РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 460/2004
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Електронните съобщения, инфраструктура и услуги представляват както пряко, така и косвено съществени фактори за икономическото и социалното развитие. Те играят ключова роля за обществото и сами по себе си са се превърнали в широко използвани комунални услуги, подобно на електро- и водоснабдяването, а освен това представляват изключително важни фактори за снабдяването с електричество, вода и други услуги от основно значение. Съобщителните мрежи функционират като катализатори в социалния живот и по отношение на иновациите, като умножават въздействието на технологиите и формират поведението на потребителите, бизнес моделите, отраслите, както и гражданската позиция и участието в политическия живот. Тяхното смущаване би могло да причини значителни физически, социални и икономически щети, което подчертава значението на мерките за повишаване на защитата и устойчивостта с цел осигуряване на непрекъснатост на критични услуги. Сигурността на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, по-специално тяхната цялост, наличност и поверителност, са изправени пред постоянно нарастващи предизвикателства, които са свързани наред с другото с индивидуалните компоненти на съобщителната инфраструктура и със софтуера за контрол на тези компоненти, инфраструктурата като цяло и услугите, предоставяни чрез тази инфраструктура. Това е повод за нарастващо обществено безпокойство, не на последно място заради възможността от възникване на проблеми поради сложността на системата, повреди, системни сривове, инциденти, грешки и атаки, които могат да имат последствия за електронната и физическата инфраструктура, осигуряваща услуги от огромно значение за благосъстоянието на европейските граждани.
(2)
Картината на заплахите постоянно претърпява промени и инцидентите, свързани със сигурността, могат да подкопаят доверието на потребителите в технологиите, мрежите и услугите, като по този начин засегнат способността им да се възползват от пълния потенциал на вътрешния пазар и широко разпространеното ползване на информационните и комуникационните технологии (ИКТ).
(3)
В този смисъл редовното оценяване на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза въз основа на надеждни данни на Съюза, както и систематичното прогнозиране на бъдещи събития, предизвикателства и заплахи както на равнище на Съюза, така и на световно равнище, е важно за разработването на политика, за индустрията и потребителите.
(4)
С Решение 2004/97/ЕО, Евратом (3), прието на срещата на Европейския съвет на 13 декември 2003 г., представителите на държавите членки решиха седалището на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA), която трябваше да бъде създадена въз основа на внесеното от Комисията предложение, да бъде установено в град в Гърция, който да бъде определен от гръцкото правителство. Въз основа на посоченото решение гръцкото правителство определи за седалище на ENISA Ираклион, Крит.
(5)
Споразумението за централата („Споразумение за седалището“) беше сключено между Агенцията и приемащата държава членка на 1 април 2005 г.
(6)
Приемащата Агенцията държава членка следва да осигури възможно най-добрите условия за безпроблемното и ефективно функциониране на Агенцията. За правилното и ефикасно изпълнение на задачите на Агенцията, за целите на набирането на персонал и задържането му и за подобряване на ефикасността на дейностите за осъществяване на връзки е наложително Агенцията да се установи в подходящо местоположение, което наред с другото да предоставя подходящи транспортни връзки и съоръжения за съпрузите и децата, придружаващи членовете на персонала на Агенцията. Необходимите разпоредби следва да бъдат определени в споразумение между Агенцията и приемащата държава членка, което се сключва след получаване на одобрението на управителния съвет на Агенцията.
(7)
С цел подобряване на оперативната ефикасност на Агенцията, тя създаде клон в района на столицата Атина, който следва да се поддържа със съгласието и подкрепата на приемащата държава членка и където следва да се установи оперативният персонал на Агенцията. Персоналът, ангажиран предимно в администрацията на Агенцията (включително изпълнителният директор), в отделите за финанси, проучване и анализ на документи, ИТ и управление на съоръженията, човешки ресурси, обучение, комуникации и връзки с обществеността, следва да се установи в Ираклион.
(8)
Агенцията има право да определя своята организация, за да гарантира правилното и ефикасно изпълнение на своите задачи, при спазване на разпоредбите относно седалището и клона в Атина, предвидени в настоящия регламент. По-специално за изпълнението на задачите, които включват взаимодействие с ключови заинтересовани страни, като например институциите на Съюза, Агенцията следва да уреди необходимите практически условия за подобряване на оперативната ефикасност.
(9)
През 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 460/2004 (4) относно създаване на ENISA с цел подпомагане на стремежа към осигуряване на високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и създаване на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и държавните администрации. През 2008 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 1007/2008 (5) за удължаване на мандата на Агенцията до март 2012 г. С Регламент (ЕС) № 580/2011 (6) мандатът на Агенцията се удължава до 13 септември 2013 г.
(10)
Агенцията следва да бъде правоприемник на ENISA, така както е създадена с Регламент (ЕО) № 460/2004. В рамките на Решението на представителите на държавите членки, заседаващи в рамките на Европейския съвет от 13 декември 2003 г., приемащата държава членка следва да запази и доразвие съществуващите понастоящем практически ред и условия, за да осигури безпрепятствено и ефикасно функциониране на Агенцията, включително на клона ѝ в Атина, и да улеснява набирането и запазването на висококвалифициран персонал.
(11)
През периода след създаването на ENISA предизвикателствата, свързани с мрежовата и информационната сигурност, се променяха успоредно с развитието на технологиите, пазарните и социално-икономическите условия и бяха обект на допълнително разглеждане и дебати. В отговор на променящите се предизвикателства Съюзът актуализира своите приоритети относно политиката за мрежовата и информационната сигурност. Настоящият регламент има за цел укрепването на Агенцията, така че успешно да подпомага усилията на институциите на Съюза и на държавите членки за изграждането на европейски капацитет за справяне с предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност.
(12)
Мерките в рамките на вътрешния пазар в областта на сигурността на електронните съобщения и по-общо на мрежовата и информационната сигурност изискват различни форми на технически и организационни приложения от страна на институциите на Съюза и на държавите членки. Разнородното прилагане на тези изисквания може да доведе до неефикасни решения и да създаде препятствия пред вътрешния пазар. Това налага създаването на център за експертни знания на равнището на Съюза, който да дава насоки, съвети и да предоставя помощ по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, на която могат да разчитат институциите на Съюза и държавите членки. Агенцията може да отговори на тези нужди чрез разработване и поддържане на високо ниво на експертни знания и подпомагане на институциите на Съюза, на държавите членки и бизнес средите, за да им помогне да изпълнят правните и регулаторните изисквания относно мрежовата и информационната сигурност, както и идентифицира и разглежда въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, като по този начин се подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар.
(13)
Агенцията следва да изпълнява задачите, възложени ѝ от правните актове на Съюза в областта на електронните съобщения, и в по-общ план да допринася за увеличаване нивото на сигурност на електронните съобщения, както и на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, като наред с други неща предоставя и експертни знания и консултации и насърчава обмена на най-добри практики, а също и прави предложения за политики.
(14)
Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамковата директива) (7) изисква доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или обществени електронни съобщителни услуги да предприемат подходящи мерки за защита на тяхната цялост и сигурност и се въвежда задължение националните регулаторни органи по целесъобразност да информират Агенцията наред с другото за всеки пробив в сигурността или за нарушаване на целостта, оказали значително въздействие върху функционирането на мрежите или предоставянето на услугите, и да представят на Комисията и Агенцията годишен обобщителен доклад за получените уведомления и предприетите действия. Освен това в Директива 2002/21/ЕО Агенцията се призовава чрез предоставяне на мнения да допринася за хармонизирането на подходящите технически и организационни мерки за сигурност.
(15)
В Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (8) се изисква доставчиците на публично достъпни електронни съобщителни услуги да предприемат необходимите технически и организационни мерки за защита на сигурността на своите услуги и също така се изисква поддържане на поверителност на съобщенията и свързаните с тях данни за трафик. Директива 2002/58/ЕО въвежда изискванията за доставчиците на електронни съобщителни услуги да информират и уведомяват за нарушение на сигурността на личните данни. Тя също така изисква Комисията да се консултира с Агенцията по всякакви технически мерки за изпълнение, които следва да бъдат приети във връзка с обстоятелствата или формата на изискванията за информиране и уведомяване и приложимите към това процедури. Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9) изисква държавите членки да гарантират, че администраторът прилага подходящи технически и организационни мерки за защита на личните данни от случайно или незаконно унищожаване или случайна загуба, промяна, неразрешено оповестяване или достъп, особено когато обработката им включва преноса на данни по мрежа, както и от всички други незаконни форми на обработка.
(16)
Агенцията следва да допринася за постигането на високо ниво на мрежова и информационна сигурност, за подобряването на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни и за създаването и насърчаването на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар. За да се постигне това, на Агенцията следва да се предоставят необходимите бюджетни средства.
(17)
Като се има предвид нарастващото значение на електронните мрежи и съобщения, които понастоящем представляват гръбнака на европейската икономика, както и реалният размер на цифровата икономика, следва да се увеличават финансовите и човешките ресурси, предоставени на Агенцията, за да бъдат отразени нейните нараснали роля и задачи, както и нейната ключова позиция по отношение на защитата на европейската цифрова екосистема.
(18)
Агенцията следва да функционира като отправна точка, като създава условия за увереност и доверие благодарение на своята независимост, качеството на консултациите, които предоставя, и на информацията, която разпространява, прозрачността на процедурите и методите ѝ на работа, както и старанието ѝ при изпълнението на възложените ѝ задачи. Агенцията следва да надгради националните усилия и тези на Съюза и по този начин да изпълнява своите задачи в пълно сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки, да бъде отворена за контакти с бизнес средите и други съответни заинтересовани страни. Освен това Агенцията следва да надгради приноса от и сътрудничеството с частния сектор, който играе важна роля за сигурността на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите.
(19)
Набор от задачи следва да посочи как Агенцията да постигне своите цели, като същевременно с това ѝ даде възможност за гъвкаво функциониране. Реализираните от Агенцията задачи следва да включват събирането на подходяща информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите, както и за оценяването, в сътрудничество с държавите членки, Комисията и, по целесъобразност, със съответните заинтересовани страни, на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза. Агенцията следва да осигури координация и сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и с държавите членки и да засили сътрудничеството между заинтересованите страни в Европа, по-специално чрез привличане на компетентни държавни органи и органи на Съюза и експерти на високо равнище от частния сектор в съответните области към своите дейности, по специално доставчици на електронни съобщителни мрежи и услуги, производители на мрежово оборудване и търговци на софтуер, като се има предвид, че мрежовите и информационните системи представляват съвкупности от хардуер, софтуер и услуги. Агенцията следва да окаже съдействие на институциите на Съюза и на държавите членки в диалога им с индустрията с цел решаване на свързани със сигурността проблеми с хардуерни и софтуерни продукти, като по този начин подпомогне съвместния подход към мрежовата и информационната сигурност.
(20)
Стратегиите за мрежова и информационна сигурност, оповестени публично от институция, орган, служба или агенция на Съюза или от държава членка, следва да бъдат предоставени за сведение на Агенцията с цел избягване дублирането на усилия. Агенцията следва да анализира стратегиите и да насърчава представянето им под форма, която улеснява съпоставимостта. Тя следва да предостави електронен достъп за обществеността до стратегиите и анализите си.
(21)
Агенцията следва да подпомага Комисията чрез становища, мнения и анализи по всички въпроси на Съюза, свързани с разработването на политиката в областта на мрежовата и информационната сигурност, включително защитата на критичната информационна инфраструктура и устойчивостта. Агенцията следва също така да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, държавите членки по тяхно искане, в усилията им за разработване на политика и капацитет за мрежова и информационна сигурност.
(22)
Агенцията следва да вземе под внимание в пълна степен текущата научноизследователска и развойна дейност и дейностите за оценка на технологиите, по-специално тези, извършвани от различните научноизследователски инициативи на Съюза, за да дава съвети на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, на държавите членки по тяхно искане, относно необходимостта от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност.
(23)
Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и държавите членки в усилията им за изграждане и увеличаване на трансграничната способност и подготвеност за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност. В това отношение Агенцията следва да улесни сътрудничеството между самите държави членки и между Комисията и институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки. За тази цел Агенцията следва да подкрепя държавите членки в постоянните им усилия за подобряване на тяхната способност за реагиране, както и за организиране и провеждане на европейски учения за инциденти, свързани със сигурността, а по молба от държава членка - и на национални учения.
(24)
С цел по-добро разбиране на предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност Агенцията трябва да анализира текущите и нововъзникващите рискове. За целта тя следва в сътрудничество с държавите членки и, по целесъобразност, със статистически органи и други организации да събира съответната информация. Освен това Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за събиране, анализиране и разпространение на данни за мрежовата и информационната сигурност. Събирането на подходяща статистическа информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, следва да се осъществява въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, и наблюденията на Агенцията върху инфраструктурата за ИКТ на институциите на Съюза съгласно разпоредбите на Съюза и националните разпоредби и при спазване на правото на Съюза. Въз основа на тази информация Агенцията следва да поддържа осведоменост относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза и свързаните с нея тенденции в полза на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки.
(25)
При осъществяването на своите задачи Агенцията следва да улесни сътрудничеството между Съюза и държавите членки за подобряване на осведомеността относно състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза.
(26)
Агенцията следва да улесни сътрудничеството между компетентните независими регулаторни органи на държавите членки, по-специално в подкрепа на разработването, популяризирането и обмена на най-добри практики и стандарти за образователни програми и схеми за повишаване на осведомеността. Увеличаването на информационния обмен между държавите членки ще улесни подобна дейност. Агенцията следва да допринася за повишаване на осведомеността на индивидуалните потребители на електронни съобщения, инфраструктура и услуги, включително като подпомага държавите членки, в случаите, в които те са избрали да използват платформата за информация от обществен интерес, предвидена в Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (10), да изготвят съответната информация от обществен интерес по отношение на мрежовата и информационната сигурност, а също и като спомага за предоставянето на такава информация, която се включва в доставката на нови устройства, предназначени за употреба в обществените съобщителни мрежи. Агенцията следва също така да подкрепи сътрудничеството между заинтересованите страни на равнището на Съюза, отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация, кампании за повишаване на осведомеността и образователни и обучителни програми.
(27)
Агенцията, наред с другото, следва да подпомага съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза и държавите членки при създаването и реализирането на обществени образователни кампании за крайните потребители, насочени към насърчаването на по-безопасно лично поведение онлайн и повишаване на осведомеността относно потенциалните заплахи в киберпространството, включително кибернетични престъпления, като фишинг, ботмрежи, финансови и данъчни измами, както и съвети относно основната автентификация и защитата на данните.
(28)
С цел гарантиране на пълно постигане на своите цели Агенцията следва да си сътрудничи със съответните органи, включително с тези, които работят в областта на киберпрестъпността, като например Европол, и с органите за защита на неприкосновеността на личния живот, за да обменя ноу-хау и най-добри практики и да предоставя консултативна помощ по въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа. Агенцията следва да насърчи постигането на синергии между усилията на тези органи и собствените ѝ усилия за насърчаване на подобрена мрежова и информационна сигурност. Представителите на органите за прилагане на националното право и правото на Съюза и за защита на неприкосновеността на личния живот следва да имат правото да бъдат представлявани в Постоянната група на заинтересовани страни на Агенцията. При сътрудничеството си с правоприлагащите органи по въпроси на мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа, Агенцията следва да спазва съществуващите информационни канали и изградени мрежи.
(29)
Комисията постави началото на Европейско публично-частно партньорство за устойчивост под формата на гъвкава платформа в целия Съюз за сътрудничество за устойчивост на инфраструктурата на ИКТ, в която Агенцията следва да играе посредническа роля, обединявайки заинтересованите страни с цел обсъждане на обществените политически приоритети, икономическите и пазарните измерения на предизвикателствата и мерките за устойчивост на ИКТ.
(30)
За да се насърчи мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност, Агенцията следва да улеснява сътрудничеството между компетентните публични органи на държавите членки, по-специално като подкрепя разработването и обмена на най-добри практики и схеми за повишаване на осведомеността и като подкрепя техните дейности, насочени към обществеността. Агенцията следва също така да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни и институциите на Съюза отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация и дейностите за повишаване на осведомеността.
(31)
С цел подкрепа на едно високо равнище на мрежова и информационна сигурност в Съюза, Агенцията следва да насърчава сътрудничеството и обмена на информация и най-добри практики между съответните организации, като екипите за реагиране при инциденти в компютърната сигурност (CSIRT) и екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT).
(32)
Системата на Съюза от правилно функциониращи CERT следва да представлява крайъгълен камък на инфраструктурата на ЕС за мрежова и информационна сигурност. Агенцията следва да подкрепя CERT на държавите членки и CERT на Съюза да работят в една мрежа от CERT, включваща членовете на Групата на европейските правителствени екипи за незабавно реагиране при компютърни инциденти. С цел да съдейства за гарантирането, че всеки CERT има достатъчно разширени възможности и тези възможности съответстват, доколкото е възможно, на възможностите на най-развитите CERT, Агенцията следва да насърчава създаването и функционирането на системата за партньорска оценка. Наред с това Агенцията следва да насърчава и подкрепя сътрудничеството между съответните CERT в случай на инциденти, атаки или нарушения в работата на мрежите или инфраструктурата, управлявана или защитавана от CERT, и които засягат или биха могли да засегнат най-малко два CERT.
(33)
Ефикасните политики на мрежова и информационна сигурност следва да се основават на добре разработени методи за оценяване на риска както в публичния, така и в частния сектор. Методите и процедурите за оценка на риска се използват на различни нива, без да има обща практика по начина за ефикасното им прилагане. Насърчаването и развитието на най-добри практики за оценяване на риска и за оперативно съвместими решения за управление на риска в организациите от публичния и частния сектор ще повишат нивото на сигурност на мрежите и информационните системи в Съюза. За целта Агенцията следва да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни на равнището на Съюза, като улеснява техните усилия, свързани с въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за измерима сигурност на електронните продукти, системи, мрежи и услуги, които наред със софтуера формират мрежовите и информационните системи.
(34)
В случаите, когато е уместно и полезно за изпълнението на целите и задачите ѝ, Агенцията следва да споделя опит и обща информация с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, занимаващи се с въпросите на мрежовата и информационната сигурност. Агенцията следва да допринася за определяне на приоритетите в научноизследователската работа на равнището на Съюза в областта на устойчивостта на мрежите и мрежовата и информационната сигурност, както и да предоставя информация относно нуждите на сектора на съответни изследователски институти.
(35)
Агенцията следва да насърчава държавите членки и доставчиците на услуги да повишават общите си стандарти за сигурност, така че всички потребители на Интернет да вземат необходимите мерки за осигуряване на собствената си кибернетична сигурност.
(36)
Проблемите на мрежовата и информационната сигурност са глобални. Съществува необходимост от по-тясно международно сътрудничество с цел подобряване на стандартите за сигурност, включително определянето на общи норми за поведение и етични кодекси и обмен на информация, насърчаване на по-бързо международно сътрудничество за реагиране, както и общ глобален подход към въпросите на мрежовата и информационната сигурност. За тази цел Агенцията следва да подкрепя по-задълбоченото ангажиране на Съюза и сътрудничеството с трети държави и международни организации, като осигурява, където е уместно, необходимия експертен опит и анализи на съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза.
(37)
Агенцията следва да развива дейността си в съответствие с принципа на субсидиарност, чрез който се гарантира подходяща степен на координация между държавите членки по свързани с мрежовата и информационната сигурност въпроси и се подобрява ефективността на националните политики, осигурявайки по този начин добавена стойност, и в съответствие с принципа на пропорционалност, като не се надхвърля необходимото за постигане на целите, определени в настоящия регламент. Изпълнението на задачите на Агенцията следва да укрепва, но да не нарушава компетенциите, нито да изземва, възпрепятства или припокрива съответните правомощия и задачи на националните регулаторни органи, както е предвидено в директивите, свързани с електронните съобщителни мрежи и услуги, както и тези на Органа на европейските регулатори за електронни съобщения (ОЕРЕС), създаден с Регламент (ЕО) № 1211/2009 (11), и Комитета по регулиране на съобщенията, посочен в Директива 2002/21/ЕО, на европейските органи по стандартизация, националните органи по стандартизация и Постоянния комитет, както е посочено в Директива 98/34/ЕО (12), както и на независимите надзорни органи в държавите членки, както е определено в Директива 95/46/ЕО.
(38)
Необходимо е да се прилагат определени принципи по отношение на управлението на Агенцията с цел спазване на съвместното изявление и общия подход, договорен от междуинституционалната работна група за децентрализираните агенции на ЕС през юли 2012 г., целта на изявлението и подхода е усъвършенстването на дейността на агенциите и подобряването на тяхната ефективност.
(39)
Съвместното изявление и общият подход следва да се отчитат, по целесъобразност, в работните програми на Агенцията, нейните оценки, както и в докладването и административната практика на Агенцията.
(40)
С оглед на правилното функциониране на Агенцията Комисията и държавите членки следва да гарантират, че лицата, назначени в управителния съвет, притежават подходящ експертен опит. Държавите членки и Комисията следва също да положат усилия за ограничаване на смените на съответните им представители в управителния съвет, за да се гарантира непрекъснатост на работата му.
(41)
От съществено значение е Агенцията да създаде и поддържа репутация на безпристрастност, почтеност и високи професионални стандарти. Във връзка с това управителният съвет следва да приеме всеобхватни правила, обхващащи цялата Агенция, за предотвратяване и управление на конфликти на интереси.
(42)
Като се имат предвид конкретните обстоятелства около Агенцията и сериозните предизвикателства, пред които тя е изправена, организационната структура на Агенцията следва да бъде опростена и укрепена, за да се гарантират по-голяма ефикасност и ефективност. Поради това, наред с други неща, следва да бъде създаден изпълнителен съвет с цел да се даде възможност на управителния съвет да се съсредоточи върху въпроси със стратегическо значение.
(43)
Управителният съвет следва да назначи счетоводител в съответствие с правилата, приети съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (13) (Финансовия регламент).
(44)
С цел да се гарантира ефективността на Агенцията държавите членки и Комисията следва да бъдат представени в управителен съвет, който следва да определи общата насока на дейността на Агенцията и да гарантира, че тя извършва своите задачи в съответствие с настоящия регламент. Управителният съвет следва да получи правомощията, необходими за определяне на бюджета, проверка на неговото изпълнение, приемане на подходящи финансови правила, установяване на прозрачни работни процедури за вземане на решения от страна на Агенцията, приемане на работната програма на Агенцията, приемане на свои собствени процедурни правила и на вътрешен правилник за дейността на Агенцията, назначаване на изпълнителния директор, вземане на решение за удължаването на мандата на изпълнителния директор след получаването на становището на Европейския парламент и вземане на решение за прекратяването на мандата. Управителният съвет следва да сформира изпълнителен съвет, който да му оказва съдействие при изпълнението на неговите задачи в областта на административните и бюджетните въпроси.
(45)
Гладкото функциониране на Агенцията налага нейният изпълнителен директор да се назначава въз основа на своите заслуги и документирани административни и управленски умения, както и на компетентност и опит, свързани с мрежовата и информационната сигурност, и задълженията на изпълнителния директор да се изпълняват с пълна независимост от организацията на вътрешното функциониране на Агенцията. За целта изпълнителният директор следва да изготви предложение за работна програма на Агенцията след предварителни консултации с Комисията и да предприеме всички необходими стъпки за гарантиране на правилното изпълнение на работната програма на Агенцията. Изпълнителният директор следва да изготвя ежегоден доклад, който да бъде представян на управителния съвет, да съставя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията, както и да изпълнява бюджета.
(46)
Изпълнителният директор следва да разполага с възможността да сформира работни ad hoc групи за решаване на специфични въпроси, по-специално с научен, технически или правен, или социално-икономически характер. При сформирането на работни ad hoc групи изпълнителният директор следва да събира и използва уместни външни експертни знания, необходими за обезпечаването на Агенцията с най-актуалната налична информация за предизвикателствата пред сигурността, произтичащи от непрекъснато развиващото се информационно общество. Изпълнителният директор следва да гарантира, че членовете на работните ad hoc групи се избират съобразно най-високите стандарти за експертни знания, като надлежно се отчита балансът при представянето на всички страни в зависимост от конкретния въпрос между държавните администрации на държавите членки, институциите на Съюза и частния сектор, включително индустрията, потребителите и академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност. В зависимост от конкретния случай изпълнителният директор следва да може, ако е подходящо, да кани отделни експерти, признати като компетентни в съответната област, да участват в заседанията на работните групи. Техните разходи следва да се покриват от Агенцията в съответствие с нейния процедурен правилник и при спазване на правилата, приети съгласно Финансовия регламент.
(47)
Агенцията следва да разполага с Постоянна група на заинтересовани страни в ролята на консултативен орган, за да се гарантира редовен диалог с частния сектор, потребителските организации и други уместни заинтересовани страни. Постоянната група на заинтересовани страни, сформирана от управителния съвет по предложение на изпълнителния директор, следва да се съсредоточи върху въпроси, засягащи заинтересованите страни, и да насочи вниманието на Агенцията към тях. Когато е уместно и в съответствие с дневния ред на заседанията, изпълнителният директор следва да може да кани за участие в заседанията на групата представители на Европейския парламент и на други уместни органи.
(48)
Тъй като има разпоредба за адекватно представителство на заинтересованите страни в Постоянната група на заинтересованите страни, с която се извършват консултации по-специално относно проекта на работна програма, повече не е необходимо да се предвиди представителство на заинтересованите страни в управителния съвет.
(49)
Агенцията следва да прилага съответните разпоредби на Съюза относно публичния достъп до документи, както е посочено в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14). Информацията, обработвана от Агенцията за цели, свързани с вътрешното ѝ функциониране, както и информацията, обработвана при изпълнение на нейните задачи, следва да се обработват съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (15).
(50)
Агенцията следва да съблюдава разпоредбите, приложими за институциите на Съюза, както и националното законодателство относно обработването на чувствителни документи.
(51)
С оглед гарантирането на пълната автономност и независимост на Агенцията и за да може тя да изпълнява допълнителни и нови задачи, включително непредвидени задачи в спешни случаи, на Агенцията следва да бъде предоставен достатъчен и автономен бюджет, чиито приходи произтичат най-вече от вноска на Съюза и вноски на трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията. По-голямата част от персонала на Агенцията следва да е пряко ангажирана с оперативното изпълнение на мандата на Агенцията. Приемащата държава членка или всяка друга държава членка следва да могат да правят доброволни вноски към приходите на Агенцията. Бюджетната процедура на Съюза следва да остане приложима по отношение на всякакви субсидии, платими от общия бюджет на Европейския съюз. Освен това Сметната палата следва да одитира финансовите отчети на Агенцията, за да се гарантират прозрачност и отчетност.
(52)
С оглед на постоянно променящия се контекст на заплахите и развитието на политиката на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и за да се приведе в съответствие с многогодишната финансова рамка, продължителността на мандата на Агенцията следва да бъде за ограничен срок от седем години с възможност за удължаването му.
(53)
Дейностите на Агенцията следва да бъдат оценявани от независим орган. Оценката следва да отчита ефективността на Агенцията за постигане на целите ѝ, нейните работни практики и значението на задачите ѝ, за да се установи дали целите на Агенцията продължават да са валидни, или са отпаднали и на тази основа да се определи дали мандатът ѝ следва да бъде удължен и за какъв период.
(54)
Ако към края на срока на мандата на Агенцията Комисията не е внесла предложение за удължаване на мандата, Агенцията и Комисията следва да предприемат съответните мерки, насочени по-специално към въпросите, свързани с договорите за наемане на персонал и бюджетните ред и условия.
(55)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаване на Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност, с цел да се допринесе за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в Съюза и с оглед повишаване на осведомеността и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и съответно може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(56)
Регламент (ЕО) № 460/2004 следва да бъде отменен.
(57)
Европейският надзорен орган по защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 и прие становище на 20 декември 2010 г. (16),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ 1
ОБХВАТ, ЦЕЛИ И ЗАДАЧИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се учредява Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA, наричана по-долу „Агенцията“), която да изпълнява възложените ѝ задачи с цел допринасяне за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и с оглед повишаване на осведомеността за мрежовата и информационната сигурност и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар.
2. Целите и задачите на Агенцията не накърняват компетенциите на държавите членки относно мрежовата и информационната сигурност и във всеки случай дейностите, свързани с обществената сигурност, отбраната, националната сигурност (включително икономическото благосъстояние на държавата, когато въпросите се отнасят до аспекти на националната сигурност) и дейностите на държавата в областта на наказателното право.
3. За целите на настоящия регламент „мрежова и информационна сигурност“ означава способността на дадена мрежа или информационна система да проявява устойчивост, при определено равнище на доверие, спрямо случайни събития или незаконни или злонамерени действия, които излагат на риск наличността, автентичността, целостта и поверителността на съхранявани или пренасяни данни и на свързаните с тях услуги, предлагани от или достъпни посредством тези мрежи и системи.
Член 2
Цели
1. Агенцията развива и поддържа високо ниво на експертни знания.
2. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза при разработването на политики за мрежова и информационна сигурност.
3. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки при изпълнението на политиките, необходими за спазването на правните и регулаторните изисквания на мрежовата и информационната сигурност съгласно действащите и бъдещите правни актове на Съюза, като по този начин допринася за правилното функциониране на вътрешния пазар.
4. Агенцията подпомага Съюза и държавите членки при укрепването и засилването на способността и подготвеността им за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност.
5. Агенцията използва своите експертни знания и умения за стимулиране на широко сътрудничество между участниците от публичния и частния сектор.
Член 3
Задачи
1. В рамките на целта, посочена в член 1, и за постигане на целите, установени в член 2, като се спазва член 1, параграф 2, Агенцията изпълнява следните задачи:
а)
подкрепа за разработването на политиката и правото на Съюза посредством:
i)
подпомагане и консултиране по всички въпроси, отнасящи се до политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
ii)
осигуряване на подготвителна работа, консултации и анализи, свързани с разработването и актуализирането на политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
iii)
анализиране на обществено достъпните стратегии за мрежова и информационна сигурност и насърчаване на тяхното публикуване;
б)
подкрепа за изграждането на капацитет посредством:
i)
подкрепа за държавите членки, по тяхно искане, в усилията им за развиване и подобряване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, както и предоставяне на необходимите знания;
ii)
насърчаване и улесняване на сътрудничеството между държавите членки и между институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за предотвратяване, откриване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност, когато те имат трансгранично отражение;
iii)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза в техните усилия за развиване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, по-специално чрез подпомагане на функционирането на екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT);
iv)
подкрепа за повишаване на нивото на възможностите на националните/правителствените CERT и CERT на Съюза, включително чрез насърчаване на диалога и обмена на информация, с оглед да се гарантира, че съобразно състоянието на техниката всеки CERT отговаря на общ набор от минимални възможности и работи в съответствие с най-добрите практики;
v)
подкрепа за организирането и провеждането на учения на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и консултиране на държавите членки, по тяхно искане, относно национални учения;
vi)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки в техните усилия за събиране, анализ и, в съответствие с изискванията за сигурност на държавите членки, разпространение на релевантни данни относно мрежовата и информационната сигурност; а също така въз основа на информацията, предоставена от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и от държавите членки в съответствие с разпоредбите на правото на Съюза и националните разпоредби при спазване на правото на Съюза, поддържане на осведомеността на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и на държавите членки относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза в тяхна полза;
vii)
подпомагане на разработката на механизъм на Съюза за ранно предупреждаване, който има допълващ характер спрямо механизмите на държавите членки;
viii)
предоставяне на обучение в областта на мрежовата и информационната сигурност за съответните публични органи, когато е целесъобразно, в сътрудничество със заинтересованите публични и частни страни;
в)
подпомагане на доброволното сътрудничество сред компетентните публични органи и между заинтересованите страни, включително университети и научноизследователски центрове в Съюза, както и подкрепа за осведомеността, наред с другото посредством:
i)
насърчаване на сътрудничеството между националните и правителствените CERT или екипите за реагиране при инциденти с компютърната сигурност (CSIRT), в т.ч. CERT за институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
ii)
насърчаване на развитието и споделянето на най-добри практики с цел постигане на високо ниво на мрежова и информационна сигурност;
iii)
улесняване на диалога и усилията за разработване и обмен на най-добри практики;
iv)
насърчаване на най-добрите практики в обмена на информация и повишаването на осведомеността;
v)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, по тяхно искане, на държавите членки и и техните съответни органи при организирането на дейности за повишаване на осведомеността, включително на равнище на отделните потребители, и други дейности, насочени към обществеността, за да се повишат мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност чрез предоставянето на най-добри практики и насоки;
г)
подпомагане на научната и развойната дейност и стандартизацията посредством:
i)
улесняване на въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за сигурност на електронните продукти, мрежи и услуги;
ii)
консултиране на Съюза и държавите членки относно нуждата от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност, за да може да се реагира ефективно на настоящите и нововъзникващите рискове и заплахи за мрежовата и информационната сигурност, в т.ч. по отношение на нови и нововъзникващи информационни и комуникационни технологии и с оглед на ефективното използване на технологиите за предотвратяване на риска;
д)
сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, включително с работещите в областта на киберпрестъпленията и защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, с оглед решаване на въпроси от общ интерес, включително посредством:
i)
обмен на ноу-хау и най-добри практики;
ii)
предоставяне на съвети относно съответните аспекти на мрежовата и информационната сигурност с оглед разработването на взаимодействия;
е)
допринасяне за усилията на Съюза за сътрудничество с трети държави и международни организации с оглед насърчаване на международното сътрудничество по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, включително посредством:
i)
участие, когато това е целесъобразно, като наблюдател и при организацията на международни учения, както и извършване на анализ и докладване за резултатите от такива учения;
ii)
улесняване на обмена на най-добри практики между съответните организации;
iii)
предоставяне на експертни становища за институциите на Съюза.
2. Институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и органите на държавите членки могат да потърсят съвет от Агенцията в случай на пробив в сигурността или накърняване на целостта, имащи значително въздействие върху функционирането на мрежите и услугите.
3. Агенцията изпълнява задачи, които са ѝ възложени по силата на правни актове на Съюза.
4. Агенцията изразява независимо своите заключения, насоки и съвети по въпроси в рамките на обхвата и целите на настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 4
Състав на Агенцията
1. Агенцията се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонал; и
в)
постоянна група на заинтересованите страни.
2. С оглед допринасяне за увеличаването на ефективността и ефикасността на дейността на Агенцията управителният съвет назначава изпълнителен съвет.
Член 5
Управителен съвет
1. Управителният съвет определя общата насока на дейността на Агенцията и гарантира, че тя реализира своите задачи в съответствие с правилата и принципите, заложени в настоящия регламент. Той също така гарантира съгласуваността на работата на Агенцията с дейностите, осъществявани от държавите членки, както и на нивото на Европейския съюз.
2. Управителният съвет приема годишната и многогодишната работна програма на Агенцията.
3. Управителният съвет приема годишен доклад за дейностите на Агенцията и го изпраща най-късно до 1 юли на следващата година на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата. Годишният доклад включва отчетите и описва как Агенцията е изпълнила своите показатели за изпълнение. Годишният доклад е обществено достъпен.
4. Управителният съвет приема стратегия за борба с измамите, която е съразмерна на опасността от измами, вземайки предвид анализа разходи - ползи от мерките, които подлежат на прилагане.
5. Управителният съвет осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
6. Управителният съвет приема правила за предотвратяването и управлението на конфликти на интереси.
7. По отношение на служителите на Агенцията управителният съвет упражнява правомощията, предоставени от Правилника за длъжностните лица и от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз („Правилник за длъжностните лица“ и „Условия за работа на другите служители“), предвидени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (17) на органа по назначаването и съответно на органа, оправомощен да сключва трудови договори.
Управителният съвет приема в съответствие с процедурата по член 110 от Правилника за длъжностните лица решение, основаващо се на член 2, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и на член 6 от Условията за работа на другите служители, с което делегира съответните правомощия на орган по назначаването на изпълнителния директор. Изпълнителният директор може да пределегира тези правомощия.
Ако това се изисква от извънредни обстоятелства, управителният съвет може да оттегли делегирането на правомощията на органа по назначаването, предоставено на изпълнителния директор, и пределегирането, извършено от изпълнителния директор. В такъв случай управителният съвет може да ги делегира за ограничен период от време на един от своите членове или на член на персонала, различен от изпълнителния директор.
8. Управителният съвет приема подходящи правила за прилагане на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители в съответствие с процедурата, предвидена в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
9. Управителният съвет назначава изпълнителния директор и може да удължи неговия мандат или да го свали от длъжност в съответствие с член 24 от настоящия регламент.
10. След консултация с Комисията управителният съвет приема свой правилник за дейността и такъв на изпълнителния съвет. Тези правилници за дейността предвиждат ускорено вземане на решения чрез писмена процедура или чрез провеждане на телеконференция.
11. Управителният съвет също така приема вътрешния правилник на Агенцията след консултация със службите на Комисията. Този правилник е обществено достъпен.
12. Управителният съвет приема финансовите правила, приложими за Агенцията. Те не могат да се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (18), освен ако такова отклонение не се налага специално за дейността на Агенцията и Комисията е дала предварителното си съгласие.
13. Управителният съвет приема многогодишния план за политика по отношение на персонала след консултация със службите на Комисията и след като надлежно е информирал Европейския парламент и Съвета.
Член 6
Състав на управителния съвет
1. Съставът на управителния съвет включва по един представител на всяка държава членка и двама представители, назначени от Комисията. Всеки от представителите има право на глас.
2. Всеки член на управителния съвет има заместник, който го представлява при отсъствие.
3. Членовете на управителния съвет и техните заместници се назначават съобразно техните познания за задачите и целите на Агенцията, като се вземат предвид съответните управленски, административни и бюджетни умения за изпълнението на задачите, посочени в член 5. Комисията и държавите членки би следвало да полагат усилия за ограничаване на текучеството на своите представители в управителния съвет, за да се осигури непрекъснатост на работата му. Комисията и държавите членки се стремят към постигането на балансирано представителство между мъже и жени в управителния съвет.
4. Мандатът на членовете на управителния съвет и на техните заместници е четири години. Този мандат подлежи на подновяване.
Член 7
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира свой председател и заместник-председател измежду членовете си за срок от три години, като този срок може да бъде подновяван. Заместник-председателят замества служебно председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Председателят може да бъде поканен да направи изявление пред съответната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
Член 8
Заседания
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от неговия председател.
2. Управителният съвет провежда редовно заседание поне веднъж годишно. Той провежда и извънредни заседания по искане на председателя или по искане на най-малко една трета от членовете си.
3. Изпълнителният директор взема участие в събранията на управителния съвет без право на глас.
Член 9
Гласуване
1. Управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство на членовете си.
2. За приемането на процедурния правилник на управителния съвет, вътрешния правилник за дейността на Агенцията, бюджета, годишната и многогодишната работна програма, назначаването, удължаването на мандата или освобождаването от длъжност на изпълнителния директор и определянето на председателя на управителния съвет е необходимо мнозинство от две трети от всички членове на управителния съвет.
Член 10
Изпълнителен съвет
1. Управителният съвет се подпомага от изпълнителен съвет.
2. Изпълнителният съвет подготвя решения единствено по административни и бюджетни въпроси, които се приемат от управителния съвет.
Заедно с управителния съвет той осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на OLAF и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
Без да се засягат отговорностите на изпълнителния директор по член 11, изпълнителният съвет подпомага и съветва изпълнителния директор при изпълнението на решенията на управителния съвет по административни и бюджетни въпроси.
3. Изпълнителният съвет се състои от петима членове, назначени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях е председателят на управителния съвет, който може също така да бъде председател на изпълнителния съвет, и един от представителите на Комисията.
4. Мандатът на членовете на изпълнителния съвет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет, установен в член 6, параграф 4.
5. Изпълнителният съвет заседава най-малко веднъж на всеки три месеца. Председателят на изпълнителния съвет свиква допълнителни заседания по искане на членовете на съвета.
Член 11
Задължения на изпълнителния директор
1. Агенцията се ръководи от изпълнителен директор, който е независим при изпълнението на своите задължения.
2. Изпълнителният директор отговаря за:
а)
ежедневното управление на Агенцията;
б)
изпълнението на решенията, приети от управителния съвет;
в)
след като се консултира с управителния съвет, за изготвянето на годишната работна програма и многогодишната работна програма и представянето им пред управителния съвет след консултация с Комисията;
г)
изпълнението на годишната работна програма и многогодишната работна програма и докладване пред управителния съвет за това;
д)
изготвянето на годишния доклад относно дейностите на Агенцията и представянето му на управителния съвет за одобрение;
е)
изготвянето на план за действие за съобразяване със заключенията от оценки за изминал период, и докладване за напредъка на всеки две години пред Комисията;
ж)
защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности, посредством ефективни проверки и, при наличие на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми, а също така, когато това е целесъобразно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи административни и финансови санкции;
з)
изготвянето на стратегия на Агенцията за борба с измамите и представянето ѝ на управителния съвет за одобрение;
и)
гарантирането, че Агенцията осъществява своите дейности в съответствие с изискванията на потребителите на нейните услуги, по-специално що се отнася до целесъобразността на предоставяните услуги;
й)
установяването и поддържането на контакт с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
к)
установяването и поддържането на контакт с бизнес общността и потребителските организации с цел осигуряване на редовен диалог със съответните заинтересовани страни;
л)
други задачи, възложени на изпълнителния директор с настоящия регламент.
3. При необходимост и в рамките на целите и задачите на Агенцията изпълнителният директор може да сформира ad hoc работни групи, съставени от експерти, включително от компетентните органи на държавите членки. Управителният съвет се информира предварително за това. Процедурите, по-специално относно състава, назначаването на експертите от изпълнителния директор и дейността на ad hoc работните групи, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
4. Изпълнителният директор осигурява на управителния съвет и на изпълнителния съвет административен помощен персонал и други налични ресурси, когато е необходимо.
Член 12
Постоянна група на заинтересованите страни
1. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет учредява Постоянна група на заинтересовани страни, съставена от доказани експерти, представляващи съответните заинтересовани страни, например отрасъла на ИКТ, доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или услуги, потребителски групи, академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност и представители на националните регулаторни органи, нотифицирани съгласно Директива 2002/21/ЕО, както и правоприлагащите органи и органите за защита на неприкосновеността на личния живот.
2. Процедурите, по-специално процедурите относно броя, състава и назначаването на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни от управителния съвет, предложението на изпълнителния директор и дейността на групата, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията и се публикуват.
3. Постоянната група на заинтересованите страни се председателства от изпълнителния директор или лице, определено от изпълнителния директор за всеки конкретен случай.
4. Мандатът на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни е с продължителност две години и половина. Членовете на управителния съвет не могат да бъдат членове на Постоянната група на заинтересованите страни. Експертите на Комисията и от държавите членки имат право да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в нейната работа. Представители на други органи, които не са членове на Постоянната група на заинтересованите страни, но за които изпълнителният директор счете, че имат отношение по въпроса, могат да бъдат поканени да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в работата ѝ.
5. Постоянната група на заинтересованите страни консултира Агенцията при изпълнението на нейните дейности. По-специално тя консултира изпълнителния директор относно изготвянето на предложение за работна програма на Агенцията и гарантирането на диалог със съответните заинтересовани страни по всички въпроси, свързани с работната програма.
РАЗДЕЛ 3
ДЕЙНОСТ
Член 13
Работна програма
1. Агенцията извършва дейността си в съответствие със своята годишна и многогодишна работна програма, която съдържа всички планирани дейности.
2. Работната програма включва специфични показатели за изпълнението, даващи възможност за ефективна оценка на постигнатите резултати по отношение на целите.
3. Изпълнителният директор отговаря за изготвянето на проект на работна програма на Агенцията след предварителни консултации със службите на Комисията. В срок до 15 март всяка година изпълнителният директор представя на управителния съвет проекта на работна програма за следващата година.
4. В срок до 30 ноември всяка година управителният съвет приема работната програма на Агенцията за следващата година, след като е получил становището на Комисията. Работната програма съдържа многогодишна перспектива. Управителният съвет гарантира съвместимостта на работната програма с целите на Агенцията, както и със законодателните и политическите приоритети на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност.
5. Работната програма се организира в съответствие с принципа на управление по дейности. Тя съответства на прогнозните отчети за приходите и разходите на Агенцията и на бюджета на Агенцията за същата финансова година.
6. След приемането ѝ от управителния съвет изпълнителният директор изпраща работната програма на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на държавите членки и я публикува. По покана на съответната комисия на Европейския парламент изпълнителният директор представя и участва в размяна на мнения относно приетата годишна работна програма.
Член 14
Искания до Агенцията
1. Искания за консултации и помощ, попадащи в обхвата на целите и задачите на Агенцията, се отправят към изпълнителния директор и се придружават с обща информация, разясняваща въпроса, който трябва да бъде разгледан. Изпълнителният директор уведомява управителния съвет и изпълнителния съвет за получените искания, за потенциалното отражение върху ресурсите и, в разумен срок, за предприетите във връзка с тях последващи действия. Ако Агенцията отхвърли искане, тя мотивира отказа си.
2. Исканията, посочени в параграф 1, могат да се отправят от:
а)
Европейския парламент;
б)
Съвета;
в)
Комисията;
г)
всеки компетентен орган, посочен от държава членка, като например национален регулаторен орган, определен в член 2 от Директива 2002/21/ЕО.
3. Практическите ред и условия за прилагането на параграфи 1 и 2, по-специално относно представянето, подреждането в приоритетен ред, последващите действия и информирането на управителния съвет и изпълнителния съвет относно исканията до Агенцията, се регламентират от управителния съвет във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
Член 15
Деклариране на интерес
1. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и длъжностните лица, временно командировани от държавите членки, представят декларация за ангажираност и декларация за липса или наличие на преки или косвени интереси, които биха могли да се считат за накърняващи тяхната независимост. Тези декларации са точни и изчерпателни, правят се писмено всяка година и се актуализират при необходимост.
2. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и външните експерти, участващи в ad hoc работни групи, декларират точно и изчерпателно най-късно в началото на всяко заседание наличието на интереси, които биха могли да се считат за засягащи тяхната независимост по отношение на точките в дневния ред, и се въздържат от участие в обсъждането на тези точки и гласуването по тях.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата за деклариране на интереси, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 16
Прозрачност
1. Агенцията гарантира, че тя осъществява дейността си при високо ниво на прозрачност и в съответствие с членове 17 и 18.
2. Агенцията гарантира, че на обществеността и на заинтересованите страни се предоставя целесъобразна, обективна, достоверна и леснодостъпна информация, по-специално по отношение на резултатите от нейната дейност. Освен това тя оповестява публично декларациите за интереси, направени в съответствие с член 15.
3. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет може да разреши на заинтересовани страни да наблюдават хода на някои от дейностите на Агенцията.
4. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на прозрачност, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 17
Поверителност
1. Без да се засяга член 18, Агенцията няма право да разкрива на трети страни информация, която обработва или получава, за която е отправено обосновано искане за поверително цялостно или частично обработване.
2. Членове на управителния съвет, изпълнителният директор, членовете на Постоянната група на заинтересовани страни, участващите в работните ad hoc групи външни експерти и членове на персонала на Агенцията, включително временно командированите от държавите членки длъжностни лица, са задължени да спазват изискванията за поверителност съгласно член 339 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), дори и след приключване на службата им.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на поверителност, посочени в параграфи 1 и 2.
4. Ако това се изисква за изпълнението на задачите на Агенцията, управителният съвет решава да позволи на Агенцията да работи с класифицирана информация. В такъв случай управителният съвет в споразумение със службите на Комисията приема вътрешен правилник за дейността, като прилага принципите относно сигурността, установени в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (19). Посоченият правилник обхваща наред с другото разпоредби за обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
Член 18
Достъп до документи
1. Регламент (ЕО) № 1049/2001 се прилага за документи, притежавани от Агенцията.
2. Управителният съвет приема реда за прилагането на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в срок до шест месеца от създаването на Агенцията.
3. Срещу решенията, взети от Агенцията съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, може да се подава жалба до омбудсмана по реда и при условията на член 228 от ДФЕС или те може да се обжалват пред Съда на Европейския съюз по реда и при условията на член 263 от ДФЕС.
РАЗДЕЛ 4
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Приемане на бюджета
1. Приходите на Агенцията се състоят от вноска от бюджета на Съюза, вноски от трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията, предвидени в член 30, и доброволни парични или непарични вноски от държави членки. Държавите членки, осигуряващи доброволни вноски, не могат да предявяват претенции за особени права или услуги в резултат от тези вноски.
2. Разходите на Агенцията се състоят от разходи за персонал, административна и техническа поддръжка, разходи за инфраструктура и оперативни разходи, както и разходи в резултат от договори, сключени с трети страни.
3. В срок до 1 март всяка година изпълнителният директор изготвя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година и го изпраща на управителния съвет заедно с проект на щатно разписание.
4. Разходите трябва да съответстват на приходите.
5. Въз основа на проект на разчета за предвидените приходи и разходи, изготвен от изпълнителния директор, управителният съвет ежегодно изготвя разчет за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година.
6. Управителния съвет изпраща в срок до 31 март всяка година този разчет за предвидените средства, който включва проект на щатно разписание, заедно с проект на работна програма, на Комисията и на третите държави, с които Европейският съюз е сключил споразумения в съответствие с член 30.
7. Комисията предава разчета на Европейския парламент и на Съвета заедно с проекта за общ бюджет на Съюза.
8. Въз основа на този разчет Комисията включва в проекта за бюджет на Съюза прогнозните средства, които прецени за необходими за щатното разписание, и размера на субсидията, която се заделя от общия бюджет, и ги представя на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 314 от ДФЕС.
9. Европейският парламент и Съветът разрешават отпускането на бюджетни кредити за субсидията, предназначена за Агенцията.
10. Европейският парламент и Съветът приемат щатното разписание за Агенцията.
11. Заедно с работната програма управителният съвет приема бюджета на Агенцията. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Съюза. Когато е уместно, управителният съвет коригира бюджета и работната програма на Агенцията в съответствие с общия бюджет на Съюза. Управителният съвет незабавно изпраща бюджета на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията.
Член 20
Борба с измамите
1. За улесняване на борбата с измамите, корупцията и други неправомерни дейности в рамките на Регламент (ЕО) № 1073/1999 (20) в срок от шест месеца от деня на започване на дейността си Агенцията се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. относно вътрешните разследвания от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (21) и приема подходящите разпоредби, приложими по отношение на всички служители на Агенцията, като използва образеца в приложението към посоченото споразумение.
2. Сметната палата има правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства на Съюза от Агенцията.
3. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1073/1999 и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (22), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с безвъзмездни средства или поръчка, финансирани от Агенцията.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, договорите, споразуменията и решенията на Агенцията за отпускане на безвъзмездни средства съдържат разпоредби, с които Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответните техни компетенции.
Член 21
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор отговаря за изпълнението на бюджета на Агенцията.
2. Вътрешният одитен орган на Комисията се ползва със същите правомощия спрямо Агенцията като тези спрямо отделите на Комисията.
3. До 1 март на следващата финансова година (1 март на година N + 1) счетоводителят на Агенцията изпраща на счетоводителя на Комисията предварителните отчети заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира предварителните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 147 от Финансовия регламент.
4. До 31 март на година N + 1 счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата предварителните отчети на Агенцията заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление за финансовата година се изпраща и на Европейския парламент и на Съвета.
5. След получаване на констатациите на Сметната палата относно предварителните отчети на Агенцията съгласно член 148 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Агенцията на своя собствена отговорност и ги предава на управителния съвет за становище.
6. Управителният съвет дава становище относно окончателните отчети на Агенцията.
7. В срок до 1 юли на година N + 1 изпълнителният директор изпраща на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата окончателните отчети, включително доклада относно бюджетното и финансовото управление за тази финансова година и констатациите на Сметната палата, заедно със становището на управителния съвет.
8. Изпълнителният директор публикува окончателните отчети.
9. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните констатации в срок до 30 септември на година N + 1, а на управителния съвет - копие от отговора.
10. Изпълнителният директор представя на Европейския парламент по искане на последния цялата информация, необходима за безпрепятственото изпълнение на процедурата по освобождаване от отговорност за въпросната финансова година, както е предвидено в член 165, параграф 3 от Финансовия регламент.
11. До 15 май на година N + 2 по препоръка на Съвета Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност по отношение на изпълнението на бюджета за година N.
РАЗДЕЛ 5
ПЕРСОНАЛ
Член 22
Общи разпоредби
Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители, както и правилата за прилагането им, приети чрез споразумение между институциите на Съюза, се прилагат за персонала на Агенцията.
Член 23
Привилегии и имунитет
Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, се прилага за Агенцията и нейния персонал.
Член 24
Изпълнителен директор
1. Изпълнителният директор се назначава като срочно нает служител на Агенцията съгласно член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители.
2. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет от списък с кандидати, предложен от Комисията, след открита и прозрачна процедура по подбор.
За целите на сключването на договора на изпълнителния директор Агенцията се представлява от председателя на управителния съвет.
Преди назначаването избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
3. Мандатът на изпълнителния директор е пет години. Към края на този период Комисията предприема оценка, която взема предвид оценката на работата на изпълнителния директор и бъдещите цели и предизвикателства пред Агенцията.
4. Управителният съвет, като действа по предложение от Комисията, в което се взема предвид оценката, посочена в параграф 3, и след като получи мнението на Европейския парламент, може да продължи еднократно мандата на изпълнителния директор за не повече от пет години.
5. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. Най-късно три месеца преди такова удължаване изпълнителният директор, ако бъде поканен, прави изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и отговаря на въпроси на членовете.
6. Изпълнителен директор, чийто мандат е бил удължен, не може да участва в нова процедура за подбор за същата длъжност.
7. Изпълнителният директор може да бъде отстранен от длъжност само с решение на управителния съвет.
Член 25
Командировани национални експерти и други служители
1. Агенцията може да се ползва от експертизата на командировани национални експерти или друг персонал, който не е нает от Агенцията. Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители не се прилагат за такъв персонал.
2. Управителният съвет приема решение за определяне на правилата относно командироването на национални експерти в Агенцията.
РАЗДЕЛ 6
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Правен статус
1. Агенцията е орган на Съюза. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка от държавите членки Агенцията има най-широките законови правомощия, давани на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава членка. Тя може по-специално да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна по съдебни производства.
3. Агенцията се представлява от нейния изпълнителен директор.
4. Клонът на Агенцията, създаден в района на столицата Атина, се запазва, за да се подобри оперативната ефикасност на Агенцията.
Член 27
Отговорност
1. Договорната отговорност на Агенцията се урежда от законодателството, приложимо към съответния договор.
Съдът на Европейския съюз е компетентен да се произнася по силата на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Агенцията договор.
2. В случай на извъндоговорна отговорност, съгласно общите принципи, общи за правните системи на държавите членки, Агенцията поправя всяка вреда, причинена от нея или от нейните служители при изпълнението на техните задължения.
Съдът на Европейския съюз е компетентен по отношение на всякакви спорове, отнасящи се до поправянето на такива вреди.
3. По отношение на личната отговорност на служителите спрямо Агенцията се прилагат съответните условия, приложими по отношение на служителите на Агенцията.
Член 28
Езици
1. За Агенцията се прилага Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (23). Държавите членки и другите органи, определени от тях, могат да се обръщат към Агенцията и да получават отговор на избран от тях официален език на институциите на Съюза.
2. Преводаческите услуги, необходими за функционирането на Агенцията, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 29
Защита на личните данни
1. При обработка на данни, отнасящи се до физически лица, по-специално при изпълнението на задачите си, Агенцията спазва принципите за защита на личните данни в разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 и е обект на тези разпоредби.
2. Управителният съвет приема мерките по прилагане, посочени в член 24, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 45/2001. Управителният съвет може да приеме допълнителни мерки, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) № 45/2001 от Агенцията.
Член 30
Участие на трети държави
1. Агенцията е отворена за участие на трети държави, които са сключили споразумения с Европейския съюз, по силата на които те са приели и прилагат правните актове на Съюза в областта, обхваната от настоящия регламент.
2. Съгласно съответните клаузи на тези споразумения се изготвят разпоредби, уточняващи по-специално естеството, степента и начина, по който тези държави ще участват в работата на Агенцията, включително разпоредби, свързани с участието в инициативите, предприемани от Агенцията, финансовите вноски и персонала.
Член 31
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация
Агенцията прилага принципите за сигурност, съдържащи се в правилата за сигурност на Комисията за защита на класифицирана информация на Европейския съюз и чувствителна некласифицирана информация, установена в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом. Това обхваща, наред с другото, разпоредби за обмена, обработката и съхранението на такава информация.
РАЗДЕЛ 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Оценка и преглед
1. До 20 юни 2018 г. Комисията възлага оценка за оценяване по-специално на въздействието, ефективността и ефикасността на Агенцията и нейните работни практики. Оценката разглежда също евентуалната необходимост от изменение на мандата на Агенцията и финансовите последици от такова изменение.
2. Оценката, посочена в параграф 1, взема предвид всякаква получена в Агенцията информация в резултат на нейните дейности.
3. Комисията изпраща доклада за оценка заедно със своите заключения на Европейския парламент, Съвета и управителния съвет. Резултатите от оценката се правят обществено достояние.
4. Като част от оценката следва да се извърши също така оценка на постигнатите от Агенцията резултати във връзка с нейните цели, мандат и задачи. Ако Комисията счете, че продължаването на съществуването на Агенцията е обосновано по отношение на поставените ѝ цели, мандат и задачи, тя може да предложи удължаване на мандата на Агенцията, установен в член 36.
Член 33
Сътрудничество на приемащата държава членка
Приемащата Агенцията държава членка предоставя най-добрите възможни условия за гарантиране на правилното функциониране на Агенцията, включително на достъпност на мястото, наличие на съответната учебна инфраструктура за децата на служителите, подходящ достъп до пазара на труда, социално осигуряване и медицински услуги както за децата, така и за съпрузите.
Член 34
Административен контрол
Дейността на Агенцията подлежи на надзор от омбудсмана в съответствие с член 228 от ДФЕС.
Член 35
Отмяна и правоприемство
1. Регламент (ЕО) № 460/2004 се отменя.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 460/2004 и на ENISA се считат за позовавания на настоящия регламент и на Агенцията.
2. Агенцията е правоприемник на агенцията, учредена с Регламент (ЕО) № 460/2004, по отношение на цялата собственост, споразумения, правни задължения, трудови договори, финансови ангажименти и задължения.
Член 36
Срок
Агенцията се учредява за срок от седем години считано от 19 юни 2013 г.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
32013R0526
L 165/41
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 526/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. svibnja 2013.
o Agenciji Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA) i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 460/2004
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Elektroničke komunikacije, infrastruktura i usluge bitni su čimbenici, izravno i neizravno, gospodarskog i društvenog razvoja. One imaju ključnu ulogu za društvo te su, jednako kao i električna energija ili vodoopskrba, postale sveprisutne komunalne usluge i predstavljaju ključne čimbenike u isporuci električne energije, vode i drugih kritičnih usluga. Komunikacijske mreže funkcioniraju kao katalizatori društva i inovacija, umnožavajući učinak tehnologija i oblikujući ponašanja potrošača, poslovne modele, industrije, kao i građansko i političko sudjelovanje. Njihovi poremećaji mogu uzrokovati značajnu fizičku, društvenu i gospodarsku štetu, čime se naglašava važnost mjera za povećanje zaštite i otpornosti s ciljem osiguravanja kontinuiteta kritičnih usluga. Sigurnost elektroničkih komunikacija, infrastrukture i usluga, posebno njihova cjelovitost, dostupnost i povjerljivost, izložena je sve većim izazovima koji se odnose, između ostalog, na pojedinačne komponente komunikacijske infrastrukture i softver za nadzor tih komponenata, cjelokupnu infrastrukturu i usluge koje se pružaju putem te infrastrukture. To je od sve većeg interesa za društvo, ne samo zbog mogućnosti pojave problema zbog složenosti sustava, nepravilnosti, kvarova sustava, nesreća, pogrešaka i napada koji mogu imati posljedice za elektroničku i fizičku infrastrukturu putem koje se pružaju usluge ključne za dobrobit europskih građana.
(2)
Opasnosti se neprekidno mijenjaju, a nezgode u vezi sa sigurnosnom zaštitom mogu štetiti povjerenju koje korisnici imaju u tehnologiju, mreže i usluge, te time utjecati na njihovu mogućnost iskorištavanja punog potencijala unutarnjeg tržišta i rasprostranjene uporabe informacijskih i komunikacijskih tehnologija (IKT).
(3)
Stoga su redovito ocjenjivanje stanja sigurnosti mreža i informacija u Uniji na temelju pouzdanih podataka Unije i sustavno predviđanje budućeg razvoja, izazova i opasnosti na razini Unije i na globalnoj razni važni za kreatore politike, industriju i korisnike.
(4)
Odlukom 2004/97/EZ, Euratom (3), donesenom na sastanku Europskog vijeća od 13. prosinca 2003., predstavnici država članica odlučili su da će Europska agencija za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA), koja je osnovana na temelju prijedloga koji je podnijela Komisija, imati sjedište u gradu u Grčkoj koji će odrediti grčka vlada. Na temelju te Odluke, grčka je vlada odredila da bi ENISA trebala imati sjedište u Heraklionu na Kreti.
(5)
Dana 1. travnja 2005. Agencija i država članica domaćin sklopile su Sporazum o sjedištu („Sporazum o sjedištu”).
(6)
Država članica domaćin Agencije trebala bi osigurati najbolje moguće uvjete za nesmetano i učinkovito djelovanje Agencije. Za pravilno i učinkovito obavljanje zadaća, za odabir i zadržavanje osoblja te za jačanje učinkovitosti aktivnosti umrežavanja nužno je da Agencija bude utemeljena na odgovarajućoj lokaciji na kojoj su, između ostalog, osigurani odgovarajuća prometna povezanost te prostori za supružnike i djecu koji prate članove osoblja Agencije. Potrebne aranžmane trebalo bi utvrditi u sporazumu između Agencije i države članice domaćina koji se sklapa nakon dobivanja suglasnosti Upravljačkog odbora Agencije.
(7)
Kako bi se poboljšala operativna učinkovitost Agencije, Agencija je osnovala podružnicu u gradskom području Atene koja bi se trebala voditi uz suglasnost i potporu države članice domaćina i u kojoj bi trebalo biti smješteno operativno osoblje Agencije. Osoblje koje primarno obavlja poslove u vezi s upravljanjem Agencijom (uključujući izvršnog direktora), financijama, istraživanjem i razvojem, upravljanjem IT-om i opremom, ljudskim resursima, obukom, komunikacijama i odnosima s javnošću trebalo bi biti smješteno u Heraklionu.
(8)
Agencija ima pravo utvrditi svoju organizaciju kako bi osigurala pravilno i djelotvorno obavljanje svojih zadaća, poštujući pritom odredbe o sjedištu i podružnici u Ateni utvrđene ovom Uredbom. Agencija bi trebala uspostaviti potrebna praktična rješenja za jačanje operativne učinkovitosti, posebno u vezi s obavljanjem zadaća koje uključuju interakciju s ključnim dionicima kao što su institucije Unije.
(9)
Europski parlament i Vijeće donijeli su 2004. Uredbu (EZ) br. 460/2004 (4) o osnivanju Europske agencije za mrežnu i informacijsku sigurnost u svrhu doprinosa ciljevima osiguravanja visoke razine mrežne i informacijske sigurnosti u Uniji i razvoja kulture mrežne i informacijske sigurnosti u korist građana, potrošača, poduzeća i javnih uprava. Europski parlament i Vijeće donijeli su 2008. Uredbu (EZ) br. 1007/2008 (5) o produljenju mandata Agencije do ožujka 2012. Uredbom (EZ) br. 580/2011 (6) produljen je mandat Agencije do 13. rujna 2013.
(10)
Agencija bi trebala naslijediti ENISA-u osnovanu Uredbom (EZ) br. 460/2004. U okviru Odluke predstavnika država članica, koji su se sastali na zasjedanju Europskog vijeća od 13. prosinca 2003., država članica domaćin trebala bi zadržati i dodatno razvijati postojeća praktična rješenja kako bi se osiguralo nesmetano i učinkovito djelovanje Agencije, uključujući njezinu podružnicu u Ateni, i olakšali odabir i zadržavanje visokokvalificiranog osoblja.
(11)
Od uspostavljanja ENISA-e, s razvojem tehnologije i tržišta te društveno-gospodarskim razvojem promijenili su se izazovi mrežne i informacijske sigurnosti i postali temom dodatnih razmatranja i rasprava. Kao odgovor na izazove koji se mijenjaju, Unija je ažurirala svoje prioritete u vezi s politikom mrežne i informacijske sigurnosti. Cilj ove Uredbe je jačanje Agencije kako bi uspješno doprinosila nastojanjima institucija Unije i država članica u razvoju europskog kapaciteta za suočavanje s izazovima mrežne i informacijske sigurnosti.
(12)
Mjere na unutarnjem tržištu u području sigurnosti elektroničkih komunikacija te, općenitije, mrežne i informacijske sigurnosti zahtijevaju drukčije oblike tehničkih i organizacijskih primjena u institucijama Unije i državama članicama. Heterogena primjena tih zahtjeva može dovesti do neučinkovitosti i stvaranja prepreka na unutarnjem tržištu. Zbog toga je potrebno na razini Unije uspostaviti stručni centar za pružanje smjernica, savjeta i pomoći u vezi s pitanjima koja se odnose na mrežnu i informacijsku sigurnosti na koji se institucije Unije i države članice mogu osloniti. Agencija može odgovoriti na te potrebe tako da razvije i održava visoku razinu stručnosti i pruža pomoć institucijama Unije, državama članicama i poslovnoj zajednici kako bi im pomogla u ispunjavanju pravnih i regulatornih zahtjeva u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću i kako bi utvrdila i rješavala pitanja mrežne i informacijske sigurnosti te time doprinijela pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta.
(13)
Agencija bi trebala obavljati zadaće koje su joj dane pravnim aktima Unije u području elektroničkih komunikacija i, općenito, doprinositi višoj razini sigurnosti elektroničkih komunikacija te zaštiti privatnosti i osobnih podataka putem, između ostalog, osiguravanja stručnih znanja i savjeta te poticanja razmjene najboljih praksa i ponude prijedloga u vezi s politikom.
(14)
Direktivom 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (7) od operatora javnih elektroničkih komunikacijskih mreža ili pružatelja javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga zahtijeva se da poduzmu odgovarajuće mjere za zaštitu njihove cjelovitosti i sigurnosti i uvodi se obveza za nacionalna regulatorna tijela da prema potrebi obavijeste Agenciju o, između ostalog, svim probojima zaštitnih mjera ili povredama cjelovitosti koji su imali značajan učinak na rad mreže ili usluga i dostave Komisiji i Agenciji sažetak godišnjeg izvješća o zaprimljenim prijavama i poduzetim mjerama. Direktivom 2002/21/EZ Agencija se nadalje poziva da putem davanja mišljenja doprinese usklađivanju odgovarajućih tehničkih i organizacijskih sigurnosnih mjera.
(15)
Direktivom 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (8) od pružatelja javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga zahtijeva se poduzimanje odgovarajućih tehničkih i organizacijskih mjera za zaštitu sigurnosti usluga pružatelja i čuvanje povjerljivosti komunikacija i povezanih podataka o prometu. Direktivom 2002/58/EZ uvode se obveze informiranja i prijave u vezi s povredama osobnih podataka za pružatelje elektroničkih komunikacijskih usluga. Njome se također zahtijeva da se Komisija s Agencijom savjetuje o svim tehničkim provedbenim mjerama koje treba usvojiti i koje se odnose na okolnosti ili oblik obveza informiranja i prijave te postupke koji se na njih primjenjuju. Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (9) od država se članica zahtijeva da osiguraju da nadzornik mora provoditi odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere za zaštitu osobnih podataka od slučajnog ili nezakonitog uništavanja ili slučajnoga gubitka, izmjene, neovlaštenog otkrivanja ili pristupa, posebno kada obrada uključuje prijenos podataka putem mreže te od svih drugih nezakonitih oblika obrade.
(16)
Agencija bi trebala doprinositi visokoj razini mrežne i informacijske sigurnosti, boljoj zaštiti privatnosti i osobnih podataka te razvoju i poticanju kulture mrežne i informacijske sigurnosti u korist građana, potrošača, poduzeća i organizacija javnog sektora u Uniji, te time doprinositi pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta. Kako bi se to postiglo, Agenciji bi trebalo dodijeliti potrebna proračunska sredstva.
(17)
S obzirom na sve veću važnost elektroničkih mreža i komunikacija, koje sada predstavljaju okosnicu europskoga gospodarstva, i stvarnu veličinu digitalnoga gospodarstva, financijski i ljudski resursi dodijeljeni Agenciji trebali bi se povećati kako bi odražavali sve veću ulogu i zadaće Agencije i njezin ključan položaj u obrani europskog digitalnog ekosustava.
(18)
Agencija bi trebala djelovati kao referentna točka te bi svojom neovisnošću, kvalitetom savjeta i informacija koje daje, transparentnošću svojih postupaka i metoda rada te marljivošću u obavljanju svojih zadaća trebala uspostaviti povjerenje. Agencija bi se trebala nadovezati na nacionalna nastojanja i nastojanja Unije i stoga bi trebala svoje zadaće obavljati u potpunoj suradnji s institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije te s državama članicama i biti otvorena za kontakte s industrijom i drugim interesnim skupinama. Pored toga, Agencija bi se trebala oslanjati na informacije koje dobiva od privatnog sektora i suradnju s njim, budući da on ima važnu ulogu u zaštiti elektroničkih komunikacija, infrastrukture i usluga.
(19)
Skupom zadaća trebalo bi se naznačiti kako će Agencija ostvariti svoje ciljeve, pri čemu joj se treba omogućiti fleksibilnost u radu. Zadaće koje obavlja Agencija trebale bi uključivati prikupljanje odgovarajućih informacija i podataka potrebnih za provedbu analiza rizika u vezi sa sigurnošću i otpornošću elektroničkih komunikacija, infrastrukture i usluga i za ocjenjivanje, u suradnji s državama članicama, Komisijom i, prema potrebi, interesnim skupinama, stanja mrežne i informacijske sigurnosti u Uniji. Agencija bi trebala osigurati koordinaciju i suradnju s institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i državama članicama i ojačati suradnju između dionika u Europi, posebno tako da u svoje aktivnosti uključi nadležna nacionalna tijela i tijela Unije te stručnjake na visokoj razini za relevantna područja iz privatnog sektora, ponajprije pružatelje elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, proizvođače mrežne opreme i dobavljače softvera, uzimajući pritom u obzir da se mrežni i informacijski sustavi sastoje od kombinacije hardvera, softvera i usluga. Agencija bi trebala pružati pomoć institucijama Unije i državama članicama u dijalogu s industrijom s ciljem rješavanja problema u vezi sa sigurnošću hardverskih i softverskih proizvoda te time doprinositi suradničkom pristupu mrežnoj i informacijskoj sigurnosti.
(20)
Strategije za mrežnu i informacijsku sigurnost koje su objavili institucija, tijelo, ured ili agencija Unije ili država članica trebale bi se dostaviti Agenciji za informaciju i kako bi se izbjeglo udvostručavanje napora. Agencija bi trebala analizirati strategije i poticati njihovo predstavljanje u obliku kojim se olakšava usporedivost. Strategije i svoje analize Agencija bi trebala elektroničkim putem staviti na raspolaganje javnosti.
(21)
Agencija bi trebala pomagati Komisiji davanjem savjeta, mišljenja i analiza u vezi sa svim pitanjima Unije koja se odnose na razvoj politike u području mrežne i informacijske sigurnosti, uključujući zaštitu kritične informacijske infrastrukture i otpornost. Agencija bi također trebala pomagati institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i, prema potrebi te na njihov zahtjev, državama članicama u njihovim nastojanjima u vezi s razvojem politike i sposobnosti mrežne i informacijske sigurnosti.
(22)
Agencija bi trebala u potpunosti uzeti u obzir tekuće aktivnosti istraživanja, razvoja i tehnološkog ocjenjivanja, posebno one aktivnosti koje provode različite istraživačke inicijative Unije kako bi institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i, prema potrebi te na njihov zahtjev, državama članicama pružati savjete o potrebama za istraživanjem u području mrežne i informacijske sigurnosti.
(23)
Agencija bi trebala pomagati institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije te državama članicama u njihovim nastojanjima da izgrade i ojačaju prekogranične sposobnosti i spremnost za sprečavanje i otkrivanje problema i nezgoda u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću te za odgovor na njih. S tim u vezi, Agencija bi trebala olakšati suradnju među državama članicama te između Komisije i drugih institucija, tijela, ureda i agencija Unije i država članica. U tu svrhu Agencija bi trebala pružati podršku državama članicama u njihovim neprekidnim nastojanjima da poboljšaju sposobnost odgovora i organiziraju i provode europske vježbe za nezgode u vezi sa sigurnosnom zaštitom te, na zahtjev države članice, nacionalne vježbe.
(24)
Kako bi bolje razumjela izazove u području mrežne i informacijske sigurnosti, Agencija bi trebala analizirati postojeće rizike i rizike koji se pojavljuju. U tu svrhu Agencija bi trebala, u suradnji s državama članicama i, prema potrebi, sa statističkim tijelima i drugima, prikupljati relevantne informacije. Nadalje, Agencija bi trebala pomagati institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i državama članicama u njihovim nastojanjima da prikupe, analiziraju i distribuiraju podatke o mrežnoj i informacijskoj sigurnosti. Prikupljanje odgovarajućih statističkih informacija i podataka potrebnih za provedbu analiza rizika u vezi sa sigurnošću i otpornošću elektroničkih komunikacija, infrastrukture i usluga provodi se na temelju informacija koje dostavljaju države članice i uvida Agencija u infrastrukturu IKT-a institucija Unije sukladno odredbama Unije i nacionalnim odredbama u skladu s pravom Unije. Na temelju tih informacija Agencija bi trebala biti upoznata s najnovijim stanjem mrežne i informacijske sigurnosti i povezanim kretanjima u Uniji u korist institucija, tijela, ureda i agencija Unije i država članica.
(25)
Obavljanjem svojih zadaća Agencija bi trebala olakšati suradnju između Unije i država članica s ciljem podizanja svijesti o stanju mrežne i informacijske sigurnosti u Uniji.
(26)
Agencija bi trebala olakšati suradnju među nadležnim neovisnim regulatornim tijelima država članica, posebno pružanjem podrške razvoju, promicanju i razmjeni najboljih praksa i standarda za obrazovne programe i programe za podizanje svijesti. Povećanom razmjenom informacija između država članica olakšat će se takva mjera. Agencija bi trebala doprinositi podizanju svijesti pojedinačnih korisnika elektroničkih komunikacija, infrastrukture i usluga, također tako što će državama članicama koje su se odlučile primjenjivati platformu za informacije od javnog interesa predviđenu Direktivom 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) (10) pružati pomoć u izradi relevantnih informacija od javnog interesa u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću te tako što će pružati pomoći u izradi informacija koje će biti priložene novim uređajima namijenjenim za uporabu u javnim komunikacijskim mrežama. Agencija bi također trebala pružati podršku suradnji između dionika na razini Unije, djelomično putem poticanja razmjene informacija, kampanja za podizanje svijesti te obrazovnih programa i programa osposobljavanja.
(27)
Agencija bi trebala, između ostalog, pružati pomoć relevantnim institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i državama članicama u javnim obrazovnim kampanjama za krajnje korisnike s ciljem poticanja sigurnijeg ponašanja pojedinaca na internetu, podizanja svijesti o potencijalnim opasnostima u kibernetičkom prostoru, uključujući kibernetički kriminal kao što su phishing napadi, mreže zaraženih računala (botnet) te financijske i bankovne prijevare, i poticanja osnovnog savjetovanja o autentikaciji i zaštiti podataka.
(28)
Kako bi osigurala potpuno ostvarivanje svojih ciljeva, Agencija bi se trebala povezati s relevantnim tijelima, uključujući tijela koja se bave kibernetičkim kriminalom kao što je Europol i tijelima za zaštitu privatnosti radi razmjene znanja i iskustava i najboljih praksa te pružanja savjeta o aspektima mrežne i informacijske sigurnosti koji mogu utjecati na njihov rad. Agencija bi trebala težiti ostvarivanju sinergije između nastojanja tih tijela i vlastitih nastojanja u promicanju napredne mrežne i informacijske sigurnosti. Predstavnici nacionalnih tijela kaznenog progona i tijela kaznenog progona na razini Unije te nacionalnih tijela i tijela Unije za zaštitu privatnosti trebali bi imati pravo da budu zastupljeni u Stalnoj interesnoj skupini Agencije. Prilikom povezivanja s tijelima kaznenog progona u vezi s aspektima mrežne i informacijske sigurnosti koji mogu utjecati na njihov rad, Agencija bi trebala poštovati postojeće informacijske kanale i uspostavljene mreže.
(29)
Komisija je pokrenula europsko javno-privatno partnerstvo za otpornost kao fleksibilnu platformu za suradnju na otpornosti infrastrukture IKT-a na razini Unije, u okviru koje bi Agencija trebala olakšati povezivanje dionika radi rasprave o prioritetima javnog poretka, gospodarskim i tržišnim dimenzijama izazova i mjerama za otpornost IKT-a.
(30)
S ciljem poticanja mrežne i informacijske sigurnosti i njezine vidljivosti, Agencija bi trebala olakšati suradnju među nadležnim javnim tijelima država članica, posebno pružanjem podrške razvoju i razmjeni najboljih praksa i programa za podizanje svijesti i jačanjem njihovih aktivnosti uključivanja. Agencija bi također trebala podupirati suradnju između dionika i institucija Unije, djelomično poticanjem aktivnosti u vezi s razmjenom informacija i podizanjem svijesti.
(31)
Kako bi povećala naprednu razinu mrežne i informacijske sigurnosti u Uniji, Agencija bi trebala poticati suradnju i razmjenu informacija i najboljih praksa između relevantnih organizacija, kao što su timovi za odgovor na nezgode u vezi s računalnom sigurnošću (CSIRT) i timovi za odgovor na računalne opasnosti (CERT).
(32)
Sustav pravilno funkcionirajućih CERT-a Unije trebao bi biti temelj infrastrukture Unije za mrežnu i informacijsku sigurnost. Agencija bi trebala pružati podršku CERT-ima država članica i CERT-u Unije u vezi s upravljanjem mrežom CERT-a, uključujući članice europske skupine vladinih CERT-a. Kako bi pomogla u osiguravanju da svaki CERT ima dovoljno napredne sposobnosti i da te sposobnosti u što većoj mjeri odgovaraju sposobnostima najrazvijenijih CERT-a, Agencija bi trebala poticati uspostavljanje i rad sustava stručnog pregleda. Nadalje, Agencija bi trebala poticati i podržavati suradnju između relevantnih CERT-a u slučaju nezgoda ili poremećaja mreža ili infrastrukture kojima upravljaju ili koje štite CERT-i i koje uključuju ili mogu uključivati najmanje dva CERT-a ili u slučaju napada na takve mreže ili infrastrukturu.
(33)
Učinkovite politike mrežne i informacijske sigurnosti trebale bi se temeljiti na dobro razvijenim metodama za procjenu rizika u javnom i privatnom sektoru. Metode i postupci za procjenu rizika koriste se na različitim razinama, međutim ne postoji zajednička praksa u vezi s njihovom učinkovitom primjenom. Poticanjem i razvojem najboljih praksa za procjenu rizika i za interoperabilna rješenja za upravljanje rizicima u organizacijama javnog i privatnog sektora povećat će se razina sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava u Uniji. U tu svrhu Agencija bi trebala podupirati suradnju između dionika na razini Unije te time olakšati njihova nastojanja u vezi s utvrđivanjem i preuzimanjem europskih i međunarodnih norma za upravljanje rizicima i za mjerljivu sigurnost elektroničkih proizvoda, sustava, mreža i usluga koji zajedno sa softverom čine mrežne i informacijske sustave.
(34)
Ako je to potrebno i korisno za ispunjavanje njezinih ciljeva i zadaća, Agencija bi trebala razmijeniti iskustva i opće informacije s institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije koji se bave mrežnom i informacijskom sigurnošću. Agencija bi trebala doprinositi utvrđivanju prioriteta u pogledu istraživanja na razini Unije, u područjima otpornosti mreže te mrežne i informacijske sigurnosti, i trebala bi relevantnim istraživačkim institucijama prenositi saznanja o potrebama industrije.
(35)
Agencija bi trebala poticati države članice i pružatelje usluga na povećanje općih sigurnosnih norma kako bi svi korisnici interneta poduzeli potrebne korake za osiguranje svoje osobne kibernetičke sigurnosti.
(36)
Problemi u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću predstavljaju globalna pitanja. Postoji potreba za užom međunarodnom suradnjom kako bi se poboljšale sigurnosne norme, uključujući definiciju zajedničkih norma ponašanja i kodeksa ponašanja, razmjenu informacija, poticanje brže međunarodne suradnje kao odgovor na pitanja mrežne i informacijske sigurnosti, kao i zajednički globalni pristup tim pitanjima. U tu bi svrhu Agencija trebala, pružanjem, gdje je to potrebno, potrebnog stručnog znanja i analize relevantnim institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije, podupirati daljnje uključivanje Unije i njezinu suradnju s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama.
(37)
Agencija bi trebala djelovati u skladu s načelom supsidijarnosti i na taj način osigurati odgovarajući stupanj suradnje među državama članicama na pitanjima koja se odnose na mrežnu i informacijsku sigurnost i unaprijediti učinkovitost nacionalnih politika te im time dodati vrijednost u skladu s načelom proporcionalnosti, ne prelazeći pritom ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva utvrđenih ovom Uredbom. Obavljanjem svojih zadaća Agencija bi trebala ojačati nadležnosti nacionalnih regulatornih tijela, ali se pritom ne bi trebala u njih uplitati niti bi trebala prisvojiti ili sprečavati relevantne ovlasti i zadaće ili se preklapati s relevantnim ovlastima i zadaćama nacionalnih regulatornih tijela u skladu s direktivama o elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama, Tijela europskih regulatora za elektroničke komunikacije (BEREC) osnovanog Uredbom (EZ) br. 1211/2009 (11) i Komunikacijskog odbora u skladu Direktivom 2002/21/EZ, europskih normizacijskih tijela, nacionalnih normizacijskih tijela i Stalnog odbora u skladu s Direktivom 98/34/EZ (12) i neovisnih nadzornih tijela država članica u skladu s Direktivom 95/46/EZ.
(38)
Potrebno je provesti određena načela u vezi s upravljanjem Agencijom radi usklađivanja sa zajedničkom izjavom i zajedničkim pristupom koje je u srpnju 2012. dogovorila Međuinstitucionalna radna skupina za decentralizirane agencije EU-a, pri čemu je svrha izjave i pristupa usuglašavanje aktivnosti agencija i poboljšanje njihovog djelovanja.
(39)
Zajednička izjava i zajednički pristup trebali bi se, prema potrebi, odražavati i u programima rada Agencije, ocjenjivanjima Agencije te praksi Agencije u vezi s izvješćivanjem i upravljanjem.
(40)
Kako bi Agencija pravilno funkcionirala, Komisija i države članice trebale bi osigurati da osobe koje će imenovati u Upravljački odbor imaju odgovarajuća stručna znanja. Komisija i države članice također bi trebale nastojati ograničiti fluktuaciju predstavnika u Upravljačkom odboru kako bi se osigurao kontinuitet njegovog rada.
(41)
Bitno je da Agencija uspostavi i održava ugled na temelju nepristranosti, integriteta i visokih profesionalnih standarda. U skladu s tim, Upravljački bi odbor trebao usvojiti sveobuhvatna pravila za sprečavanje sukoba interesa i upravljanje njima kojima je obuhvaćena cijela Agencija.
(42)
S obzirom na jedinstvene okolnosti Agencije i teške izazove s kojima je suočena, organizacijska struktura Agencije trebala bi biti pojednostavnjena i ojačana kako bi se osigurale veća učinkovitost i djelotvornost. Stoga bi trebalo, između ostalog, osnovati Izvršni odbor kako bi se Upravljačkom odboru omogućila usredotočenost na strateški važna pitanja.
(43)
Upravljački bi odbor trebao imenovati računovođu u skladu s pravilima donesenim na temelju Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (13) („Financijska uredba”).
(44)
Kako bi se osigurala učinkovitost Agencije, države članice i Komisija trebale bi biti zastupljene u Upravljačkom odboru, koji bi trebao definirati opći smjer djelovanja Agencije i osigurati provedbu njezinih zadaća u skladu s ovom Uredbom. Upravljačkom bi odboru trebale biti povjerene ovlasti potrebne za izradu proračuna, provjeru njegovog izvršenja, usvajanje odgovarajućih financijskih pravila, uspostavu transparentnih radnih postupaka za donošenje odluka Agencije, usvajanje programa rada Agencije, donošenje poslovnika i unutarnjih pravila rada Agencije, imenovanje izvršnog direktora, odlučivanje o produljenju mandata izvršnog direktora nakon pribavljanja mišljenja Europskog parlamenta i odlučivanje o prestanku njegovog mandata. Upravljački bi odbor trebao uspostaviti Izvršni odbor koji će mu pomagati s upravnim i proračunskim zadaćama.
(45)
Nesmetano funkcioniranje Agencije zahtijeva imenovanje njezinog izvršnog direktora na temelju zasluga i dokumentiranih upravnih i rukovoditeljskih sposobnosti, kao i kompetencija i iskustava koji su relevantni za mrežnu i informacijsku sigurnost te da izvršni direktor izvršava svoje obaveze potpuno neovisno u odnosu na organizaciju unutarnjeg funkcioniranja Agencije. S tim u vezi, izvršni bi direktor trebao, nakon prethodnog savjetovanja s Komisijom, pripremiti prijedlog programa rada Agencije i poduzeti sve potrebne korake kako bi osigurao njegovu pravilnu provedbu. Izvršni bi direktor trebao pripremiti godišnje izvješće koje se dostavlja Upravljačkom odboru, izraditi izvješće o procjenama prihoda i rashoda Agencije te provoditi proračun.
(46)
Izvršni bi direktor trebao imati mogućnost osnivanja ad hoc radnih skupina za rješavanje određenih pitanja, a posebno pitanja znanstvene, tehničke, pravne ili društveno-gospodarske prirode. Pri osnivanju ad hoc radnih skupina izvršni bi direktor trebao zatražiti informacije od relevantnih vanjskih stručnjaka i oslanjati se na njihovo stručno znanje kako bi se Agenciji omogućio pristup najnovijim raspoloživim informacijama u vezi sa sigurnosnim izazovima povezanim s razvojem informacijskog društva. Izvršni bi direktor trebao osigurati odabir članova ad hoc radnih skupina u skladu s najvišim standardima struke, uzimajući pritom u obzir ravnotežu među predstavnicima kada je to potrebno s obzirom na predmetna specifična pitanja, između javnih uprava država članica, institucija Unije i privatnog sektora, uključujući industriju, korisnike i akademske stručnjake iz područja mrežne i informacijske sigurnosti. Izvršni bi direktor trebao imati mogućnost da, ovisno o slučaju i kada je to primjereno, pozove pojedinačne priznate stručnjake iz relevantnog područja da sudjeluju u postupcima radne skupine. Njihove bi troškove trebala podmiriti Agencija u skladu sa svojim unutarnjim pravilima i u skladu s pravilima donesenim na temelju Financijske uredbe.
(47)
Agencija bi trebala imati Stalnu interesnu skupinu kao savjetodavno tijelo kako bi se osigurao redoviti dijalog s privatnim sektorom, organizacijama potrošača i drugim interesnim skupinama. Stalna interesna skupina, koju na prijedlog izvršnog direktora osniva Upravljački odbor, trebala bi biti usredotočena na pitanja relevantna za dionike te bi trebala skrenuti pozornost Agencije na njih. Izvršni bi direktor trebao, prema potrebi i u skladu s dnevnim redom sastanaka, imati mogućnost pozvati predstavnike Europskog parlamenta i drugih relevantnih tijela da sudjeluju na sastancima skupine.
(48)
Budući da je predviđena široka zastupljenost dionika u Stalnoj interesnoj skupini i da će se sa skupinom provoditi savjetovanje posebno u vezi s nacrtom programa rada, više ne postoji potreba za osiguravanjem zastupljenosti dionika u Upravljačkom odboru.
(49)
Agencija bi trebala primjenjivati relevantne odredbe Unije o javnom pristupu dokumentima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (14). Na informacije koje Agencija obrađuje u svrhe koje se odnose na njezino unutarnje funkcioniranje te informacije koje obrađuje prilikom obavljanja svojih zadaća trebala bi se primjenjivati Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretnju takvih podataka (15).
(50)
Agencija bi se trebala pridržavati odredaba primjenljivih na institucije Unije i nacionalnog zakonodavstva u vezi s postupanjem s osjetljivim dokumentima.
(51)
Kako bi se zajamčila potpuna autonomija i neovisnost Agencije i kako bi joj se omogućilo obavljanje dodatnih i novih zadaća, uključujući nepredviđene hitne zadaće, Agenciji bi trebalo osigurati dostatni i autonomni proračun s prihodima prvenstveno iz doprinosa Unije i doprinosa trećih zemalja koje sudjeluju u radu Agencije. Veći dio osoblja Agencija trebao bi izravno sudjelovati u operativnoj provedbi mandata Agencije. Državi članici domaćinu ili bilo kojoj drugoj državi članici trebalo bi omogućiti davanje dobrovoljnih doprinosa prihodima Agencije. Na subvencije koje se financiraju iz općeg proračuna Europske unije trebao bi se i dalje primjenjivati proračunski postupak Unije. Štoviše, Revizorski sud trebao bi provesti reviziju računa Agencije radi osiguranja transparentnosti i odgovornosti.
(52)
S obzirom na to da se opasnosti neprekidno mijenjaju i s obzirom na razvoj politike Unije u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću te s ciljem usklađivanja višegodišnjeg financijskog okvira, trajanje mandata Agencije trebalo bi biti ograničeno na sedam godina s mogućnošću produljenja.
(53)
Rad Agencije trebao bi se ocjenjivati neovisno. Prilikom ocjenjivanja trebalo bi uzeti u obzir učinkovitost Agencije u ostvarivanju njezinih ciljeva, njezine načine rada i relevantnost njezinih zadaća kako bi se utvrdilo jesu li ciljevi Agencije još uvijek valjani ili nisu te, na temelju toga, treba li i za koje razdoblje produljiti njezin mandat.
(54)
Ako pri kraju trajanja mandata Agencije Komisija nije podnijela prijedlog za produljenje mandata, Agencija i Komisija trebale bi poduzeti relevantne mjere, posebno u vezi s pitanjima koja se odnose na ugovore osoblja i proračunske postupke.
(55)
Budući da cilj ove Uredbe, odnosno osnivanje Agencije Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost u svrhu doprinosa visokoj razini mrežne i informacijske sigurnosti u Uniji i kako bi se podigla svijesti te razvila i poticala kultura mrežne i informacijske sigurnosti u društvu u korist građana, potrošača, poduzeća i organizacija javnog sektora u Uniji, te time doprinijelo uspostavljanju i pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta, države članice ne mogu dostatno ostvariti, nego ga je moguće bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je određeno člankom 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti iz istog članka, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(56)
Uredbu (EZ) br. 460/2004 trebalo bi staviti izvan snage.
(57)
Provedeno je savjetovanje s europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 i usvojeno je njegovo mišljenje od 20. prosinca 2010. (16),
DONIJELI SU OVU UREDBU:
ODJELJAK 1.
PODRUČJE PRIMJENE, CILJEVI I ZADAĆE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom osniva Agencija Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA, dalje u tekstu „Agencija”) koja će obavljati dodijeljene joj zadaće te time doprinositi visokoj razini mrežne i informacijske sigurnosti u Uniji, podizati svijest o mrežnoj i informacijskoj sigurnosti i razvijati te poticati kulturu mrežne i informacijske sigurnosti u društvu u korist građana, potrošača, poduzeća i organizacija javnog sektora u Uniji te na taj način doprinositi uspostavljanju i pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta.
2. Ciljevima i zadaćama Agencije ne dovode se u pitanje nadležnosti država članica u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću, a u svakom slučaju neaktivnosti koje se odnose na javnu sigurnost, obranu, nacionalnu sigurnost (uključujući gospodarsku dobrobit države kada se pitanja odnose na nacionalnu sigurnost) i aktivnosti države u područjima kaznenog prava.
3. U smislu ove Uredbe „mrežna i informacijska sigurnost” znači sposobnost mreže ili informacijskog sustava da se na određenoj razini pouzdanosti odupre slučajnim događajima ili nezakonitim ili zlonamjernim aktivnostima kojima se ugrožava dostupnost, autentičnost, cjelovitost i povjerljivost pohranjenih ili prenesenih podataka i povezanih usluga koje te mreže i sustavi nude ili koji su dostupni putem tih sustava i mreža.
Članak 2.
Ciljevi
1. Agencija razvija i održava visoku razinu stručnosti.
2. Agencija pomaže institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije u razvoju politika u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću.
3. Agencija pomaže institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i državama članicama u provedbi politika potrebnih za ispunjavanje pravnih i regulatornih zahtjeva u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću u skladu s postojećim i budućim pravnim aktima Unije te na taj način doprinosi pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta.
4. Agencija pomaže Uniji i državama članicama u poboljšanju i jačanju njihovih sposobnosti i spremnosti za sprečavanje i otkrivanje problema i nezgoda u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću te za odgovor na njih.
5. Agencija se koristi svojim stručnim znanjima kako bi potaknula široku suradnju između izvršitelja iz javnog i privatnog sektora.
Članak 3.
Zadaće
1. U smislu članka 1. i s ciljem ostvarivanja ciljeva iz članka 2., poštujući pritom članak 1. stavak 2., Agencija obavlja sljedeće zadaće:
(a)
podupire razvoj politike i prava Unije:
i.
pružanjem pomoći i savjeta u vezi sa svim pitanjima koja se odnose na politiku i pravo Unije u području mrežne i informacijske sigurnosti;
ii.
osiguravanjem pripremnih radova, savjeta i analiza u vezi s razvojem i ažuriranjem politike i prava Unije u području mrežne i informacijske sigurnosti;
iii.
analiziranjem javno dostupnih strategija za mrežnu i informacijsku sigurnost i poticanjem njihovog objavljivanja;
(b)
podupire razvoj sposobnosti:
i.
pružanjem podrške, na njihov zahtjev, državama članicama u nastojanjima da razviju i poboljšaju sprečavanje, otkrivanje i analizu problema i nezgoda u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću i sposobnost odgovora na njih te osiguravanjem potrebnih znanja;
ii.
poticanjem i olakšavanjem dobrovoljne suradnje među državama članicama te između institucija, tijela, ureda i agencija Unije i država članica u njihovim nastojanjima da spriječe, otkriju i odgovore na probleme i nezgode u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću ako ti problemi i nezgode imaju prekogranični učinak;
iii.
pružanjem pomoći institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije u njihovim nastojanjima da razviju sprečavanje, otkrivanje i analizu problema i nezgoda u vezi s mrežnom i informacijskom sigurnošću i sposobnost odgovora na njih, posebno putem pružanja podrške radu tima za odgovor na računalne opasnosti (CERT) u njihovu korist;
iv.
pružanjem podrške podizanju razine sposobnosti nacionalnih/vladinih CERT-a i CERT-a Unije, također putem poticanja dijaloga i razmjene informacija s ciljem osiguravanja da, s obzirom na najnovija tehnička dostignuća, svaki CERT udovoljava zajedničkom skupu minimalnih sposobnosti i da djeluje u skladu s najboljim praksama;
v.
pružanjem podrške organizaciji i provedbi vježba Unije u području mrežne i informacijske sigurnost i, na njihov zahtjev, pružanjem savjeta državama članicama u vezi s nacionalnim vježbama;
vi.
pružanjem pomoći institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i državama članicama u njihovim nastojanjima da prikupe, analiziraju i distribuiraju relevantne podatke o mrežnoj i informacijskoj sigurnosti u skladu sa sigurnosnim zahtjevima država članica; na temelju informacija koje pružaju institucije, tijela, uredi i agencije Unije i države članice sukladno odredbama prava Unije i nacionalnim odredbama u skladu s pravom Unije, očuvanjem svijesti o najnovijem stanju mrežne i informacijske sigurnosti u Uniji u ime i u korist institucija, tijela, ureda i agencija Unije i država članica;
vii.
pružanjem podrške razvoju mehanizma ranog uzbunjivanja Unije kojim se dopunjuju mehanizmi država članica;
viii.
ponudom osposobljavanja u području mrežne i informacijske sigurnosti za relevantna javna tijela, prema potrebi u suradnji s dionicima;
(c)
podupire dobrovoljnu suradnju među nadležnim javnim tijelima te između dionika, uključujući sveučilišta i istraživačke centre Unije, i podizanje svijesti, između ostalog:
i.
poticanjem suradnje između nacionalnih i vladinih CERT-a ili timova za odgovor na nezgode u vezi s računalnom sigurnošću (CSIRT), uključujući CERT za institucije, tijela, urede i agencije Unije;
ii.
poticanjem razvoja i razmjene najboljih praksa s ciljem postizanja napredne razine mrežne i informacijske sigurnosti;
iii.
olakšavanjem dijaloga i nastojanja u vezi s razvojem i razmjenom najboljih praksa;
iv.
poticanjem najboljih praksa za razmjenu informacija i podizanje svijesti;
v.
pružanjem podrške institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i, na njihov zahtjev, državama članicama i njihovim nadležnim tijelima u organiziranju podizanja svijesti, uključujući na razini pojedinačnih korisnika, i drugih aktivnosti uključivanja s ciljem povećanja mrežne i informacijske sigurnosti i njezine vidljivosti osiguravanjem najboljih praksa i smjernica;
(d)
podupire istraživanja i razvoj te normizaciju:
i.
olakšavanjem utvrđivanja i preuzimanja europskih i međunarodnih norma za upravljanje rizicima i za sigurnost elektroničkih proizvoda, mreža i usluga;
ii.
pružanjem savjeta Uniji i državama članicama o potrebama za istraživanjem u području mrežne i informacijske sigurnosti kako bi se omogućili učinkoviti odgovori na postojeće rizike i opasnosti za mrežnu i informacijsku sigurnost te rizike i opasnosti koji se pojavljuju, također i u vezi s novim informacijskim i komunikacijskih tehnologijama u nastajanju te kako bi se učinkovito koristile tehnologije za sprečavanje rizika;
(e)
surađuje s institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije, uključujući one koji se bave pitanjima kibernetičkog kriminala i zaštite privatnosti i osobnih podataka, s ciljem rješavanja pitanja od zajedničkog interesa, uključujući:
i.
razmjenom znanja i iskustava te najboljih praksa;
ii.
pružanjem savjeta o relevantnim aspektima mrežne i informacijske sigurnosti radi razvoja sinergija;
(f)
doprinosi nastojanjima Unije u vezi sa suradnjom s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama radi poticanja međunarodne suradnje na pitanjima mrežne i informacijske sigurnosti, uključujući:
i.
sudjelovanjem, prema potrebi, u ulozi promatrača i u organizaciji međunarodnih vježbi, analiziranjem ishoda takvih vježba i izvješćivanjem o njima;
ii.
olakšavanjem razmjene najboljih praksa relevantnih organizacija;
iii.
osiguravanjem stručnog znanja institucijama Unije.
2. Institucije, tijela, uredi i agencije Unije i tijela država članica mogu zatražiti savjet od Agencije u slučaju proboja zaštitnih mjera ili povrede cjelovitosti sa značajnim učinkom na rad mreža i usluga.
3. Agencija obavlja zadaće koje su joj dodijeljene na temelju pravnih akata Unije.
4. Agencija neovisno izvodi svoje zaključke te daje smjernice i savjete u vezi s pitanjima koja su obuhvaćena područjem primjene i ciljevima ove Uredbe.
ODJELJAK 2.
ORGANIZACIJA
Članak 4.
Sastav Agencije
1. Agencija se sastoji od:
(a)
Upravljačkog odbora;
(b)
izvršnog direktora i osoblja; i
(c)
Stalne interesne skupine.
2. Kako bi se doprinijelo povećanju učinkovitosti i djelotvornosti rada Agencije, Upravljački je odbor dužan uspostaviti Izvršni odbor.
Članak 5.
Upravljački odbor
1. Upravljački odbor definira opći smjer djelovanja Agencije i osigurava rad Agencije u skladu s pravilima i načelima utvrđenim ovom Uredbom. On također osigurava usklađenost rada Agencije s aktivnostima koje provode države članice i Unija.
2. Upravljački odbor usvaja godišnji i višegodišnji plan rada Agencije.
3. Upravljački odbor usvaja godišnje izvješće o aktivnostima Agencije i šalje ga do 1. srpnja sljedeće godine Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i Revizorskom sudu. Godišnje izvješće uključuje financijske izvještaje i u njemu je opisano kako je Agencija ispunila pokazatelje uspješnosti. Godišnje se izvješće objavljuje.
4. Upravljački odbor donosi strategiju za suzbijanje prijevara koja je razmjerna rizicima prijevare, uzimajući u obzir analizu troškova i koristi mjera koje će se provoditi.
5. Upravljački odbor osigurava odgovarajuće praćenje nalaza i preporuka proizišlih iz istraga Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) i različitih unutarnjih ili vanjskih izvješća o reviziji i ocjenjivanja.
6. Upravljački odbor donosi pravila za sprečavanje sukoba interesa i upravljanje njima.
7. U vezi s osobljem Agencije, Upravljački odbor izvršava ovlasti koje su mu dodijeljene Pravilnikom o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europske unije („Pravilnik o osoblju” i „Uvjeti zaposlenja ostalih službenika”) utvrđenim Uredbom (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (17) o tijelu za imenovanje i o tijelu ovlaštenom za sklapanje ugovora o radu.
U skladu s postupkom iz članka 110. Pravilnika o osoblju, Upravljački odbor donosi odluku o delegiranju relevantnih ovlasti tijela za imenovanje na izvršnog direktora na temelju članka 2. stavka 1. Pravilnika o osoblju i članka 6. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika. Izvršni direktor može dalje delegirati te ovlasti.
Kad to opravdavaju iznimne okolnosti, Upravljački odbor može opozvati delegiranje ovlasti tijela za imenovanje na izvršnog direktora i ovlasti koje je dalje delegirao izvršni direktor. U tom ih slučaju Upravljački odbor može delegirati na ograničeno razdoblje jednom od svojih članova ili članu osoblja koji nije izvršni direktor.
8. Upravljački odbor donosi odgovarajuća pravila za provedbu Pravilnika o osoblju i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika u skladu s postupkom predviđenim u članku 110. Pravilnika o osoblju.
9. Upravljački odbor imenuje izvršnog direktora i može produljiti njegov mandat ili ga razriješiti dužnosti u skladu s člankom 24. ove Uredbe.
10. Upravljački odbor nakon savjetovanja s Komisijom donosi svoj poslovnik i poslovnik Izvršnog odbora. Poslovnikom se osiguravaju brze odluke putem pisanog postupka ili daljinske konferencije.
11. Upravljački odbor nakon savjetovanja sa službama Komisije donosi unutarnja pravila rada Agencije. Ta se pravila objavljuju.
12. Upravljački odbor donosi financijska pravila primjenljiva na Agenciju. Ona ne smiju odstupati od Uredbe Komisije (EZ, Euratom) br. 2343/2002 od 19. studenoga 2002. o okvirnoj Financijskoj uredbi za tijela iz članka 185. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (18), osim ako takvo odstupanje ne nalažu posebni zahtjevi u pogledu djelovanja Agencije te uz prethodnu suglasnost Komisije.
13. Nakon savjetovanja sa službama Komisije i nakon pravovremenog obavješćivanja Europskog parlamenta i Vijeća, Upravljački odbor usvaja višegodišnji plan kadrovske politike.
Članak 6.
Sastav Upravljačkog odbora
1. Upravljački se odbor sastoji od po jednog predstavnika svake države članice i dva predstavnika koje imenuje Komisija. Svi predstavnici imaju pravo glasa.
2. Svaki član Upravljačkog odbora ima zamjenika koji ga predstavlja u slučaju njegove odsutnosti.
3. Članovi Upravljačkog odbora i njihovi zamjenici imenuju se na temelju njihovog poznavanja zadaća i ciljeva Agencije, uzimajući pritom u obzir rukovodeće, upravne i proračunske vještine relevantne za ispunjavanje zadaća navedenih u članku 5. Komisija i države članice trebaju nastojati ograničiti fluktuaciju svojih predstavnika u Upravljačkom odboru kako bi se osigurao kontinuitet njegovog rada. Komisija i države članice za cilj imaju postići uravnoteženu zastupljenost muškaraca i žena u Upravljačkom odboru.
4. Mandat članova Upravljačkog odbora i njihovih zamjenika je četiri godine. Taj se mandat može produljiti.
Članak 7.
Predsjednik Upravljačkog odbora
1. Upravljački odbor iz redova svojih članova bira predsjednika i zamjenika predsjednika na razdoblje od tri godine s mogućnošću ponovnog imenovanja. Zamjenik predsjednika po službenoj dužnosti zamjenjuje predsjednika ako potonji nije u mogućnosti obavljati svoje zadaće.
2. Relevantni odbori Europskog parlamenta mogu pozvati predsjednika da pred odborom da izjavu i odgovori na pitanja članova.
Članak 8.
Sjednice
1. Sjednice Upravljačkog odbora saziva njegov predsjednik.
2. Upravljački odbor održava redovitu sjednicu najmanje jednom godišnje. Upravljački odbor također održava izvanredne sjednice na zahtjev predsjednika ili najmanje trećine svojih članova.
3. Izvršni direktor sudjeluje na sjednicama Upravljačkog odbora bez prava glasa.
Članak 9.
Glasovanje
1. Upravljački odbor donosi odluke apsolutnom većinom svojih članova.
2. Za usvajanje poslovnika Upravljačkog odbora, unutarnjih pravila rada Agencije, proračuna, godišnjeg i višegodišnjeg programa rada, za imenovanje, produljenje mandata ili razriješenje izvršnog direktora i imenovanje predsjednika Upravljačkog odbora potrebna je dvotrećinska većina svih članova Upravljačkog odbora.
Članak 10.
Izvršni odbor
1. Upravljačkom odboru pomaže Izvršni odbor.
2. Odluke koje priprema Izvršni odbor i donosi Upravljački odbor odnose se samo na upravna i proračunska pitanja.
Zajedno s Upravljačkim odborom, Izvršni odbor osigurava odgovarajuće praćenje nalaza i preporuka proizišlih iz istraga OLAF-a i različitih unutarnjih ili vanjskih izvješća o reviziji i ocjenjivanja.
Ne dovodeći u pitanje odgovornosti izvršnog direktora koje su utvrđene u članku 11., Izvršni odbor pruža pomoć i savjete izvršnom direktoru u provedbi odluka Upravljačkog odbora o upravnim i proračunskim pitanjima.
3. Izvršni odbor čine pet članova imenovana iz redova članova Upravljačkog odbora, uključujući predsjednika Upravljačkog odbora, koji također može predsjedati Izvršnim odborom, i jedan predstavnik Komisije.
4. Mandat članova Izvršnog odbora jednak je mandatu članova Upravljačkog odbora utvrđenom u članku 6. stavku 4.
5. Izvršni se odbor sastaje najmanje jednom u tri mjeseca. Predsjednik Izvršnog odbora saziva dodatne sjednice na zahtjev članova Izvršnog odbora.
Članak 11.
Zadaće izvršnog direktora
1. Agencijom upravlja njezin izvršni direktor koji je neovisan u obavljanju svojih dužnosti.
2. Izvršni je direktor odgovoran za:
(a)
svakodnevno upravljanje Agencijom;
(b)
provedbu odluka koje je donio Upravljački odbor;
(c)
nakon savjetovanja s Upravljačkim odborom, pripremu godišnjeg programa rada i višegodišnjeg programa rada te njihovu dostavu Upravljačkom odboru nakon savjetovanja s Komisijom;
(d)
provedbu godišnjeg programa rada i višegodišnjeg programa rada i izvješćivanje Upravljačkog odbora o njihovoj provedbi;
(e)
pripremu godišnjeg izvješća o aktivnostima Agencije i njegovo podnošenje Upravljačkom odboru na odobrenje;
(f)
pripremu akcijskog plana nastavno na zaključke naknadnog ocjenjivanja i izvješćivanje Komisije o napretku svake dvije godine;
(g)
zaštitu financijskih interesa Unije primjenom preventivnih mjera za suzbijanje prijevara, korupcije i ostalih nezakonitih aktivnosti, djelotvornim provjerama i, ako se otkriju nepravilnosti, povratom pogrešno isplaćenih iznosa i, prema potrebi, izricanjem djelotvornih, razmjernih i odvraćajućih upravnih i financijskih sankcija;
(h)
pripremu strategije za suzbijanje prijevara za Agenciju i njezino podnošenje Upravljačkom odboru na odobrenje;
(i)
osiguravanje da Agencija svoje aktivnosti obavlja u skladu sa zahtjevima korisnika usluga, posebno u pogledu adekvatnosti pruženih usluga;
(j)
uspostavljanje i održavanje kontakta s institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije;
(k)
uspostavljanje i održavanje kontakta s poslovnom zajednicom i organizacijama potrošača radi osiguravanja redovitog dijaloga s interesnim skupinama;
(l)
druge zadaće dodijeljene izvršnom direktoru ovom Uredbom.
3. Prema potrebi i u okviru ciljeva i zadaća Agencije, izvršni direktor može osnivati ad hoc radne skupine sastavljene od stručnjaka, uključujući stručnjake iz nadležnih tijela država članica. Upravljački odbor mora biti unaprijed obaviješten. Postupci koji se posebno odnose na sastav, imenovanje stručnjaka od strane izvršnog direktora i rad ad hoc radnih skupina utvrđeni su u unutarnjim pravilima rada Agencije.
4. Kada god je to potrebno, izvršni direktor stavlja upravno pomoćno osoblje i druge resurse na raspolaganje Upravljačkom odboru i Izvršnom odboru.
Članak 12.
Stalna interesna skupina
1. Upravljački odbor, odlučujući na prijedlog izvršnog direktora, osniva Stalnu interesnu skupinu sastavljenu od priznatih stručnjaka koji zastupaju interesne skupine, kao što su industrija IKT-a, pružatelji elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga dostupnih javnosti, skupine potrošača, akademski stručnjaci za mrežnu i informacijsku sigurnost i predstavnici nacionalnih regulatornih tijela prijavljenih u skladu s Direktivom 2002/21/EZ te od tijela kaznenog progona i tijela za zaštitu privatnosti.
2. Postupci koji se posebno odnose na broj, sastav i imenovanje članova Stalne interesne skupine od strane Upravljačkog odbora, prijedlog izvršnog direktora i rad Skupine utvrđeni su unutarnjim pravilima rada Agencije i objavljuju se.
3. Stalnom interesnom skupinom predsjeda izvršni direktor ili bilo koja osoba koju, ovisno o slučaju, imenuje izvršni direktor.
4. Mandat članova Stalne interesne skupine traje dvije i pol godine. Članovi Upravljačkog odbora ne mogu biti članovi Stalne interesne skupine. Stručnjaci Komisije i država članica imaju pravo prisustvovanja sjednicama Stalne interesne skupine i sudjelovanja u njezinom radu. Na sjednice Stalne interesne skupine i na sudjelovanje u njezinom radu mogu se pozvati predstavnici drugih tijela koja izvršni direktor smatra relevantnima koji nisu članovi Stalne interesne skupine.
5. Stalna interesna skupina savjetuje Agenciju u vezi s obavljanjem njezinih aktivnosti. Ona posebno savjetuje izvršnog direktora u vezi s izradom prijedloga programa rada Agencije i osiguravanjem komunikacije s interesnim skupinama o svim pitanjima koja se odnose na program rada.
ODJELJAK 3.
RAD
Članak 13.
Program rada
1. Agencija obavlja poslove u skladu sa svojim godišnjim programom rada i višegodišnjim programom rada koji sadrže sve njene planirane aktivnosti.
2. Program rada uključuje prilagođene pokazatelje uspješnosti koji omogućuju učinkovitu procjenu rezultata ostvarenih s obzirom na ciljeve.
3. Izvršni je direktor odgovoran za izradu nacrta programa rada Agencije nakon prethodnog savjetovanja sa službama Komisije. Do 15. ožujka svake godine izvršni direktor Upravljačkom odboru dostavlja nacrt programa rada za sljedeću godinu.
4. Do 30. studenoga svake godine Upravljački odbor usvaja program rada Agencije za sljedeću godinu nakon zaprimanja mišljenja Komisije. Program rada uključuje višegodišnje izglede. Upravljački odbor osigurava usklađenost programa rada s ciljevima Agencije te zakonodavnim prioritetima i prioritetima politike Unije u području mrežne i informacijske sigurnosti.
5. Program rada organiziran je u skladu s načelom upravljanja na temelju aktivnosti. Program rada u skladu je s izvješćem o procjenama prihoda i rashoda Agencije i proračunom Agencije za istu financijsku godinu.
6. Nakon što ga usvoji Upravljački odbor, izvršni direktor prosljeđuje program rada Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i državama članicama i objavljuje ga. Na poziv relevantnog odbora Europskog parlamenta, izvršni direktor predstavlja usvojeni godišnji program rada i razmjenjuje mišljenja o njemu.
Članak 14.
Zahtjevi upućeni Agenciji
1. Zahtjevi za savjete i pomoć koji su obuhvaćeni ciljevima i zadaćama Agencije upućuju se izvršnom direktoru i uključuju popratne informacije kojima se objašnjava pitanje koje treba riješiti. Izvršni direktor obavješćuje Upravljački odbor i Izvršni odbor o zaprimljenim zahtjevima, potencijalnim implikacijama u vezi s resursima i pravodobno o praćenju zahtjeva. U slučaju odbijanja zahtjeva, Agencija je dužna dati obrazloženje.
2. Zahtjeve iz stavka 1. mogu podnijeti:
(a)
Europski parlament;
(b)
Vijeće;
(c)
Komisija;
(d)
svako nadležno tijelo koje je imenovala država članica, kao što je nacionalno regulatorno tijelo definirano u članku 2. Direktive 2002/21/EZ.
3. Praktična rješenja za primjenu stavaka 1. i 2., posebno u vezi s podnošenjem zahtjeva Agenciji, određivanjem njihovih prioriteta, njihovim praćenjem i obavješćivanjem Upravljačkog odbora i Izvršnog odbora o zahtjevima upućenim Agenciji utvrđuje Upravljački odbor u unutarnjim pravilima rada Agencije.
Članak 15.
Izjava o interesima
1. Članovi Upravljačkog odbora i Izvršnog odbora te službenici koje su privremeno uputile države članice daju izjavu o obvezama i izjavu u kojoj navode nepostojanje ili postojanje bilo kakvog izravnog ili neizravnog interesa koji bi mogao utjecati na njihovu neovisnost. Izjave moraju biti točne i potpune, potpisuju se svake godine i ažuriraju prema potrebi.
2. Članovi Upravljačkog odbora, izvršni direktor i vanjski stručnjaci koji sudjeluju u ad hoc radnim skupinama daju, najkasnije na početku svake sjednice, točnu i potpunu izjavu o svim interesima koji bi mogli utjecati na njihovu neovisnost u vezi s točkama dnevnog reda i suzdržavaju se od sudjelovanja u raspravi i glasovanja o takvim točkama.
3. Agencija u svojim unutarnjim pravilima rada utvrđuje praktična rješenja za pravila o izjavama o interesima iz stavaka 1. i 2.
Članak 16.
Transparentnost
1. Agencija osigurava provedbu svojih aktivnosti na visokoj razini transparentnosti i u skladu s člancima 17. i 18.
2. Agencija osigurava da javnost i sve zainteresirane strane dobiju odgovarajuće, objektivne, pouzdane i lako dostupne informacije, posebno u pogledu rezultata njenog rada. Ona također objavljuje izjave o interesima dane u skladu s člankom 15.
3. Upravljački odbor, odlučujući na prijedlog izvršnog direktora, može dopustiti zainteresiranim stranama promatranje provedbe određenih aktivnosti Agencije.
4. Agencija u svojim unutarnjim pravilima rada utvrđuje praktična rješenja za provedbu pravila o transparentnosti iz stavaka 1. i 2.
Članak 17.
Povjerljivost
1. Ne dovodeći u pitanje članak 18., Agencija ne daje trećim stranama informacije koje obrađuje ili prima, a za koje je podnesen opravdan zahtjev da s njima djelomično ili u cijelosti postupa kao s povjerljivim informacijama.
2. Članovi Upravljačkog odbora, izvršni direktor, članovi Stalne interesne skupine, vanjski stručnjaci koji sudjeluju u radu ad hoc radnih skupina i članovi osoblja Agencije, uključujući službenike koje privremeno upućuju države članice, poštuju zahtjeve u pogledu povjerljivosti iz članka 339. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), čak i nakon što prestanu obavljati svoje dužnosti.
3. Agencija u svojim unutarnjim pravilima rada utvrđuje praktična rješenja za provedbu pravila o povjerljivosti iz stavaka 1. i 2.
4. Ako je to potrebno za obavljanje zadaća Agencije, Upravljački odbor donosi odluku kojom Agenciji dopušta obradu klasificiranih podataka. U tom slučaju Upravljački odbor, u dogovoru sa službama Komisije, donosi unutarnja pravila rada primjenjujući načela sigurnosti utvrđena Odlukom Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom od 29. studenoga 2001. o izmjeni njezina unutarnjeg poslovnika (19). Ta pravila obuhvaćaju, između ostalog, odredbe o razmjeni, obradi i čuvanju klasificiranih podataka.
Članak 18.
Pristup dokumentima
1. Na dokumente koje posjeduje Agencija primjenjuje se Uredba (EZ) br. 1049/2001.
2. Upravljački odbor donosi pravila za provedbu Uredbe (EZ) br. 1049/2001 u roku od šest mjeseci nakon osnivanja Agencije.
3. Odluke koje Agencija donosi prema članku 8. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 mogu biti predmetom pritužbe Europskom ombudsmanu u skladu s člankom 228. UFEU-a ili tužbe pred Sudom Europske unije u skladu s člankom 263. UFEU-a.
ODJELJAK 4.
FINANCIJSKE ODREDBE
Članak 19.
Usvajanje proračuna
1. Prihodi Agencije sastoje se od doprinosa iz proračuna Unije, doprinosa trećih zemalja koje sudjeluju u radu Agencije kako je predviđeno člankom 30. i dobrovoljnih doprinosa država članica u novcu ili u naravi. Države članice koje daju dobrovoljne doprinose ne mogu na temelju toga zahtijevati nikakva posebna prava ili usluga.
2. Rashodi Agencije uključuju troškove osoblja, upravne troškove, troškove tehničke podrške, infrastrukturne i operativne troškove te troškove proizišle is ugovora sklopljenih s trećim stranama.
3. Do 1. ožujka svake godine izvršni direktor sastavlja nacrt izvješća o procjenama prihoda i rashoda Agencije za sljedeću financijsku godinu te ga prosljeđuje Upravljačkom odboru zajedno s nacrtom plana radnih mjesta.
4. Prihodi i rashodi moraju biti uravnoteženi.
5. Svake godine Upravljački odbor, na temelju nacrta izvješća o procjenama prihoda i rashoda koji je sastavio izvršni direktor, izrađuje izvješće o procjenama prihoda i rashoda Agencije za sljedeću financijsku godinu.
6. Do 31. ožujka svake godine Upravljački odbor šalje izvješće o procjenama, koje uključuje nacrt plana radnih mjesta zajedno s nacrtom programa rada, Komisiji i trećim zemljama s kojima je Unija sklopila sporazume u skladu s člankom 30.
7. Komisija prosljeđuje izvješće o procjenama Europskom parlamentu i Vijeću zajedno s nacrtom općeg proračuna Unije.
8. Na temelju navedenog izvješća o procjenama, Komisija u nacrt proračuna Unije unosi procjene koje smatra potrebnima za plan radnih mjesta i iznos subvencije na teret općeg proračuna, koji dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću u skladu s člankom 314. UFEU-a.
9. Europski parlament i Vijeće odobravaju dodjelu sredstava za subvencije Agencije.
10. Europski parlament i Vijeće usvajaju plan radnih mjesta Agencije.
11. Zajedno s programom rada, Upravljački odbor usvaja proračun Agencije. On postaje konačan nakon konačnog usvajanja općeg proračuna Unije. Upravljački odbor prema potrebi prilagođava proračun i program rada Agencije u skladu s općim proračunom Unije. Upravljački odbor bez odlaganja prosljeđuje proračun Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji.
Članak 20.
Suzbijanje prijevara
1. Kako bi se olakšalo suzbijanje prijevara, korupcije i drugih nezakonitih aktivnosti u skladu s Uredbom (EZ) br. 1073/1999 (20), Agencija u roku od šest mjeseci od početka svog rada pristupa Međuinstitucionalnom sporazumu od 25. svibnja 1999. u vezi s internim istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) (21) i donosi odgovarajuće odredbe primjenljive na sve zaposlenike Agencije, koristeći se obrascem utvrđenim u Prilogu tom Sporazumu.
2. Revizorski sud ima ovlasti provoditi reviziju, na temelju dokumenata i na terenu, svih korisnika bespovratnih sredstava, ugovaratelja i podugovaratelja koji su primili sredstva Unije od Agencije.
3. OLAF može provoditi istrage, uključujući provjere i inspekcije na terenu, u skladu s odredbama i postupcima utvrđenim Uredbom (EZ) br. 1073/1999 i Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih nepravilnosti (22) kako bi utvrdio je li počinjena prijevara, korupcija ili bilo koja druga nezakonita aktivnost koja utječe na financijske interese Unije u vezi s bespovratnim sredstvima ili ugovorom koji financira Agencija.
4. Ne dovodeći u pitanje stavke 1., 2. i 3., sporazumi o suradnji s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama, ugovori, sporazumi o bespovratnim sredstvima i odluke o bespovratnim sredstvima Agencije sadrže odredbe kojima se Revizorski sud i OLAF izričito ovlašćuju za provedbu takvih revizija i istraga u skladu s njihovim odgovarajućim nadležnostima.
Članak 21.
Provedba proračuna
1. Izvršni je direktor odgovoran za provedbu proračuna Agencije.
2. Unutarnji revizor Komisije ima jednake ovlasti u odnosu na Agenciju kao i u odnosu na uprave Komisije.
3. Do 1. ožujka nakon svake financijske godine (1. ožujka godine N + 1) računovođa Agencije šalje privremene financijske izvještaje računovođi Komisije, zajedno s izvješćem o proračunskom i financijskom poslovanju za tu financijsku godinu. Računovođa Komisije konsolidira privremene financijske izvještaje institucija i decentraliziranih tijela u skladu s člankom 147. Financijske uredbe.
4. Do 31. ožujka godine N + 1 računovođa Komisije šalje Revizorskom sudu privremene financijske izvještaje Agencije, zajedno s izvješćem o proračunskom i financijskom poslovanju za tu financijsku godinu. Izvješće o proračunskom i financijskom poslovanju za financijsku godinu prosljeđuje se također Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Po primitku primjedaba Revizorskog suda u vezi s privremenim financijskim izvještajima Agencije, u skladu s člankom 148. Financijske uredbe, izvršni direktor na vlastitu odgovornost sastavlja završne financijske izvještaje Agencije i šalje ih Upravljačkom odboru radi davanja mišljenja.
6. Upravljački odbor daje mišljenje o završnim financijskim izvještajima Agencije.
7. Do 1. srpnja godine N + 1 izvršni direktor dostavlja završne financijske izvještaje, uključujući izvješće o proračunskom i financijskom poslovanju za predmetnu financijsku godinu i primjedbe Revizorskog suda, Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i Revizorskom sudu, zajedno s mišljenjem Upravljačkog odbora.
8. Izvršni direktor objavljuje završne financijske izvještaje.
9. Izvršni direktor Revizorskom sudu šalje odgovor na primjedbe do 30. rujna godine N + 1, a Upravljačkom odboru šalje primjerak tog odgovora.
10. Izvršni direktor dostavlja Europskom parlamentu, na njegov zahtjev, sve informacije potrebne za nesmetanu primjenu postupka davanja razrješnice za predmetnu financijsku godinu, kako je utvrđeno u članku 165. stavku 3. Financijske uredbe.
11. Europski parlament na preporuku Komisije daje razrješnicu izvršnom direktoru prije 15. svibnja godine N + 2 u vezi s provedbom proračuna za godinu N.
ODJELJAK 5.
OSOBLJE
Članak 22.
Opće odredbe
Na osoblje Agencije primjenjuju se Pravilnik o osoblju, Uvjeti zaposlenja ostalih službenika i pravila koja su dogovorno donijele institucije Unije za primjenu tog Pravilnika o osoblju.
Članak 23.
Povlastice i imunitet
Na Agenciju i njezino osoblje primjenjuje se Protokol br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u.
Članak 24.
Izvršni direktor
1. Izvršni je direktor zaposlen kao privremeni službenik Agencije u skladu s člankom 2. točkom (a) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika.
2. Izvršnog direktora imenuje Upravljački odbor s popisa kandidata koji predlaže Komisija nakon otvorenog i transparentnog postupka odabira.
Agenciju prilikom sklapanja ugovora s izvršnim direktorom zastupa predsjednik Upravljačkog odbora.
Kandidat kojeg je odabrao Upravljački odbor poziva se prije imenovanja da pred relevantnim odborom Europskog parlamenta da izjavu i odgovori na pitanja njegovih članova.
3. Mandat izvršnog direktora traje pet godina. Do kraja tog razdoblja Komisija provodi procjenu u kojoj se uzimaju u obzir ocjena uspješnosti izvršnog direktora te budući izazovi i zadaće Agencije.
4. Upravljački odbor može, odlučujući na prijedlog Komisije u kojem se uzima u obzir procjena iz stavka 3. i nakon pribavljanja mišljenja Europskog parlamenta, produljiti mandat izvršnog direktora za najviše pet godina.
5. Upravljački odbor obavješćuje Europski parlament o svojoj namjeri produljenja mandata izvršnog direktora. U roku od tri mjeseca prije takvog produljenja izvršni direktor, ako je pozvan, daje izjavu pred relevantnim odborom Europskog parlamenta i odgovara na pitanja njegovih članova.
6. Izvršni direktor čiji je mandat produljen ne može sudjelovati u još jedom postupku odabira za isto radno mjesto.
7. Izvršnog se direktora može razriješiti dužnosti odlukom Upravljačkog odbora.
Članak 25.
Upućeni nacionalni stručnjaci i drugo osoblje
1. Agencija se može koristiti upućenim nacionalnim stručnjacima ili drugim osobljem koje nije zaposleno u Agenciji. Na takvo se osoblje ne primjenjuju Pravilnik o osoblju i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika.
2. Upravljački odbor donosi odluku o utvrđivanju pravila za upućivanje nacionalnih stručnjaka agenciji.
ODJELJAK 6.
OPĆE ODREDBE
Članak 26.
Pravni status
1. Agencija je tijelo Unije. Ona ima pravnu osobnost.
2. U svim državama članicama Agencija ima najširu pravnu i poslovnu sposobnost koja se nacionalnim pravnim propisima priznaje pravnim osobama. Ona posebno može stjecati pokretnine i nekretnine ili njima raspolagati te biti stranka u sudskom postupku.
3. Agenciju zastupa njezin izvršni direktor.
4. Zadržava se podružnica uspostavljena u metropolitanskom području Atene s ciljem poboljšanja operativne učinkovitosti Agencije.
Članak 27.
Odgovornost
1. Ugovorna odgovornost Agencije uređena je pravom koje se primjenjuje na predmetni ugovor.
Sud Europske unije nadležan je za donošenje presuda na temelju bilo koje arbitražne klauzule sadržane u ugovoru koji sklopi Agencija.
2. U slučaju izvanugovorne odgovornosti, Agencija u skladu s općim načelima prava država članica nadoknađuje svaku štetu koju je prouzročila Agencija ili njezini službenici prilikom obavljanja svojih dužnosti.
Sud Europske unije nadležan je za sve sporove u vezi s nadoknadom takve štete.
3. Osobna odgovornost službenika prema Agenciji uređuje se relevantnim uvjetima koji se primjenjuju na osoblje Agencije.
Članak 28.
Jezici
1. Na Agenciju se primjenjuje Uredba br. 1 od 15. travnja 1958. o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (23). Države članice i druga tijela koja su imenovale države članice mogu se obratiti Agenciji i dobiti odgovor na službenom jeziku institucija Unije po svom izboru.
2. Prevoditeljske usluge potrebne za funkcioniranje Agencije osigurava Prevoditeljski centar za tijela Europske unije.
Članak 29.
Zaštita osobnih podataka
1. Pri obradi podataka koji se odnose na pojedince, Agencija posebno tijekom obavljanja svojih zadaća poštuje načela zaštite osobnih podataka iz Uredbe (EZ) br. 45/2001 i podliježe njezinim odredbama.
2. Upravljački odbor usvaja provedbene mjere iz članka 24. stavka 8. Uredbe (EZ) br. 45/2001. Upravljački odbor može usvojiti dodatne mjere koje su potrebne kako bi Agencija primjenjivala Uredbu (EZ) br. 45/2001.
Članak 30.
Sudjelovanje trećih zemalja
1. Agencija je otvorena za suradnju s trećim zemljama koje su sklopile sporazume s Europskom unijom na temelju kojih su donijele i primjenjuju pravne akte Unije u području koje obuhvaća ova Uredba.
2. Na temelju relevantnih odredaba tih sporazuma utvrđuju se mehanizmi kojima se posebno određuju priroda, opseg i način na koji će te zemlje sudjelovati u radu Agencije, uključujući odredbe koje se odnose na sudjelovanje u inicijativama koje poduzima Agencija, financijske doprinose i osoblje.
Članak 31.
Sigurnosni propisi o zaštiti klasificiranih podataka
Agencija primjenjuje sigurnosna načela sadržana u sigurnosnim propisima Komisije za zaštitu klasificiranih podataka Europske unije (EUCI) i osjetljivih neklasificiranih podataka u skladu s Prilogom Odluci 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom. Navedeno obuhvaća, između ostalog, odredbe o razmjeni, obradi i čuvanju takvih podataka.
ODJELJAK 7.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 32.
Ocjenjivanje i preispitivanje
1. Do 20. lipnja 2018. Komisija naručuje ocjenjivanje, posebno kako bi procijenila učinak, djelotvornost i učinkovitost Agencije i njezinih načina rada. Ocjenjivanje također obuhvaća moguću potrebu za izmjenom mandata Agencije i financijske implikacije takve izmjene.
2. Prilikom ocjenjivanje iz stavka 1. uzimaju se u obzir sve povratne informacije pružene Agenciji kao odgovor na njezine aktivnosti.
3. Komisija prosljeđuje izvješće o ocjenjivanju zajedno s njegovim zaključcima Europskom parlamentu, Vijeću i Upravljačkom odboru. Nalazi ocjenjivanja se objavljuju.
4. U okviru ocjenjivanja provodi se procjena rezultata koje je Agencija ostvarila s obzirom na svoje ciljeve, mandat i zadaće. Ako Komisija daljnje djelovanje Agencije smatra opravdanim s obzirom na dodijeljene ciljeve, mandat i zadaće, ona može predložiti produljenje trajanja mandata Agencije utvrđenog u članku 36.
Članak 33.
Suradnja s državom članicom domaćinom
Država članica domaćin Agencije osigurava najbolje moguće uvjete kako bi se osiguralo pravilno funkcioniranje Agencije, uključujući dostupnost lokacije, postojanje odgovarajućih obrazovnih objekata za djecu članova osoblja, odgovarajući pristup tržištu rada, socijalno osiguranje i zdravstvenu zaštitu za djecu i supružnike.
Članak 34.
Administrativna kontrola
Rad Agencije nadzire Europski ombudsman u skladu s člankom 228. UFEU-a.
Članak 35.
Stavljanje izvan snage i sljedništvo
1. Uredba (EZ) br. 460/2004 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu (EZ) br. 460/2004 i ENISA-u smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i Agenciju.
2. Agencija nasljeđuje Agenciju osnovanu Uredbom (EZ) br. 460/2004 u vezi s cjelokupnim vlasništvom, svim sporazumima, pravnim obvezama, ugovorima o radu, financijskim obvezama i odgovornostima.
Članak 36.
Trajanje
Agencija se osniva na razdoblje od sedam godina od 19. lipnja 2013.
Članak 37.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. svibnja 2013.