РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 45/2014 НА СЪВЕТА
от 20 януари 2014 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 204/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 215 от него,
като взе предвид Решение 2011/137/ОВППС на Съвета от 28 февруари 2011 г. относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (1),
като взе предвид съвместното предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 204/2011 на Съвета (2) се привеждат в действие мерките, предвидени в Решение 2011/137/ОВППС.
(2)
Необходимо е да се измени клаузата за освобождаване от отговорност и клаузата за отказ от претенции, предвидени в Регламент (ЕС) № 204/2011, в съответствие с редакцията на Насоките относно прилагането и оценката на ограничителните мерки (санкции) в рамките на Общата външна политика и политика на сигурност на ЕС, приети от Съвета на 15 юни 2012 г.
(3)
Поради това Регламент (ЕС) № 204/2011 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 204/2011 се изменя, както следва:
1)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
1. Замразяването на финансови средства и икономически ресурси или отказът да се предоставят финансови средства или икономически ресурси, направен добросъвестно на основание, че действието е в съответствие с настоящия регламент, не водят до възникването на каквато и да било отговорност за физическото или юридическото лице, образуванието или органа, което/който ги извършва, нито за неговите ръководители или служители, освен ако не бъде доказано, че финансовите средства и икономическите ресурси са били замразени или задържани в резултат на небрежност.
2. Действията на физическите или юридическите лица, образуванията или органите не пораждат каквато и да било отговорност за тях, ако те не са знаели и не са имали основателна причина да предполагат, че действията им ще бъдат в нарушение на мерките, предвидени в настоящия регламент.“
2)
Член 12 се заменя със следното:
„Член 12
1. Не се удовлетворяват никакви претенции във връзка с договори или трансакции, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично от мерките, наложени с настоящия регламент, включително претенции за обезщетение или други претенции от този вид, като претенции за компенсация или претенции по гаранция, по-специално претенции за удължаване на сроковете или за изплащане на облигация, гаранция или обезщетение, по-специално на парична гаранция или парично обезщетение, независимо от формата, предявени от:
а)
посочени лица, образувания или органи, изброени в приложение II или III;
б)
всички други лица, образувания или органи от Либия, включително либийското правителство;
в)
всякакви лица, образувания или органи, действащи чрез или от името на едно от лицата, образуванията или органите, посочени в буква а) или б).
2. Във всяко производство за изпълнение на претенция тежестта на доказване, че нейното удовлетворяване не е забранено съгласно параграф 1, е за лицето, което търси изпълнение на съответната претенция.
3. Настоящият член не засяга правото на лицата, образуванията и органите, посочени в параграф 1, на съдебен контрол за законосъобразност във връзка с неизпълнението на договорни задължения в съответствие с настоящия регламент.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 януари 2014 година.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 45/2014
od 20. siječnja 2014.
o izmjeni Uredbe (EU) br. 204/2011 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 215.,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2011/137/ZVSP od 28. veljače 2011. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji (1),
uzimajući u obzir zajednički prijedlog visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije,
budući da:
(1)
Uredbom Vijeća (EU) br. 204/2011 (2) provode se mjere predviđene u Odluci 2011/137/ZVSP.
(2)
Potrebno je izmijeniti klauzulu o isključenju odgovornosti i klauzulu o neodobravanju zahtjeva predviđene u Uredbi (EU) br. 204/2011 u skladu s tekstom Smjernica o provedbi i evaluaciji mjera ograničavanja (sankcije) u okviru Zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU-a, koje je Vijeće donijelo 15. lipnja 2012.
(3)
Uredbu (EU) br. 204/2011 stoga bi trebalo na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EU) br. 204/2011 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 11. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 11.
1. Zamrzavanje sredstava i gospodarskih izvora ili odbijanje davanja na raspolaganje sredstava ili gospodarskih izvora, koje je provedeno u dobroj vjeri da je takvo postupanje u skladu s ovom Uredbom, ne smije prouzročiti odgovornost bilo kakve vrste za fizičku ili pravnu osobu, subjekt ili tijelo koje ga provodi, ili za njegove direktore ili zaposlenike, osim ako se dokaže da je zamrzavanje ili zadržavanje sredstava i gospodarskih izvora posljedica nepažnje.
2. Postupanja fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela ne smiju za njih prouzročiti odgovornost bilo kakve vrste ako nisu znali niti opravdano nisu mogli znati da svojim postupanjem krše mjere navedene u ovoj Uredbi.”
2.
Članak 12. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 12.
1. U vezi s ugovorima ili transakcijama čije je izvršenje, izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično, onemogućeno zbog mjera uvedenih ovom Uredbom, ne odobrava se nijedan zahtjev, uključujući zahtjeve za odštetu ili bilo koje druge zahtjeve takve vrste, kao što su zahtjev za naknadu štete ili zahtjev na temelju garancije, posebno zahtjev za produljenje ili plaćanje garancije ili protugarancije, osobito one financijske, u bilo kojem obliku, ako ga zahtijeva:
(a)
osoba, subjekt ili tijelo uvršteno na popis u prilozima II. ili III.;
(b)
bilo koja druga libijska osoba, subjekt ili tijelo, uključujući libijsku vladu;
(c)
bilo koja osoba, subjekt ili tijelo koje djeluje preko jedne od osoba, subjekata ili tijela iz točaka (a) ili (b) ili u njihovo ime.
2. U svim postupcima za izvršenje zahtjeva teret dokazivanja da ispunjenje zahtjeva nije zabranjeno stavkom 1. leži na osobi koja traži izvršenje tog zahtjeva.
3. Ovaj članak ne dovodi u pitanje pravo osoba, subjekata i tijela iz stavka 1. na sudsko preispitivanje zakonitosti neizvršenja ugovornih obveza u skladu s ovom Uredbom.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. siječnja 2014.