvoj
1. Komisija upravlja CECIS-em i nastavlja ga razvijati, vodeći računa o potrebama i zahtjevima država članica.
2. Države članice na svom državnom području implementiraju prikladno okruženje informacijske tehnologije za CECIS u skladu s preuzetim obvezama, koristeći predložak „Country card” utvrđen u Prilogu I.
Članak 9.
CECIS za onečišćenje mora
1. Komisija osigurava raspoloživost posebne aplikacije CECIS dostupne državama članicama i Europskoj agenciji za pomorsku sigurnost preko interneta u slučaju onečišćenja mora kako bi se razmotrile posebnosti odgovora na hitne situacije u moru.
2. Aplikacija je preko interneta otvorena i trećim zemljama koje dijele regionalno podmorje s Unijom. Pristup se može ad hoc odobriti i tajništvima odgovarajućih regionalnih konferencija o moru.
POGLAVLJE 4.
MODULI, TIMOVI ZA TEHNIČKU POMOĆ I POTPORU, DRUGI KAPACITETI ZA ODGOVOR I STRUČNJACI
Članak 10.
Registracija modula, timova za tehničku pomoć i potporu, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka
1. Države članice registriraju svoje module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor i stručnjake utvrđene u skladu s člankom 9. stavkom 6. Odluke br. 1313/2013/EU u bazi podataka CECIS.
2. Moduli, timovi za tehničku pomoć i potporu, drugi kapaciteti za odgovor i stručnjaci koji su se prethodno obvezali EERC-u registriraju se u označenom dijelu baze podataka CECIS.
3. Podaci iz stavaka 1. i 2. ažuriraju se prema potrebi.
Članak 11.
Sastav modula, timova za tehničku pomoć i potporu, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka
1. Moduli te timovi za tehničku pomoć i potporu mogu biti sastavljeni od resursa koje osiguravaju jedna ili više država članica.
2. Ako je modul ili tim za tehničku pomoć i potporu sastavljen od više komponenti, raspoređivanje tog modula ili tima za tehničku pomoć i potporu u intervenciji može biti ograničeno komponentama potrebnima za tu intervenciju.
Članak 12.
Samodostatnost modula
1. Sljedeći elementi samodostatnosti primjenjuju se na svaki modul kako je opisano u Prilogu II.:
(a)
prikladno sklonište za vremenske prilike koje prevladavaju;
(b)
proizvodnja struje i rasvjeta kojima se pokriva potrošnja baze za operacije i opreme potrebne za izvršenje misije;
(c)
prostori za sanitarije i higijenu namijenjeni osoblju modula;
(d)
raspoloživost hrane i vode za osoblje modula;
(e)
zdravstveno ili pomoćno zdravstveno osoblje, objekti i zalihe za osoblje modula;
(f)
skladište opreme i održavanje opreme modula;
(g)
oprema za komunikaciju s relevantnim partnerima, posebno onima zaduženima za koordinaciju na terenu;
(h)
lokalni prijevoz;
(i)
logistika, oprema i osoblje koji omogućuju uspostavljanje baze za operacije i početak misije odmah po dolasku na teren.
2. Država članica koja nudi pomoć svakim od sljedećih elemenata jamči usklađenost sa zahtjevima u pogledu samodostatnosti:
(a)
uključivanje u modul potrebnog osoblja, opreme i potrepština;
(b)
provedba potrebnih aktivnosti na lokaciji operacija;
(c)
provedba potrebnih pripremnih aktivnosti radi kombiniranja interventnih timova koji nisu samodostatni s timom za tehničku pomoć i potporu kako bi se prije registracije dotičnog modula u skladu s člankom 10. stavkom 1. ispunili zahtjevi iz članka 13.
3. Razdoblje u kojem samodostatnost mora biti zajamčena na početku misije ne smije biti kraće od jedne od navedenih mogućnosti:
(a)
96 sati;
(b)
razdoblja utvrđenih u Prilogu II.
Članak 13.
Zahtjevi u pogledu modula i timova za tehničku pomoć i potporu
1. Moduli ispunjuju opće zahtjeve utvrđene u Prilogu II.
2. Timovi za tehničku pomoći i potporu ispunjuju opće zahtjeve utvrđene u Prilogu II.
3. Opći zahtjevi utvrđeni u Prilog II. povremeno se preispituju.
4. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale sljedeće uvjete:
(a)
sposobnost suradnje modula s drugim modulima;
(b)
sposobnost suradnje timova za tehničku pomoć i potporu s drugim timovima za tehničku pomoć i potporu i s bitnim dionicima na terenu;
(c)
sposobnost zajedničkog djelovanja komponenti pojedinog modula kao jedan modul;
(d)
sposobnost zajedničkog djelovanja komponenti tima za tehničku pomoć i potporu kao jedan tim za tehničku pomoć i potporu;
(e)
sposobnost suradnje modula i timova za tehničku pomoć i potporu prilikom raspoređivanja izvan Unije s međunarodnim kapacitetima za odgovor na katastrofe koji pružaju potporu pogođenoj zemlji;
(f)
voditelji timova, zamjenici voditelja timova i časnici za vezu modula i timova za tehničku pomoć i potporu pohađaju odgovarajuće tečajeve osposobljavanja i vježbe koje organizira Komisija, kako je utvrđeno u člancima 26.-32.
POGLAVLJE 5.
RAZVOJ EUROPSKOG KAPACITETA ZA ODGOVOR NA HITNE SITUACIJE (EERC) U OBLIKU DOBROVOLJNOG FONDA
Članak 14.
Ciljevi u pogledu kapaciteta
1. Ciljevi u pogledu kapaciteta EERC-a opisani su u Prilogu III.
2. Komisija u suradnji s državama članicama barem svake druge godine procjenjuje primjerenost ciljeva u pogledu kapaciteta i po potrebi ih revidira na temelju rizika utvrđenih u okviru nacionalnih procjena rizika ili drugih odgovarajućih nacionalnih ili međunarodnih izvora informacija.
3. Države članice Komisiji dostavljaju bitne informacije o rizicima potrebne za procjenu ciljeva u pogledu kapaciteta.
Članak 15.
Zahtjevi u pogledu kvalitete i interoperabilnosti
1. Zahtjevi u pogledu kvalitete i interoperabilnosti izričito navedeni u Prilogu IV. primjenjuju se na module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor i stručnjake u EERC-u.
2. Komisija u suradnji s državama članica barem svake druge godine procjenjuje prikladnost zahtjeva u pogledu kvalitete i interoperabilnosti i prema potrebi ih revidira. Zahtjevi u pogledu kvalitete temelje se na priznatim međunarodnim standardima, ako takvi standardi već postoje.
Članak 16.
Postupak certifikacije i registracije
1. Postupak certifikacije i registracije opisan u stavcima od 2. do 8. primjenjuje se na module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor i stručnjake u EERC-u.
2. Certifikacija i registracija podliježu ispunjenju zahtjeva u pogledu kvalitete određenih u Prilogu IV., osim kapaciteta za ublažavanje na koje se primjenjuje članak 25. stavak 3.
3. Države članice koje nude određeni modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjaka za uključivanje u EERC dostavljaju podatkovne elemente utvrđene u Prilogu V.
4. Komisija procjenjuje može li se modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili predmetni stručnjak uzeti u obzir za uključivanje u EERC i svoje zaključke bez odgode priopćuje odgovarajućoj državi članici. Komisija u okviru te procjene posebno razmatra ispunjenje zahtjeva u pogledu kvalitete, ciljeva u pogledu kapaciteta, potpunost dostavljenih podataka, zemljopisnu blizinu i sudjelovanje svih država članica te druge bitne faktore koje unaprijed određuje i koji se primjenjuju na sve usporedive module, timove za tehničku pomoć i potporu, druge kapacitete za odgovor ili stručnjake.
5. Ako smatra da se moduli, timovi za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjak mogu uključiti u EERC, Komisija na temelju dostavljenih podataka i svih dodatnih informacija koje je zatražila od odgovarajućih tijela države članice započinje postupak njihove certifikacije. U slučajevima kada na temelju raspoloživih informacija smatra da su ispunjeni zahtjevi u pogledu kvalitete i interoperabilnosti, Komisija može registrirati modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjaka u dobrovoljnom fondu.
6. Komisija pismenim putem priopćuje odgovarajućem tijelu države članice svoju procjenu potrebnih osposobljavanja, vježbi i/ili radionica i drugih bitnih uvjeta za certifikaciju i registraciju.
7. Ako su ispunjeni svi uvjeti, Komisija objavljuje da su modul, tim za tehničku pomoć i potporu, drugi kapacitet za odgovor ili stručnjak certificirani za EERC i to priopćuje državi članici.
8. Ako se resurs podnosi na ponovnu registraciju u EERC-u, certificiranje modula, tima za tehničku pomoć i potporu, drugog kapaciteta za odgovor ili stručnjaka trebalo bi ponovno procijeniti najkasnije nakon tri godine.
9. Komisija u suradnji s državama članicama barem svake druge godine procjenjuje prikladnost postupka certifikacije i registracije i po potrebi ga revidira.
Članak 17.
Financijski aranžmani za troškove prilagodbe
1. Države članice mogu podnijeti zahtjev za bespovratna sredstva za financiranje troškova prilagodbe pojedinačno po modulu, timu za tehničku pomoć i potporu ili drugom kapacitetu za odgovor, a da Komisija ne objavljuje poziv na podnošenje prijedloga. Troškovi prilagodbe obuhvaćaju troškovne elemente izričito navedene u članku 21. stavku 2. točki (c) Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Kako bi obrazložile taj zahtjev, države članice Komisiji podnose provedbene planove za troškove prilagodbe, koji obuhvaćaju procijenjene troškove i vremenski raspored.
3. Komisija procjenjuje i, ako su ispunjeni odgovarajući zahtjevi, odobrava provedbene planove iz stavka 2., uz izričito navođenje troškova koji su prihvatljivi kao troškovi prilagodbe.
4. Nakon ocjenjivanja zahtjeva Komisija donosi odluku o dodjeli sredstava.
5. Države članice Komisiju izvješćuju o pojedinostima troškova nastalih u okviru troškova prilagodbe.
POGLAVLJE 6.
UKLANJANJE NEDOSTATAKA KAPACITETA ZA ODGOVOR
Članak 18.
Praćenje napretka u ostvarenju ciljeva u pogledu kapaciteta
Komisija u suradnji s državama članicama neprekidno prati napredak u ostvarenju ciljeva u pogledu kapaciteta, vodeći računa o kapacitetima utvrđenima na temelju članka 20., i redovito obavješćuje države članice o svojoj ocjeni postignutog napretka. Komisija onoliko detaljno koliko je potrebno obavješćuje države članice o svim preostalim nedostacima kapaciteta za odgovor.
Članak 19.
Postupak utvrđivanja nedostataka kapaciteta za odgovor
1. U okviru praćenja napretka u ostvarenju ciljeva u pogledu kapaciteta, Komisija u suradnji s državama članica ocjenjuje razliku između kapaciteta država članica koji su registrirani u EERC-u i ciljeva u pogledu kapaciteta određenih u Prilogu III.
2. U skladu s člankom 16. Komisija i države članice smatraju da su se samo oni kapaciteti obvezali EERC-u koji su registrirani kao kapaciteti koje su države članice stavile na raspolaganje EERC-u.
Članak 20.
Postupak utvrđivanja kapaciteta za odgovor izvan EERC-a
1. Ako Komisija zajedno s državama članicama utvrdi potencijalno znatne nedostatke kapaciteta za odgovor u skladu s člankom 19. ove Odluke, ona u suradnji s državama članicama ispituje jesu li potrebni kapaciteti raspoloživi izvan EERC-a, u skladu s člankom 12. stavkom 2. Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Komisija smatra samo sljedeće kapacitete raspoloživima izvan EERC-a:
(a)
kapacitete registrirane u CECIS-u;
(b)
kapacitete za ublažavanje; ili
(c)
kapacitete koji nisu obuhvaćeni točkama (a) i (b), ali mogu biti brzo stavljeni na raspolaganje državama članicama u zatraženim količinama, na zatraženoj lokaciji, u zatraženom vremenskom roku i unutar zatraženog razdoblja.
3. Radi procjene kapaciteta iz stavka 2. točke (c) Komisija podnosi zahtjev nacionalnim kontaktnim točkama u kojem određuje pojedinosti procjene potencijalno znatnih nedostataka kapaciteta za odgovor i poziva države članice da dostave informacije o svim kapacitetima raspoloživima izvan EERC-a kako je navedeno u stavku 2. točki (c).
4. Komisija u zahtjevu navodi rok za odgovor do 60 kalendarskih dana, pri čemu točan rok ovisi o očekivanoj složenosti procjene kapaciteta iz stavka 2. koju izvršavaju države članice.
5. Države članice u utvrđenom roku pismenim putem obavješćuju Komisiju o pojedinostima svih kapaciteta iz stavka 2.
6. Ako država članica ne odgovori pismenim putem unutar izričito navedenog roka, Komisija za potrebe te procjene pretpostavlja da u toj državi nema raspoloživih kapaciteta iz stavka 2.
7. Na temelju informacija zaprimljenih od država članica i uzimajući u obzir samo kapacitete iz stavka 2. Komisija procjenjuje uklanjaju li se tim kapacitetima nedostaci utvrđeni u skladu s člankom 19. ove Odluke. Komisija smatra da su nedostaci kapaciteta uklonjeni samo ako je broj kapaciteta unutar EERC-a i kapaciteta iz stavka 2. zajedno jednak ciljevima u pogledu kapaciteta određenima u Prilogu III. ili te ciljeve premašuje.
Članak 21.
Postupak uklanjanja nedostataka kapaciteta za odgovor
1. Ako je Komisija zajedno s državama članicama ustanovila potencijalno znatne nedostatke kapaciteta u skladu s člankom 19., koji se ne mogu ukloniti u skladu s člankom 20., ona o tome obavješćuje države članice pismenim putem, detaljno opisujući što smatra strateškim nedostacima kapaciteta za odgovor.
2. U skladu s člankom 12. stavkom 3. Odluke br. 1313/2013/EU Komisija pismenim putem poziva države članice na uklanjanje strateških nedostataka kapaciteta za odgovor.
3. Države članice priopćuju Komisiji namjeravaju li pojedinačno ili u suradnji s drugim državama članicama te kada i na koji način ukloniti strateške nedostatke kapaciteta za odgovor.
Članak 22.
Potpora Komisije uklanjanju strateških nedostataka kapaciteta za odgovor
1. Ako je za uklanjanje strateških nedostataka kapaciteta za odgovor potrebno financiranje sredstvima Unije u skladu s člankom 12. stavkom 3. i člankom 21. stavkom 1. točkom (j) Odluke br. 1313/2013/EU, Komisija objavljuje poziv na podnošenje prijedloga.
2. Prilikom odgovora na poziv za podnošenje prijedloga, države članice djeluju u skladu s člankom 21. stavkom 1. točkom (j) podtočkama iii. i iv. Odluke br. 1313/2013/EU.
3. Države članice među ostalim navode postotak zatraženog sufinanciranja sredstvima Unije.
Članak 23.
Prihvatljivi troškovi potpore uklanjanju nedostataka kapaciteta za odgovor
1. Prihvatljivi su svi troškovi opreme, usluga ili ljudskih resursa potrebni za početno uspostavljanje kapaciteta za odgovor.
2. Tekući troškovi održavanja ili drugi tekući troškovi nisu prihvatljivi.
POGLAVLJE 7.
UKLANJANJE PRIVREMENIH NEDOSTATAKA U IZVANREDNIM KATASTROFAMA
Članak 24.
Financijski aranžmani
1. Komisija u godišnjem programu rada određuje tražene vrste i broj kapaciteta za ublažavanje u općenitom smislu, uzimajući u obzir mogućnost određenih izvanrednih vrsta katastrofa u državama članicama te izvanredan intenzitet ili druge čimbenike koji katastrofu čine izvanrednom kao što je podudaranje s drugom katastrofom ili potencijal za privremene nedostatke u takvim scenarijima.
2. Komisija redovito pokreće potrebne financijske postupke radi pokrivanja troškova definiranih u članku 21. stavku 2. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU kako bi osigurala brz pristup kapacitetima za ublažavanje utvrđenima u godišnjem programu rada.
3. Kapacitetima za ublažavanje koje sufinancira Komisija nadopunjuju se, a ne zamjenjuju postojeći kapaciteti za odgovor kojima raspolažu države članice u okviru nacionalne pripravnosti.
Članak 25.
Uvjeti za financijski doprinos Unije
1. Financijski doprinos Unije ovisi o prihvaćanju uvjeta navedenih u stavcima od 2. do 9. od strane država članica koje sudjeluju u financijskim postupcima predviđenima u članku 24. stavku 2. Komisija u financijskim postupcima može izričito navesti dodatne uvjete.
2. Države članice stavljaju na raspolaganje kapacitete za ublažavanje u okviru dobrovoljnog fonda.
3. Kapaciteti za ublažavanje ispunjuju potrebne zahtjeve u pogledu kvalitete i certificiranja opisane u financijskim postupcima koji su predviđeni u članku 24. stavku 2.
4. Kapaciteti za ublažavanje registriraju se u dobrovoljnom fondu tijekom cjelokupnog razdoblja određenog u odgovarajućim okvirnim ugovorima, okvirnim sporazumima o partnerstvu ili sličnim dogovorima. Svi uvjeti i ograničenja koje nameće država članica/države članice koja(-e) registrira(ju) kapacitete dostatno su opravdani operativnim zahtjevima.
5. Kapaciteti za ublažavanje nisu prihvatljivi za financijsku pomoć iz članka 17.
6. Komisija preko CECIS-a odmah obavješćuje države članice o kapacitetima za ublažavanje registriranima u dobrovoljnom fondu.
7. U skladu s člankom 11. Odluke br. 1313/2013/EU kapaciteti za ublažavanje registrirani u dobrovoljnom fondu raspoloživi su za raspoređivanje u okviru Mehanizma Unije pod istim uvjetima kao i drugi kapaciteti registrirani u dobrovoljnom fondu.
8. Nakon zahtjeva za pomoć podnesenog preko ERCC-a, prilikom raspoređivanja kapaciteta za ublažavanje registriranih u dobrovoljnom fondu provode se svi operativni postupci za odgovor na katastrofe koji su u glavnim crtama prikazani u poglavlju 11.
9. Kapaciteti za ublažavanje registrirani u dobrovoljnom fondu raspoloživi su za korištenje unutar zemlje u državama članicama koje su sufinancirale raspoloživost kapaciteta. Prije korištenja unutar zemlje te se države članice savjetuju s ERCC-om kako bi potvrdile da:
i.
istodobno ne postoji izvanredna katastrofa ili opasnost od izvanredne katastrofe zbog koje bi bilo potrebno podnijeti zahtjev za raspoređivanje kapaciteta za ublažavanje;
ii.
se korištenjem unutar zemlje nepotrebno ne ometa brz pristup drugih država članica u slučaju novih izvanrednih katastrofa.
POGLAVLJE 8.
PROGRAM OSPOSOBLJAVANJA
Članak 26.
Program osposobljavanja
1. Uspostavlja se program osposobljavanja koji obuhvaća sprečavanje katastrofa, pripravnost na katastrofe i odgovor na njih. Program obuhvaća opće i posebne tečajeve, vježbe i sustav razmjene stručnjakâ. Program je namijenjen ciljnim skupinama određenima u članku 27.
2. Komisija je odgovorna za koordinaciju i organizaciju te utvrđivanje sadržaja i rasporeda programa osposobljavanja.
Članak 27.
Sudionici
1. Ciljne skupine programa osposobljavanja su:
(a)
osoblje država članica zaduženo za civilnu zaštitu i upravljanje katastrofama, posebno voditelji timova, njihovi zamjenici i časnici za vezu, stručnjaci država članica kako su određeni u članku 41., uključujući stručnjake za prevenciju i pripravnost i ključno osoblje nacionalnih kontaktnih točaka;
(b)
osoblje institucija i agencija Unije;
(c)
odabrani stručnjaci iz zemalja u okviru Europske politike susjedstva, zemlje kandidatkinje i potencijalni kandidati.
2. Sudjelovanje u tečajevima osposobljavanja otvoreno je i odabranim stručnjacima:
(a)
Ujedinjenih naroda i njegovih agencija;
(b)
međunarodnih organizacija izričito navedenih u Prilogu VII.;
(c)
trećim zemljama i prema potrebi drugim bitnim dionicima.
3. Države članice i Komisija određuju svoje polaznike za svako pojedino osposobljavanje.
Članak 28.
Tečajevi osposobljavanja
1. Program se sastoji od niza tečajeva na početnoj razini, operativnoj razini i upravljačkoj razini.
2. Komisija u suradnji s državama članicama određuje niz tečajeva, sadržaj, kurikulume i raspored tečaja, uključujući zahtjeve u pogledu pristupa.
3. Komisija osigurava da su instruktori upoznati s bitnim novostima u pogledu Mehanizma Unije.
Članak 29.
Razmjena stručnjaka
Sustav razmjene stručnjaka među državama članicama ili s Komisijom stručnjacima omogućuje:
(a)
stjecanje i dijeljenje iskustva;
(b)
upoznavanje s raznim tehnikama i operativnim postupcima koji se primjenjuju;
(c)
proučavanje pristupa drugih hitnih službi i institucija koje sudjeluju u razmjeni.
Članak 30.
Dodatne aktivnosti osposobljavanja
Prema potrebi i u skladu s godišnjim programom rada pružaju se dodatne mogućnosti osposobljavanja kako bi se zadovoljile utvrđene potrebe za glatkom i učinkovitom provedbom aktivnosti civilne zaštite i upravljanja katastrofama.
Članak 31.
Sustav ocjenjivanja
Komisija omogućava usklađenost razine osposobljavanja i njegovog sadržaja. U tu svrhu Komisija uspostavlja prikladan sustav ocjenjivanja organiziranih aktivnosti osposobljavanja.
POGLAVLJE 9.
OKVIR VJEŽBI
Članak 32.
Program vježbi, strateški okvir i prioriteti
1. Komisija uspostavlja program vježbi u području civilne zaštite i upravlja njime.
2. Program vježbi u području civilne zaštite temelji se na strateškom okviru kojim se određuju ciljevi i uloge vježbi u okviru Mehanizma Unije.
3. Program vježbi posebno je namijenjen:
(a)
poboljšanju kapaciteta država članica za odgovor, posebno u pogledu timova i drugih resursa osiguranih u sklopu interventne pomoći u okviru Mehanizma Unije;
(b)
poboljšanju i provjeri postupaka te uspostavi zajedničkog pristupa koordinaciji interventne pomoći u okviru Mehanizma Unije i smanjenju vremena za odgovor u velikim katastrofama;
(c)
olakšavanju suradnje između službi civilne zaštite država članica i Komisije;
(d)
utvrđivanju i dijeljenju stečenih iskustava;
(e)
ispitivanju provedbe stečenih iskustava.
4. Opći prioriteti programa vježbi u kratkim se crtama prikazuju u opsežnom dugoročnom planu, koji obuhvaća elemente bitnih scenarija katastrofa i odgovarajućih sposobnosti.
5. Komisija:
(a)
u suradnji s državama članicama razvija strateški okvir i opsežni dugoročni plan, vodeći računa o programu stečenih iskustava i drugim bitnim informacijama;
(b)
određuje ciljeve vježbi i njihovu ulogu u odnosu na druge komponente Mehanizma Unije; i
(c)
jedanput godišnje u programu rada iznosi prijedlog prioriteta za posebne vježbe u skladu s opsežnim dugoročnim planom.
POGLAVLJE 10.
PROGRAM STEČENIH ISKUSTAVA
Članak 33.
Praćenje, analiza i ocjenjivanje
1. Komisija i države članice razmjenjuju podatke, informacije i procjene potrebne za praćenje, analizu i ocjenjivanje svih bitnih aktivnosti u području civilne zaštite koje se provode u okviru Mehanizma Unije.
2. Komisija uspostavlja bazu podataka kojom se može koristiti zajedno s državama članicama za prikupljanje i dijeljenje podataka, širenje utvrđenih iskustava i zadržavanje pregleda nad statusom njihove provedbe, te upravlja tom bazom podataka.
3. Komisija olakšava utvrđivanje iskustava s relevantnim dionicima, među ostalim organizacijom sastanaka s njima.
Članak 34.
Promicanje provedbe
1. Komisija osigurava da iskustva koja je utvrdila zajedno s državama članicama i relevantnim dionicima utječu na postupak donošenja odluka radi daljnjeg razvoja Mehanizma Unije.
2. Utvrđenim se iskustvima posebno treba pridonijeti određivanju:
(a)
prioriteta programa osposobljavanja, uključujući prema potrebi sadržaj i kurikulume tečajeva za osposobljavanje i program vježbi;
(b)
prioritete godišnjih poziva na podnošenje prijedloga za projekte u području prevencije i pripravnosti; i
(c)
prioritete aktivnosti planiranja iz članka 10. Odluke br. 1313/2013/EU.
3. Komisija redovito izvješćuje o programu stečenih iskustava, navodeći pritom bitna utvrđena iskustva, predviđene korektivne mjere, nadležnosti i vremenske okvire te status provedbe iskustava.
4. Države članice povremeno izvješćuju o napretku postignutom u provedbi utvrđenih iskustava koja su pod njihovom nacionalnom nadležnošću.
POGLAVLJE 11.
OPERATIVNI POSTUPCI ZA ODGOVOR NA KATASTROFE
Članak 35.
Zahtjevi za pomoć i odgovor
1. Ako se u Uniji dogodi katastrofa ili postoji neposredna opasnost od katastrofe, Komisija po zaprimanju zahtjeva za pomoć preko CECIS-a prema potrebi i bez odlaganja provodi mjere predviđene člankom 15. stavkom 3. Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Ako se katastrofa dogodi izvan Unije ili postoji neposredna opasnost od katastrofe izvan Unije, zbog čega bi mogla biti potrebna pomoć u okviru civilne zaštite, Komisija može obavijestiti treću zemlju o mogućnostima podnošenja zahtjeva u okviru Mehanizma Unije.
3. Država članica ili treća zemlja pogođena katastrofom ili u neposrednoj opasnosti od katastrofe, koja želi zatražiti pomoć preko Mehanizma Unije, preko nadležnih nacionalnih tijela ERCC-u podnosi zahtjev u pisanom obliku za pomoć u okviru civilne zaštite. Ako Ujedinjeni narodi i njegove agencije ili bilo koja međunarodna organizacija izričito navedena u Prilogu VII. želi zatražiti pomoć preko Mehanizma Unije, oni podnose ERCC-u zahtjev u pisanom obliku za pomoć u okviru civilne zaštite.
4. Tražitelj pomoći ERCC-u dostavlja sve bitne informacije o situaciji, u prvom redu o posebnim potrebama, zatraženoj pomoći i lokaciji.
5. Tražitelj pomoći obavješćuje ERCC o vremenskom okviru, točki ulaska i lokaciji za koju se traži pomoć te o operativnoj kontaktnoj točki na terenu koja upravlja katastrofom.
6. ERCC u mjeri u kojoj je to moguće za svaki zahtjev za pomoć priprema posebne planove raspoređivanja. Oni obuhvaćaju preporuke za pružanje pomoći, uključujući pozive na raspoređivanje modula, timova za tehničku pomoć i potporu, drugih kapaciteta za odgovor i stručnjaka registriranih u EERC-u, te procjenu mogućih hitnih potreba. Struktura posebnih planova raspoređivanja odgovara strukturi i nacrtu navedenima u Prilogu VI. i temelji se na općim, unaprijed izrađenim planovima iz članka 15. stavka 3. točke (c) i članka 16. stavka 3. točke (b) Odluke br. 1313/2013/EU, koji obuhvaćaju najvažnije vrste rizika od katastrofa te u kojima se vodi računa o scenarijima rizika koje su države članice utvrdile u okviru procjene rizika. Posebni planovi raspoređivanja dostavljaju se svim državama članicama.
7. U postupku odabira kapaciteta EERC-a razmatraju se sljedeći kriteriji, čiji prioritet ovisi o posebnostima zahtjeva za pomoć:
(a)
raspoloživost;
(b)
prikladnost;
(c)
lokacija/blizina;
(d)
procijenjeno vrijeme i troškovi prijevoza;
(e)
prethodno iskustvo;
(f)
prethodno korištenje resursa;
(g)
drugi bitni kriteriji poput poznavanja jezika, kulturološka povezanost.
8. Osim ako je drukčije dogovoreno među državama članicama ERCC ne poziva države članice na raspoređivanje posebnih kapaciteta iz EERC-a u područja oružanog sukoba, prijetnje od takvog sukoba ili u ona u kojima postoje drugi uvjeti rizični za sigurnost timova.
9. Države članice kojima je upućen poziv na raspoređivanje kapaciteta iz EERC-a u skladu s člankom 11. stavkom 7. Odluke br. 1313/2013/EU ERCC-u priopćuju svoju konačnu odluku o raspoređivanju. ERCC određuje rok do kojega države članice načelno dostavljaju odgovor. Taj se rok temelji na prirodi katastrofe i u svakom slučaju nije kraći od dva sata.
10. Tražitelj pomoći obavješćuje ERCC o ponudama za pružanje pomoći koje je prihvatio.
11. Ako je pomoć potrebna za rješavanje hitne potrebe, a pomoć nije ili nije u dostatnoj mjeri raspoloživa u EERC-u, Komisija preko CECIS-a odmah obavješćuje sve nacionalne kontaktne točke o financijskoj potpori Unije raspoloživoj za prijevoz, u skladu s člankom 23. stavkom 3. točkom (b) Odluke br. 1313/2013/EU.
12. Kad je riječ o zahtjevima za interventne timove i sredstva, ERCC obavješćuje države članice o odabiru tražitelja pomoći. Države članice koje pružaju pomoć redovito obavješćuju ERCC o raspoređivanju interventnih timova i sredstava, uključujući sve kapacitete koji su dio EERC-a.
13. U skladu s člankom 17. Odluke br. 1313/2013/EU Komisija može odabrati, imenovati i rasporediti tim stručnjaka za potporu na terenu.
Članak 36.
Misije stručnjaka
1. Raspoređeni stručnjaci izvršavaju zadaće utvrđene u članku 8. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU. Oni redovito podnose izvješća tijelima države koja zahtijeva pomoć i ERCC-u.
2. ERCC obavješćuje države članice o napretku misije stručnjaka.
3. Tražitelj pomoći redovito obavješćuje ERCC o razvoju tekućih aktivnosti na terenu.
4. U slučaju intervencija u trećim zemljama voditelj tima redovito obavješćuje ERCC o razvoju tekućih aktivnosti na terenu.
5. ERCC objedinjuje sve zaprimljene informacije te ih prosljeđuje kontaktnim točkama i nadležnim tijelima država članica.
Članak 37.
Završetak operacije
1. Ako država članica koja zahtijeva pomoć ili bilo koja država članica koja pruža pomoć smatraju da njihova pomoć više nije potrebna odnosno da se više ne može pružati, one o tome što je moguće prije obavješćuju ERCC te raspoređene stručnjake i interventne timove. Tražitelj pomoći i države članice na prikladan način organiziraju učinkoviti završetak operacije. ERCC se o tome obavješćuje.
2. U trećim zemljama voditelj tima što je prije moguće podnosi izvješće ERCC-u ako nakon savjetovanja s tražiteljem pomoći smatra da pomoć više nije potrebna ili ako postoje prepreke učinkovitom pružanju pomoći. ERCC tu informaciju prosljeđuje delegaciji Unije u toj zemlji te relevantnim službama Komisije, Europskoj službi za vanjsko djelovanje i državama članicama. ERCC u suradnji s tražiteljem pomoći osigurava učinkovito povlačenje raspoređenih stručnjaka i interventnih timova.
Članak 38.
Izvješćivanje i utvrđena iskustva
1. Nakon pružanja pomoći nadležna tijela tražitelja pomoći i država članica te raspoređeni stručnjaci imaju mogućnost predstaviti ERCC-u svoje zaključke o svim aspektima intervencije. ERCC sastavlja sažeto izvješće o pruženoj pomoći i bitnim utvrđenim iskustvima.
2. Dodatno uz članke 33. i 34. ERCC zajedno s državama članica prati provedbu utvrđenih iskustava kako bi poboljšao interventnu pomoć u okviru Mehanizma Unije.
Članak 39.
Troškovi
1. Ako nije drukčije dogovoreno, tražitelj pomoći snosi troškove pomoći koju pružaju države članice.
2. Svaka država članica koja pruža pomoć može je ponuditi potpuno ili djelomično besplatno, posebno vodeći računa o prirodi katastrofe i opsegu štete. Država članica može se u svakom trenutku u potpunosti ili djelomično odreći povrata troškova.
3. Osim ako je drukčije dogovoreno, tražitelj pomoći za trajanja intervencije besplatno osigurava prehranu i smještaj timovima za pomoć i besplatno obnavlja zalihe hrane i potrepština. Ipak, timovi za pomoć u početku su logistički neovisni i samodostatni unutar razumnog vremenskog razdoblja ovisno o količini iskorištenih resursa, o čemu obavješćuju Centar za praćenje i informiranje.
4. Troškovima raspoređivanja stručnjaka i odgovarajuće logističke potpore upravlja se u skladu s člankom 22. točkom (a) Odluke br. 1313/2013/EU. Ti su troškovi prihvatljivi za financiranje sredstvima Unije.
Članak 40.
Naknada štete
1. Države članice koje zahtijevaju pomoć uzdržavaju se od svakog podnošenja zahtjeva državama članicama za naknadu nanesene štete ako je ta šteta posljedica interventne pomoći pružene u okviru Mehanizma Unije i na temelju ove Odluke, osim ako se dokaže da je ta šteta posljedica prijevare ili teže povrede dužnosti.
2. Ako su kao posljedicu interventne pomoći štetu pretrpjele treće osobe, države članice koje zahtijevaju pomoć i država članica koja pruža pomoć surađuju kako bi olakšale naknadu takve štete u skladu s primjenjivim zakonskim propisima i odgovarajućim okvirima.
POGLAVLJE 12.
POSTUPAK RASPOREĐIVANJA TIMOVA STRUČNJAKA
Članak 41.
Kategorije stručnjaka
Države članice stručnjake razvrstavaju u sljedeće kategorije:
(a)
tehnički stručnjaci;
(b)
stručnjaci za procjenu;
(c)
stručnjaci za koordinaciju;
(d)
voditelji timova.
Članak 42.
Zadaće i funkcije
1. Tehnički stručnjaci sposobni su davati savjete o specifičnim, vrlo tehničkim pitanjima i uključenim rizicima te su raspoloživi za misije.
2. Stručnjaci za procjenu sposobni su izvršiti procjenu situacije i davati savjete o prikladnim mjerama koje treba poduzeti te su raspoloživi za misije.
3. Stručnjaci za koordinaciju mogu prema potrebi obuhvaćati zamjenike voditelja timova, osobe odgovorne za logistiku i komunikaciju te drugo osoblje. Tehnički stručnjaci i stručnjaci za procjenu na zahtjev mogu biti pripojeni koordinacijskom timu kako bi pomogli voditelju tima za cjelokupnog trajanja misije.
4. Voditelj tima odgovoran je za vođenje tima za procjenu i koordinacijskog tima tijekom intervencije. Voditelj tima održava primjerenu vezu s tijelima pogođene zemlje, s ERCC-om, uključujući časnika za vezu ERCC-a, s drugim međunarodnim organizacijama i, u slučaju interventne pomoći u okviru Mehanizma Unije izvan država članica, s delegacijom Unije u toj zemlji.
5. Stručnjaci raspoređeni na zadatke u području pripravnosti mogu u dogovoru s državom članicom koja ih imenuje biti raspoređeni po nalogu Komisije kako bi preuzeli funkcije izričito navedene u članku 41. i sposobni su davati savjete i izvješćivati o prikladnim mjerama pripravnosti, uključujući administrativne kapacitete, potrebe za ranim upozoravanjem, osposobljavanje, vježbe i podizanje svijesti.
6. Stručnjaci raspoređeni na zadatke u području prevencije mogu u dogovoru s državom članicom koja ih imenuje biti raspoređeni po nalogu Komisije kako bi preuzeli funkcije izričito navedene u članku 41. i sposobni su davati savjete i izvješćivati o prikladnim preventivnim mjerama i sposobnosti upravljanja rizicima.
Članak 43.
Baza podataka o stručnjacima
1. Komisija objedinjuje informacije o stručnjacima u bazi podataka o stručnjacima, koje su dostupne putem CECIS-a.
2. Stručnjaci uključeni u EERC poimence se navode u bazi podataka iz stavka 1.
Članak 44.
Potrebe za osposobljavanjem
Prema potrebi stručnjaci pohađaju program obuke uspostavljen u skladu s člankom 26.
Članak 45.
Imenovanje
U slučaju zahtjeva za pomoć, države članice odgovorne su za imenovanje raspoloživih stručnjaka i za dijeljenje svojih podataka za kontakt s ERCC-om.
Članak 46.
Mobilizacija i ugovor o službi
1. ERCC je sposoban za mobilizaciju i raspoređivanje odabranih stručnjaka u vrlo kratkom roku nakon što ih države članice imenuju za određenu misiju.
2. Komisija sa svakim stručnjakom potpisuje ugovor o službi, koji obuhvaća sljedeće elemente:
(a)
ciljeve misije;
(b)
opis zadataka;
(c)
predviđeno trajanje misije;
(d)
podatke o lokalnoj osobi za kontakt;
(e)
uvjete osiguranja;
(f)
dnevnice za pokrivanje troškova;
(g)
posebne uvjete plaćanja;
(h)
smjernice za tehničke stručnjake, stručnjake za procjenu, koordinaciju i voditelje timova.
POGLAVLJE 13.
POTPORA U OBLIKU PRIJEVOZA
Članak 47.
Vrste potpore u obliku prijevoza
Potpora u obliku prijevoza može biti:
(a)
ujedinjavanje ili dijeljenje prijevoznih kapaciteta;
(b)
utvrđivanje i olakšavanje pristupa država članica prijevoznim resursima na komercijalnom tržištu ili onima iz drugih izvora; ili
(c)
pružanje potpore Unije državama članicama u obliku bespovratnih sredstava ili prijevoznih usluga naručenih od privatnih ili drugih subjekata.
Članak 48.
Postupak za potporu u obliku prijevoza u okviru Mehanizma Unije
1. Postupci predviđeni člancima 49. i 50. primjenjuju se prilikom svakog podnošenja zahtjeva za potporu u obliku prijevoza.
2. Zahtjeve izdaje nadležno tijelo iz članka 56. i šalje ih Komisiji pismenim putem. Zahtjevi sadržavaju informacije predviđene dijelom A Priloga VIII.
3. U slučaju objedinjavanja prijevoznih kapaciteta jedna država članica može preuzeti vodstvo u traženju financijske potpore Unije za cjelokupnu operaciju.
4. Svi zahtjevi za potporu u obliku prijevoza na temelju ove Odluke i povezani odgovori i razmjena informacija između država članica i Komisije dostavljaju se ERCC-u na obradu.
5. Zahtjevi se šalju preko CECIS-a ili elektronskom poštom. Slanje zahtjeva koji se odnose na financiranje sredstvima Unije preko CECIS-a, telefaksa ili elektronskom poštom prihvaća se pod uvjetom da je nadležno tijelo potpisalo izvornike koji su potom bez odgode dostavljeni Komisiji.
6. Međutim, u skladu s člankom 179. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 (5) Komisija može implementirati sustav elektroničke razmjene za razmjenu svih informacija s korisnicima, uključujući sklapanje ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, obavijesti o odlukama o dodjeli bespovratnih sredstava i svim izmjenama tih odluka.
Članak 49.
Zahtjevi za potporu u obliku prijevoza
1. Komisija po primitku zahtjeva za potporu odmah obavješćuje kontaktne točke koje su odredile države članice na temelju članka 9. stavka 7. Odluke br. 1313/2013/EU.
2. Komisija u obavijesti može prema potrebi pozvati države članice da joj dostave pojedinosti o svim prijevoznim resursima koje mogu staviti na raspolaganje državi članici koja podnosi zahtjev ili o svakom drugom alternativnom rješenju koje predlažu radi zadovoljavanja potreba koje je iskazala pogođena zemlja. Komisija može navesti maksimalno vremensko razdoblje za pružanje tih informacija.
3. Ne dovodeći u pitanje članak 53., nakon što Komisija obavijesti kontaktne točke kako je navedeno u stavku 1., zatražena potpora u obliku prijevoza postaje prihvatljiva za sufinanciranje sredstvima Unije.
Članak 50.
Odgovori na zahtjeve za potporu u obliku prijevoza
1. Države članice koje mogu pružiti potporu u obliku prijevoza što je prije moguće, a najkasnije unutar 24 sata od zaprimanja obavijesti iz članka 49., osim ako u obavijesti nije drukčije navedeno, obavješćuju Komisiju o svim prijevoznim resursima koje mogu dobrovoljno staviti na raspolaganje kao odgovor na zahtjev za potporu u obliku ujedinjavanja ili utvrđivanja prijevoznih resursa. Te informacije sadržavaju elemente predviđene dijelom B Priloga VIII. i obuhvaćaju informacije o financijskim uvjetima ili drugim ograničenjima ako ona postoje.
2. Komisija što je prije moguće objedinjuje informacije o raspoloživim prijevoznim resursima i prosljeđuje ih državi članici koja podnosi zahtjev.
3. Pored informacija iz stavka 2. Komisija državama članicama prosljeđuje sve druge informacije kojima raspolaže, a odnose se na raspoložive prijevozne resurse iz drugih izvora, uključujući komercijalno tržište, te olakšava pristup država članica tim dodatnim resursima.
4. Država članica koja podnosi zahtjev obavješćuje Komisiju o prijevoznim rješenjima koje je odabrala i povezuje se s državama članicama koje pružaju tu potporu ili s prijevoznikom kojeg je odredila Komisija.
5. Komisija obavješćuje države članice o odabiru koji je izvršila država članica koja podnosi zahtjev. Država članica redovito obavješćuje Komisiju o napretku u isporuci pomoći u okviru civilne zaštite.
Članak 51.
Zahtjev za dodjelu bespovratnih sredstava
1. Ako je država članica utvrdila moguće prijevozno rješenje, ali je za prijevoz pomoći u okviru civilne zaštite potrebno financiranje sredstvima Unije, država članica može od Unije zatražiti dodjelu bespovratnih sredstava.
2. Država članica u svom zahtjevu navodi postotak sufinanciranja sredstvima Unije za koji se prijavljuje, koji ne premašuje 55 % prihvatljivih troškova prijevoznih aktivnosti na temelju članka 23. stavka 2. Odluke br. 1313/2013/EU i ne premašuje 85 % prihvatljivih troškova prijevoznih aktivnosti na temelju članka 23. stavka 3. točaka (a) i (b) Odluke br. 1313/2013/EU. Komisija o zahtjevu odmah obavješćuje sve države članice.
3. Komisija može uspostaviti okvirna partnerstva s odgovarajućim nadležnim tijelima država članica kako je navedeno u članku 178. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
Članak 52.
Zahtjev za prijevoznu uslugu
1. U slučajevima kada država članica koja zahtijeva potporu u obliku prijevoza nije utvrdila prijevozno rješenje, ona može od Komisije zahtijevati ugovaranje prijevozne usluge s privatnim ili drugim subjektima radi prijevoza svoje pomoći u okviru civilne zaštite u pogođenu zemlju.
2. Po primitku zahtjeva iz stavka 1. Komisija odmah obavješćuje države članice o zahtjevu i obavješćuje državu članicu koja zahtijeva prijevoznu uslugu o svim raspoloživim prijevoznim rješenjima i njihovim troškovima.
3. Država članica na temelju razmjene informacija iz stavaka 1. i 2. pisanim putem potvrđuje zahtjev za prijevoznu uslugu i preuzetu obvezu povrata troškova Komisiji u skladu s člankom 54. Država članica navodi postotak troškova koji će vratiti. Taj postotak nije manji od 45 % za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 2. Odluke br. 1313/2013/EU odnosno 15 % za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 3. točaka (a) i (b) Odluke br. 1313/2013/EU.
4. Država članica odmah obavješćuje Komisiju o svim izmjenama zahtjeva za prijevoznu uslugu.
Članak 53.
Odluka o financiranju potpore u obliku prijevoza sredstvima Unije
1. Kako bi se odredilo jesu li ispunjeni kriteriji utvrđeni u članku 23. stavku 1. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU i poštuju li se načela ekonomičnosti, djelotvornosti i učinkovitosti iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (6), u obzir se uzima sljedeće:
(a)
informacije sadržane u zahtjevu za financiranje sredstvima Unije koji je podnijela država članica u skladu s člankom 48.stavkom 2.;
(b)
potrebe koje je iskazala pogođena zemlja;
(c)
svaka procjena potreba koju su izvršili stručnjaci koji izvješćuju Komisiju tijekom katastrofe;
(d)
druge bitne i pouzdane informacije dostupne Komisiji u trenutku donošenja odluke, koje su dostavile države članice i međunarodne organizacije;
(e)
djelotvornost i učinkovitost prijevoznih rješenja kojima se treba osigurati pravodobna isporuka pomoći u okviru civilne zaštite;
(f)
mogućnosti lokalne nabave;
(g)
druge mjere koje poduzima Komisija.
2. Države članice dostavljaju sve dodatne informacije potrebne za procjenu ispunjenja kriterija utvrđenih u članku 23. stavku 1. točki (d) Odluke br. 1313/2013/EU. Države članice u najkraćem mogućem roku obavješćuju Komisiju o zaprimanju zahtjeva Komisije za dostavljanje takvih informacija.
3. Komisija navodi predfinanciranje koje treba platiti, što može iznositi do 85 % zatraženog financijskog doprinosa Unije, podložno raspoloživosti proračunskih resursa. Predfinanciranje nije moguće za bespovratna sredstva ispod praga utvrđenog za bespovratna sredstva male vrijednosti kako je određeno u članku 185. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012, osim ako država članica koja zahtijeva financijsku potporu može dokazati da bi se bez predfinanciranja ugrozila provedba aktivnosti.
4. Odluka o financijskoj potpori odmah se priopćuje državi članici koja zahtijeva financijsku potporu. Odluka se priopćuje i svim drugim državama članicama.
5. Pojedinačni zahtjevi za dodjelu bespovratnih sredstava za uslugu prijevoza kod kojih zatraženi financijski doprinos Unije iznosi manje od 2 500 eura nisu prihvatljivi za sufinanciranje sredstvima Unije, osim ako su pokriveni okvirnim partnerstvima iz članka 51. stavka 3.
Članak 54.
Povrat financiranja potpore u obliku prijevoza sredstvima Unije
U roku od 90 dana od završetka prijevozne operacije za koju je odobrena financijska potpora Unije, za troškove nastale za Komisiju u okviru postupka utvrđenog u članku 52. Komisija državama članicama koje su koristile financiranje Unije izdaje obavijest o terećenju za iznos koji odgovara odredbama odluke koju je Komisija donijela u vezi sa zahtjevom za prijevoznu uslugu i koji predstavlja barem 15 % prijevoznih troškova za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 3. Odluke br. 1313/2013/EU odnosno 45 % za prijevozne aktivnosti na temelju članka 23. stavka 2. Odluke br. 1313/2013/EU.
Članak 55.
Naknada štete
Država članica koja zahtijeva potporu u obliku prijevoza uzdržava se od svih zahtjeva Uniji za naknadu štete nanesene njezinoj imovini ili osoblju u službi ako je takva šteta posljedica pružanja potpore u obliku prijevoza na temelju ove Odluke, osim ako se dokaže da je ta šteta posljedica prijevare ili teže povrede dužnosti.
Članak 56.
Određivanje nadležnih tijela
Države članice određuju nadležna tijela ovlaštena za podnošenje zahtjeva Komisiji za financijsku potporu i za primanje takve potpore prilikom provedbe ove Odluke i o tome obavješćuju Komisiju u roku od 60 dana od obavijesti o ovoj Odluci. Komisija se odmah obavješćuje o svim promjenama u pogledu tih informacija.
Međutim, obavijesti država članica o nadležnim tijelima na temelju članka 12. Odluke 2007/606/EZ, Euratom ostaju važeće sve dok dotična država članica ne uputi odgovarajuću obavijest.
POGLAVLJE 14.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 57.
Stavljanje izvan snage
Odluke 2004/277/EZ, Euratom i 2007/606/EZ, Euratom stavljaju se izvan snage. Upućivanja na odluke stavljene izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Odluku i tumače se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga IX.
Članak 58.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. listopada 2014.