РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 235/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на финансов инструмент за демокрация и права на човека по света
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Настоящият регламент е един от инструментите, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Съюза и той заменя Регламент (ЕО) № 1889/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4). Настоящият регламент създава финансов инструмент за насърчаване и подкрепа на демокрацията и правата на човека по света, който позволява предоставяне на помощ независимо от съгласието на правителствата и публичните органи на съответната трета държава.
(2)
В член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) се посочва, че Съюзът се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека, включително правата на лицата, които принадлежат към малцинства. Тези ценности са общи за държавите-членки в общество, чиито характеристики са плурализмът, недискриминацията, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете.
(3)
В съответствие с член 2 и член 3, параграф 3 от ДЕС и член 8 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) равенството между жените и мъжете е една от основните ценности и цели на Съюза и Съюзът следва да насърчава и включва равенството между половете във всички свои дейности.
(4)
Съгласно член 21 от ДЕС външната дейност на Съюза се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване - демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(5)
В рамките на принципите и целите на външната дейност на Съюза насърчаването на правата на човека, демокрацията, правовата държава и доброто управление и на приобщаващото и устойчиво развитие представляват два основни стълба на политиката на Съюза за развитие. Ангажиментът за спазване, насърчаване и защита на правата на човека и демократичните принципи е основен елемент на договорните отношения на Съюза с трети държави.
(6)
Съвместното съобщение на Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия от 12 декември 2011 г., озаглавено „Правата на човека и демокрацията в основата на външните действия на ЕС - към по-ефективен подход“ предложи специфични мерки за увеличаване на ефективността и съгласуваността на подхода на Съюза към правата на човека и демокрацията.
(7)
Създаденият с настоящото инструмент е предназначен да допринесе за постигането на целите на външната дейност на Съюза, включително тези на политиката за развитие, и по-специално целите, посочени в Съвместната декларация на Света и представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие, озаглавена „Европейският консенсус“ и съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“, и тези на политиките на Съюза, които имат отражение върху правата на човека, включително целите, очертани в Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, приети от Съвета на 25 юни 2012 г.
(8)
В съответствие със Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, за да се включат принципите на правата на човека в процеса на прилагане на настоящия регламент, Съюзът следва да прилага подход, основан на правата на човека, обхващащ всички права, независимо дали става въпрос за граждански и политически, икономически, социални или културни права.
(9)
Приносът на Съюза за демокрацията и правовата държава, както и за насърчаването и защитата на правата на човека и основните свободи, се основава на Международната харта за правата на човека, Международният пакт за гражданските и политическите права, Международния пакт за икономическите, социалните и културните права и на други инструменти за правата на човека, приети в рамките на Организацията на обединените нации (ООН), както и на съответните регионални инструменти за правата на човека.
(10)
Равенството между половете, правата на жените, включително овластяването на жените, и недискриминацията са основни права на човека, като те са от основно значение за социалната справедливост, както и за борбата с неравенствата. Насърчаването им следва да бъде хоризонтален приоритет на настоящия регламент.
(11)
Демокрацията и правата на човека са неразривно свързани и взаимно се подсилват, както се припомня в заключенията на Съвета от 18 ноември 2009 г. относно подкрепата за демокрацията във външните отношения на ЕС. Основните свободи - на мисълта, съвестта и религията или убежденията, на изразяване на мнение, на събранията и на сдружаване, са предпоставки за политически плурализъм, демократичен процес и отворено общество, докато демократичният контрол, вътрешната отчетност и разделението на властите са от съществено значение за поддържане на независима съдебна система и на правова държава, които от своя страна се изискват за ефективната защита на правата на човека.
(12)
Задачата за изграждане и поддържане на култура на правата на човека и за подкрепа на появата на независимо гражданско общество, включително чрез повишаване на ролята на това общество в съответната държава и утвърждаване на демокрация, която да работи в полза на всички граждани, макар и особено неотложна и трудна при възникващите демокрации, е по същество постоянно предизвикателство, което стои преди всичко пред хората в съответната държава, без обаче да намалява ангажиментът на международната общност. Тази задача изисква редица институции, включително национални демократични парламенти и избрани местни съвети, които осигуряват участие, представителство, ответни действия и отчетност. В този смисъл следва да бъде обърнато специално внимание на държавите в преход и на ситуациите на нестабилност или след конфликт. Следва да бъдат взети предвид опитът от прехода и извлечените поуки от прехода към демокрация в рамките на политиката на разширяване и политиката на съседство на Съюза.
(13)
За да може след изтичането на срока на действие на Регламент (ЕО) № 1889/2006 на тези проблеми да се обърне внимание по ефективен, прозрачен, навременен и гъвкав начин, е налице постоянна необходимост от конкретни финансови средства и отделен финансов инструмент, който да може да продължи да функционира по независим начин.
(14)
Помощта от Съюза съгласно настоящия регламент следва да се определя така, че да допълва различните други инструменти за изпълнение на политиките на Съюза в областта на демокрацията и правата на човека. Тези инструменти се простират от политически диалог и дипломатически действия до различни инструменти за финансово и техническо сътрудничество, включително географски и тематични програми. Помощта от Съюза следва да допълва също и действията по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), свързани преди всичко с кризи, включително спешните действия през първите етапи на процеса на преход.
(15)
Съгласно настоящия регламент Съюзът трябва да предоставя помощ за преодоляване на глобални, регионални, национални и местни проблеми в областта на правата на човека и демократизацията в партньорство с гражданското общество. В тази връзка гражданското общество се разбира като обхващащо всички видове социални дейности на лица или групи, които са независими от държавата и чиято дейност способства за насърчаване на правата на човека и демокрацията, включително защитници на правата на човека съгласно определението в Декларацията на ООН за правото и отговорността на лицата, групите и органите на обществото за насърчаване и защита на всеобщо признатите права на човека и основните свободи (Декларация относно защитниците на правата на човека). При прилагането на настоящия регламент следва надлежно да бъдат взети предвид местните стратегии за правата на човека по държави от Съюза.
(16)
Освен това, докато целите на демокрацията и правата на човека трябва да бъдат все повече интегрирани във всички инструменти за финансиране на външната дейност, помощта от Съюза по силата на настоящия регламент следва да има специфична допълваща и допълнителна роля поради своето глобално естество и независимостта на действието си от съгласието на правителства и публични органи на съответните трети държави. Тази роля следва да направи възможно сътрудничеството и партньорството с гражданското общество по чувствителни въпроси на правата на човека и демокрацията, включително упражняване от страна на мигрантите на техните човешки права, правата на лицата, търсещи убежище, и на вътрешно разселените лица, като се осигурява гъвкавост и способност за реагиране по отношение на променящи се обстоятелства или потребности на бенефициерите или във времена на криза. Настоящият регламент следва също да даде възможност на Съюза да формулира и подкрепя конкретни цели и мерки на международно равнище, които не са свързани с географски критерии или кризи и които могат да изискват транснационален подход или да включват действия както в рамките на Съюза, така и в редица трети държави. Освен това настоящият регламент следва да осигури необходимата рамка за действия, като подкрепа за независими мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори, за които е необходимо съгласуване на политиките, единна система за управление и общи стандарти на работа.
(17)
Възможно е развиването и укрепването на демокрацията съгласно настоящия регламент да включва предоставянето на стратегическа подкрепа за националните демократични парламенти и учредителни събрания, по-специално с цел повишаване на техния капацитет да подкрепят и осигуряват напредък в процеса на демократични реформи.
(18)
Съюзът следва да се обърне специално внимание на държави и спешни ситуации, в които правата на човека и основните свободи са изложени на най-голям риск и в които незачитането на тези права и свободи е драстично и системно. В такива случаи политическите приоритети следва да включват да се насърчи спазването на съответното международно право, да се предоставят осезаема подкрепа и средства за действие на местното гражданско общество и да се допринесе за неговата дейност, извършвана при изключително трудни обстоятелства. В такива държави или ситуации и за да се обърне внимание на спешната нужда от защита на защитниците на правата на човека и активистите за демокрация, Съюзът следва да е в състояние да реагира по гъвкав и навременен начин посредством използването на по-бързи и по-гъвкави административни процедури и посредством спектър от механизми за финансиране. Това следва да се отнася по-специално за случаи, когато изборът на процедурни формалности би могъл пряко да повлияе на ефективността на мерките или би могъл да породи сериозни заплахи, репресивни мерки или други видове рискове за бенефициерите.
(19)
В ситуации на конфликт Съюзът следва да насърчава спазването от страна на всички страни в конфликта на техните правни задължения по силата на международното хуманитарно право съгласно съответните насоки на ЕС. Освен това в държави в преход помощта на Съюза по настоящия регламент следва да подкрепя създаването на среда, благоприятстваща появата на политически фактори, които да са ангажирани с демократична, плуралистична и многопартийна система. Настоящият регламент следва да има за цел насърчаване на демократични структури, разделение на властите и отчетност на публичните власти.
(20)
Мисиите на Европейския съюз за наблюдение на избори допринасят съществено и по успешен начин за демократичните процеси в трети държави. Насърчаването и подкрепата на демокрацията обаче надхвърлят в значителна степен самия изборен процес и затова следва да се вземат предвид всички етапи на изборния цикъл. Поради това разходите за мисии за наблюдение на избори не следва да представляват непропорционална сума от общото финансиране, предоставяно по силата на настоящия регламент.
(21)
Следва да се подчертае значението на създаването на поста специален представител на ЕС за правата на човека (СПЕС). СПЕС следва да допринася за единството, съгласуваността и ефективността на действията на Съюза и политиката по правата на човека и следва да съдейства за насочване по съгласуван начин на всички инструменти на Съюза и действия на държавите-членки за постигане на целите на политиката на Съюза.
(22)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработвани в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(23)
Съюзът и държавите-членки трябва да се стремят към редовен обмен на информация и се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране, за да се насърчи взаимното допълване между съответните им дейности. Съюзът следва да се консултира и с други донори и заинтересовани участници.
(24)
Комисията и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), в зависимост от случая, следва да осъществяват редовен и периодичен обмен на мнения и информация с Европейския парламент. Освен това на Европейския парламент и на Съвета следва да бъде даден достъп до документи за да могат те информирано да упражнят правото си на контрол по силата на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Мерките, предприети съгласно настоящия регламент, следва надлежно да отчитат мнението на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
Съюзът следва да се стреми, включително където е уместно чрез делегациите си, към редовен обмен на информация и да провежда консултации с гражданското общество на всички равнища, включително в трети държави, на достатъчно ранен етап от процеса на програмиране с цел да улесни съответния принос на гражданското общество и да гарантира значимата му роля в този процес.
(26)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с приоритетите, определени в приложението към настоящия регламент. Особено важно е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно ниво. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(27)
Изпълнителните правомощия, свързани с програмирането и финансирането на действията, получаващи подкрепа по силата на настоящия регламент, следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентацията към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, освен за техническите мерки за изпълнение от малък финансов мащаб.
(28)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(29)
Настоящият регламент установява финансов пакет за своя срок на прилагане, който е основна референтна сума за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8).
(30)
Организацията и функционирането на ЕСВД са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(31)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно насърчаването и подкрепата на демокрацията и правата на човека по света, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния мащаб и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(32)
Уместно е да се осигури плавен преход между Регламент (ЕО) № 1889/2006 и настоящия регламент и срокът на прилагане на настоящия регламент да се обвърже с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
С настоящия регламент се създава Европейски инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) за периода 2014 - 2020 г., по силата на който Съюзът предоставя помощ за развитието и укрепването на демокрацията и правовата държава и на спазването на всички права на човека и основни свободи.
Целите на тази помощ са по-специално:
а)
подкрепа, развитие и укрепване на демокрацията в трети държави чрез засилване на демокрацията на участието и представителната демокрация, укрепване на цялостния демократичен цикъл, по-конкретно чрез повишаване на активната роля на гражданското общество в този цикъл, правовата държава и подобряване на надеждността на изборните процеси, по-специално чрез мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори.
б)
повишаване на зачитането и съблюдаването на правата на човека и основните свободи, провъзгласени във Всеобщата декларация на ООН за правата на човека и други международни и регионални инструменти за правата на човека, както и засилване на тяхната защита, насърчаване, прилагане и наблюдение, най-вече чрез подкрепа за съответните организации на гражданското общество, защитниците на правата на човека и жертвите на репресии и насилие;
Член 2
Обхват
1. Помощта от Съюза се фокусира върху следното:
a)
подкрепа и засилване, в съответствие с подхода по отношение на цялостния демократичен цикъл, на демокрацията на участието и представителната демокрация включително парламентарната демокрация, както и на процесите на демократизация, най-вече чрез организациите на гражданското общество на местно, национално и международно равнище, inter alia, чрез:
i)
насърчаване на свободата на сдружаване и събиране, безпрепятственото движение на хора, свободата на мнение и изразяване, включително политическото, творческото и културното изразяване, безпрепятствения достъп до информация, свободния печат и независимите плуралистични медии, както традиционните, така и електронните, свободата на интернет и мерките за борба с административните пречки за упражняване на тези свободи, включително борбата с цензурата, по-специално чрез приемането и прилагането на съответното законодателство;
ii)
укрепване на принципите на правовата държава, насърчаване на независимостта на съдебната власт и законодателната власт, подкрепа и оценяване на правните и институционалните реформи и тяхното прилагане и насърчаване на достъпа до правосъдие, както и подкрепа на националните институции по правата на човека;
iii)
насърчаване и укрепване на Международния наказателен съд, ad hoc международни наказателни трибунали и процеса на преходно правосъдие и механизмите за установяване на истина и помирение;
iv)
подкрепа на прехода към демокрация и реформите за постигане на ефективна и прозрачна демократична и вътрешна отчетност и контрол, включително в секторите на сигурността и правосъдието, и засилване на мерките срещу корупцията;
v)
насърчаване на политически плурализъм и демократично политическо представителство и насърчаване на политическото участие на жените и мъжете, по-специално на членове на маргинализирани и уязвими групи, както в качеството им на избиратели, така и като кандидати в процеса на демократични реформи на местно, регионално и национално равнище;
vi)
укрепване на демокрацията на местно равнище чрез осигуряване на по-добро сътрудничество между организациите на гражданското общество и местните власти, като по този начин се засилва политическото представителство на равнище в непосредствена близост до гражданите;
vii)
насърчаване на равноправното участие на жените и мъжете в социалния, икономическия и политическия живот, подкрепа за равенството между половете, участието на жените в процесите на вземане на решения и политическото представителство на жените, по-специално в процесите на политически преход, демократизация и изграждане на държавни структури;
viii)
насърчаване на равноправното участие на хора с увреждания в социалния, икономическия и политически живот, включително мерки за улесняване на упражняването на съответните свободи, както и подпомагане на равните възможности, недискриминацията и политическото представителство;
ix)
подкрепа на мерки за улесняване на помирението между части на обществото, включително подкрепа на мерки за изграждане на доверие във връзка с правата на човека и демократизацията;
б)
насърчаване и защита на правата на човека и основните свободи, провъзгласени във Всеобщата декларация за правата на човека на ООН и други международни и регионални инструменти в областта на гражданските, политическите, икономическите, социалните и културните права, преди всичко чрез организации на гражданското общество, във връзка, inter alia, със:
i)
премахване на смъртното наказание и установяване на мораториуми с оглед на премахването му, а там, където смъртното наказание все още съществува - застъпничество за премахването му и спазване на минимални международни стандарти;
ii)
предотвратяване на изтезанията, малтретирането и друго жестоко, нечовешко и унизително отношение или наказание, както и на насилствените изчезвания, и реабилитация на жертвите на изтезания;
iii)
подкрепа, защита и помощ на защитниците на правата на човека, включително по отношение на спешната им нужда от защита, в съответствие с член 1 от Декларацията на ООН относно защитниците на правата на човека; тези цели, включително по-дългосрочна помощ и достъп до подслон, могат да бъдат обхванати от механизъм за защитниците на правата на човека;
iv)
борба срещу расизма и ксенофобията и дискриминацията на всякаква основа, включително на основа пол, раса, цвят на кожата, каста, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политически или други мнения, принадлежност към национално малцинство, имотно състояние, рождение, увреждане, възраст, сексуална ориентация и полова идентичност;
v)
свобода на мисълта, съвестта и религията или убежденията, включително чрез мерки за премахване на всички форми на омраза, нетърпимост и дискриминация, основани на религия или убеждения, и чрез поощряване на толерантността и зачитането на религиозното и културното многообразие в рамките на дадено общество и между различните общества;
vi)
правата на коренното население, провъзгласени в Декларацията на ООН за правата на коренното население, inter alia, като се подчертава колко е важно участието на това население в разработването на проекти, които го засягат и чрез предоставяне на подкрепа за улесняване на взаимодействието и участието на коренното население в международни механизми;
vii)
правата на лица, които принадлежат към национални или етнически, религиозни и езикови малцинства, провъзгласени в Декларацията на ООН за правата на лица, които принадлежат към национални или етнически, религиозни и езикови малцинства;
viii)
правата на лесбийки, гейове, бисексуални, транссексуални и интерсексуални лица (ЛГБТИ), включително мерки за декриминализиране на хомосексуалността, за борба с насилието и гоненията срещу хомосексуални и транссексуални лица и за насърчаване на свободата на събиране, сдружаване и изразяване на лицата, определящи се като ЛГБТИ;
ix)
правата на жените, установени в Конвенцията на ООН за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените и незадължителните протоколи към нея, включително мерки за борба с всички форми на насилие срещу жени и момичета, по-специално срещу женското генитално осакатяване, принудителните и уредените бракове, престъпленията на честта, домашното и сексуалното насилие, и трафика на жени и момичета;
x)
правата на детето, заложени в Конвенцията на ООН за правата на детето и незадължителните протоколи към нея, включително борбата срещу използване на детски труд, трафика на деца и детската проституция и набирането и използването на деца войници; както и защита на децата от дискриминация, независимо от раса, цвят на кожата, пол, език, религия или вяра, политическо или друго мнение, национален, етнически или социален произход, имотно състояние, увреждане, рождение или друг признак;
xi)
правата на лицата с увреждания, установени в Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания;
xii)
икономическите, социалните и културните права, включително правото на подходящ жизнен стандарт и основните трудови стандарти;
xiii)
корпоративната социална отговорност, по-специално чрез прилагането на ръководните принципи на ООН за бизнес и права на човека, както и свободата за извършване на стопанска дейност, установени в член 16 от Хартата на Европейския съюз за правата на човека;
xiv)
образование, обучение и наблюдение в областта на правата на човека и демокрацията;
xv)
подкрепа за местни, регионални, национални или международни организации на гражданското общество, които участват в опазването, насърчаването и защитата на правата на човека и основните свободи;
xvi)
насърчаване на подобряването на условията и съблюдаване на стандартите в затворите в съответствие с човешкото достойнство и основните права;
в)
укрепване на международната рамка за защита на правата на човека, справедливостта, равенството между половете, принципите на правовата държава и демокрацията и за насърчаване на международното хуманитарно право, по-специално чрез:
i)
осигуряване на подкрепа за международни и регионални инструменти и органи в областта на правата на човека, справедливостта, принципите на правовата държава и демокрацията;
ii)
поощряване на сътрудничеството на гражданското общество с международни и регионални междуправителствени организации и подкрепа за дейностите на гражданското общество, включително изграждане на капацитет на неправителствените организации, насочени към насърчаване и наблюдение на изпълнението на международни и регионални инструменти, свързани с правата на човека, справедливостта, принципите на правовата държава и демокрацията;
iii)
обучение и разпространяване на информация относно международното хуманитарно право и подкрепа за неговото прилагане;
г)
изграждане на доверие и повишаване на надеждността и прозрачността на демократичния изборен процес и институции през всички етапи на изборния цикъл, по-специално:
i)
чрез изпращане на мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори и други мерки за наблюдение на изборните процеси;
ii)
чрез съдействие за развитие на капацитета за наблюдение на избори на организациите на гражданското общество на регионално и местно равнище в рамките на държавата и подкрепа за техните инициативи за подобряване на участието в изборния процес и последващите действия;
iii)
чрез подкрепа на мерки, насочени към последователното интегриране на изборния процес в демократичния цикъл и към разпространяването на информация и изпълнението на препоръките на мисиите на Европейския съюз за наблюдение на избори, по-специално чрез работа с организациите на гражданското общество, както и в сътрудничество със съответните публични власти, включително парламенти и правителства, в съответствие с настоящия регламент;
iv)
чрез насърчаване на мирното протичане на изборните процеси, намаляването на насилието по време на избори и приемането на достоверни резултати от всички части на обществото.
2. Принципите на недискриминация на каквато и да е основа, на равнопоставеност между жените и мъжете, участие, овластяване, както и на отчетност, откритост и прозрачност, се вземат предвид, когато е уместно, при всички мерки, посочени в настоящия регламент.
3. Мерките, посочени в настоящия регламент се изпълняват на територията на трети държави или са пряко свързани с обстановката, която възниква в трети държави, или с действия на световно или регионално равнище.
4. Мерките, посочени в настоящия регламент отчитат особеностите при криза или при спешни ситуации и държавите или ситуациите, в които е налице сериозна липса на основни свободи, в които човешката сигурност е застрашена в най-голяма степен или в които организациите и защитниците на правата на човека работят при особено трудни условия.
Член 3
Координация, съгласуваност и допълване на помощта от Съюза
1. Помощта от Съюза по силата на настоящия регламент е съгласувана с цялостната рамка за външната дейност на Съюза и допълва помощта, предоставена по други инструменти или споразумения за външна помощ.
2. С цел повишаване на ефективността, съгласуваността и последователността на външната дейност на Съюза, Съюзът и държавите-членки се стремят към редовен обмен на информация и се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране с оглед насърчаване на взаимното допълване и съгласуваността на съответните им дейности както на равнището на вземането на решения, така и при действия на място. Такива консултации могат да доведат до съвместно програмиране и съвместни дейности на Съюза и държавите-членки. Съюзът се консултира и с други донори и партньори.
3. Комисията и ЕСВД, в зависимост от случая, осъществяват редовен обмен на мнения и информация с Европейския парламент.
4. Съюзът се стреми към редовен обмен на информация и провежда консултации с гражданското общество на всички равнища, включително в трети държави. По специално Съюзът предоставя, когато е възможно и съгласно съответните процедури, технически насоки и подкрепа във връзка с процедурата за кандидатстване.
Член 4
Обща рамка за програмиране и изпълнение
1. Помощта от Съюза по смисъла на настоящия регламент се изпълнява в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014 и чрез следните мерки:
a)
стратегически документи, посочени в член 5 и техния преработен текст в зависимост от случая;
б)
годишни програми за действие, отделни мерки и мерки за подкрепа по членове 2 и 3 от Регламент(EС) № 236/2014;
в)
специални мерки по член 2 от Регламент(EС) № 236/2014.
2. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед по член 17 от Регламент (EС) № 236/2014 („Доклад за междинен преглед“), се отчитат резултатите, констатациите и заключенията на този доклад.
Член 5
Стратегически документи
1. Стратегическите документи определят стратегията на Съюза за предоставяната от него помощ по смисъла на настоящия регламент въз основа на приоритетите на Съюза, международното положение и дейностите на основните партньори. Те са съгласувани с общата цел, задачи, обхват и принципи на настоящия регламент.
2. Стратегическите документи определят приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза през срока на действие на настоящия регламент, конкретните цели, очакваните резултати и показателите за изпълнение. Те посочват също и индикативния размер на разпределените финансови средства, както като обща сума, така и по приоритетни области, като това може да се представи под формата на диапазон от стойности, където е уместно.
3. Стратегическите документи се одобряват в съответствие с процедурата по разглеждане, определена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014. Стратегическите документи се актуализират в съответствие със същата процедура, когато това се налага поради значителни промени в обстоятелствата и политиката.
Член 6
Тематични приоритети и делегиране на правомощия
В приложението са изброени конкретните цели и приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове за изменение на тематичните приоритети, установени в приложението. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в него, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението до 31 март 2018 г.
Член 7
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 8
Комитет
Комисията се подпомага от Комитет за демокрация и права на човека. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Достъп до документи
За да могат информирано да упражняват правото си на контрол, Европейският парламент и Съветът имат достъп до всички документи на ЕИДПЧ, които са необходими за този контрол, в съответствие с приложимите правила.
Член 10
Финансов пакет
Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. се определя в размер на 1 332 752 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
Член 11
Европейска служба за външна дейност
Настоящия регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
UREDBA (EU) br. 235/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. ožujka 2014.
o uspostavi Instrumenta financiranja za demokraciju i ljudska prava širom svijeta
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 209. i 212.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Ova Uredba predstavlja jedan od instrumenata kojima se pruža izravna podrška vanjskoj politici Unije i zamjenjuje Uredbu (EZ) br. 1889/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (4). Njom se uspostavlja Instrument financiranja za promicanje i podržavanje demokracije i ljudskih prava širom svijeta kojim se omogućava pružanje pomoći neovisno o suglasnosti vlada i tijela javne vlasti trećih zemalja o kojima je riječ.
(2)
Člankom 2. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) propisano je da se Unija temelji na vrijednostima poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, ravnopravnosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući i prava pripadnika manjina. Te su vrijednosti zajedničke državama članicama u društvu u kojem prevladavaju pluralizam, nediskriminacija, tolerancija, pravda, solidarnost i ravnopravnost žena i muškaraca.
(3)
U skladu s člankom 2. i člankom 3. stavkom 3. UEU-a i člankom 8. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), ravnopravnost žena i muškaraca temeljna je vrijednost i cilj Unije te Unija treba promicati i uključivati ravnopravnost spolova u sve svoje aktivnosti.
(4)
Na temelju članka 21. UEU-a, vanjsko djelovanje Unije treba se voditi načelima koja su nadahnula njezino stvaranje, to jest demokracijom, vladavinom prava, univerzalnošću i nedjeljivošću ljudskih prava i temeljnih sloboda, poštovanjem ljudskog dostojanstva, načelima ravnopravnosti i solidarnosti te poštovanjem načela Povelje Ujedinjenih naroda i međunarodnog prava.
(5)
U okviru načela i ciljeva vanjskog djelovanja Unije, promicanje ljudskih prava, demokracije, vladavine prava i dobrog upravljanja te promicanje uključivog i održivog rasta predstavljaju dva temeljna stupa razvojne politike Unije u okviru načela i ciljeva vanjskog djelovanja Unije. Predanost poštovanju, promicanju i zaštiti ljudskih prava i demokratskih načela bitan je element ugovornih odnosa Unije s trećim zemljama.
(6)
U Zajedničkoj komunikaciji Visoke predstavnice Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije od 12. prosinca 2011. pod nazivom „Ljudska prava i demokracija u središtu vanjskog djelovanja EU-a - prema djelotvornijem pristupu” predložene su posebne mjere za povećanje djelotvornosti i dosljednosti u pristupu Unije ljudskim pravima i demokraciji.
(7)
Uspostavljenim Instrumentom namjerava se dati doprinos ispunjavanju ciljeva vanjskog djelovanja Unije, uključujući ciljeve njezine razvojne politike, a posebno one određene u Zajedničkoj izjavi Vijeća i predstavnika Vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća, Europskog parlamenta i Komisije o razvojnoj politici Europske unije pod nazivom „Europski konsenzus” i u Komunikaciji Komisije od 13. listopada 2011. pod nazivom „Jačanje utjecaja razvojne politike EU-a: plan za promjenu” te onih politika Unije koje utječu na ljudska prava, uključujući ciljeve iznesene u Strateškom okviru EU-a i Akcijskom planu za ljudska prava i demokraciju koje je Vijeće donijelo 25. lipnja 2012.
(8)
U skladu sa Strateškim okvirom EU-a i Akcijskim planom za ljudska prava i demokraciju Unija bi, radi uključivanja načela ljudskih prava u provedbu ove Uredbe, trebala primjenjivati pristup utemeljen na pravima koji obuhvaća sva ljudska prava, bez obzira na to je li riječ o građanskim i političkim, gospodarskim, socijalnim ili kulturnim pravima.
(9)
Doprinos Unije demokraciji i vladavini prava te promicanju i zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda zabilježen je u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima, Međunarodnom paktu o građanskim i političkim pravima, Međunarodnom paktu o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima te drugim instrumentima o ljudskim pravima donesenima u okviru Ujedinjenih naroda (UN), kao i u relevantnim regionalnim instrumentima o ljudskim pravima.
(10)
Ravnopravnost spolova, prava žena, uključujući osnaživanje žena, te nediskriminacija temeljna su ljudska prava i od ključnog su značaja za socijalnu pravdu kao i za borbu protiv neravnopravnosti. Njihovo promicanje trebalo bi biti sveobuhvatan prioritet ove Uredbe.
(11)
Demokracija i ljudska prava neraskidivo su povezani i uzajamno se podupiru, kako je navedeno u Zaključcima Vijeća od 18. studenog 2009. o podršci demokraciji u vanjskim odnosima EU-a. Temeljne slobode misli, savjesti i vjeroispovijedi ili uvjerenja, izražavanja, okupljanja i udruživanja preduvjeti su političkog pluralizma, demokratskog procesa i otvorenog društva, dok su demokratska kontrola, odgovornost države i dioba vlasti od presudne važnosti za održavanje neovisnog sudstva i vladavine prava koji su s druge strane potrebni za djelotvornu zaštitu ljudskih prava.
(12)
Zadatak izgradnje i održavanja kulture ljudskih prava i pružanja podrške stvaranju neovisnog civilnog društva, uključujući naglašavanjem uloge takvog društva u odgovarajućim zemljama i osiguravanjem da demokracija funkcionira za sve, iako je to posebno žurno i teško u demokracijama u nastajanju, zapravo je trajni izazov koji se ponajprije i ponajviše tiče stanovnika zemlje o kojoj je riječi, ali pritom uopće ne umanjuje angažman međunarodne zajednice. On iziskuje cijeli niz institucija, uključujući nacionalne demokratske parlamente i lokalno izabrane skupštine koji osiguravaju sudjelovanje, predstavljanje, adekvatno reagiranje i odgovornost. U tom kontekstu, posebnu bi pažnju trebalo posvetiti zemljama u tranziciji, kao i nestabilnim situacijama ili situacijama nakon sukoba. U obzir bi trebalo uzeti iskustva koja su stečena i lekcije koje su naučene u procesu tranzicije prema demokraciji u okviru politika proširenja i susjedstva Unije.
(13)
Kako bi se nakon što Uredba (EZ) br. 1889/2006 prestane važiti ta pitanja i rješavala na djelotvoran, transparentan, pravodoban i fleksibilan način, postoji trajna potreba za posebnim financijskim sredstvima i zasebnim instrumentom financiranja koji mogu nastaviti funkcionirati neovisno.
(14)
Pomoć Unije u okviru ove Uredbe trebala bi biti osmišljena na takav način da dopunjava raznovrsne druge alate za provedbu politika Unije u vezi s demokracijom i ljudskim pravima. Spektar tih alata proteže se od političkog dijaloga i diplomatskih demarša do raznovrsnih instrumenata za financijsku i tehničku suradnju, uključujući zemljopisne i tematske programe. Pomoć Unije bi također trebala dopunjavati ona djelovanja u okviru Instrumenta za doprinos stabilnosti i miru, uspostavljenog Uredbom (EU) br. 230/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (5), koja se više odnose na krize, uključujući hitna djelovanja koja su potrebna tijekom početnih faza tranzicijskog procesa.
(15)
U okviru ove Uredbe Unija treba pružati podršku u rješavanju pitanja koja se odnose na globalna, regionalna, nacionalna i lokalna ljudska prava i pitanja demokratizacije u partnerstvu s civilnim društvom. U tom se pogledu smatra da civilno društvo obuhvaća sve vrste društvenog djelovanja pojedinaca ili skupina koji su neovisni o državi, a čije aktivnosti pomažu u promicanju ljudskih prava i demokracije, uključujući branitelje ljudskih prava kako je definirano u Deklaraciji UN-a o pravima i odgovornostima pojedinaca, skupina i društvenih tijela za promicanje i zaštitu opće priznatih ljudskih prava i temeljnih sloboda („Deklaracija o braniteljima ljudskih prava”). U provedbi ove Uredbe trebalo bi odgovarajuće razmotriti lokalne strategije Unije u području ljudskih prava za pojedinačne zemlje.
(16)
Nadalje, dok se ciljevi demokracije i ljudskih prava moraju pojačano ugrađivati u sve instrumente za financiranje vanjskog djelovanja, pomoć Unije u okviru ove Uredbe trebala bi imati posebnu dopunsku i dodatnu ulogu zbog svoje globalne prirode i svoje neovisnosti djelovanja o pristanku vlada i javnih tijela trećih zemalja o kojima je riječ. Ta bi uloga trebala omogućiti suradnju i partnerstvo s civilnim društvom u osjetljivim pitanjima ljudskih prava i demokracije, uključujući ljudska prava koja uživaju migranti te prava podnositelja zahtjeva za azil i interno raseljenih osoba, omogućujući fleksibilnost i potrebnu brzinu reakcije kako bi se odgovorilo na promijenjene okolnosti ili na potrebe korisnika ili na razdoblja krize. Ovom bi se Uredbom također trebalo omogućiti Uniji da izrazi i podrži posebne ciljeve i mjere na međunarodnoj razini koji nisu povezani niti u zemljopisnom smislu niti u smislu određene krize i koji zahtijevaju transnacionalni pristup ili obuhvaćaju aktivnosti unutar Unije, ali i u nizu trećih zemalja. Štoviše, ova bi Uredba trebala ponuditi potreban okvir za aktivnosti kao što je podrška neovisnim misijama Unije za promatranje izbora (EU EOM), a koje zahtijevaju dosljednost politika, jedinstveni sustav upravljanja i zajedničke operativne standarde.
(17)
Razvoj i učvršćivanje demokracije u okviru ove Uredbe eventualno može uključivati pružanje strateške podrške nacionalnim demokratskim parlamentima i ustavotvornim skupštinama, posebno kako bi se ojačala njihova sposobnost pružanja podrške i unaprjeđenja demokratskih reformskih procesa.
(18)
Unija bi trebala posvetiti posebnu pozornost zemljama i hitnim situacijama u kojima su ljudska prava i temeljne slobode najviše ugrožene te gdje je nepoštovanje tih prava i sloboda posebno izraženo i sustavno. U takvim bi slučajevima politički prioriteti trebali biti promicanje poštovanja mjerodavnih međunarodnih instrumenata, pružanje opipljive pomoći i sredstava djelovanja lokalnom civilnom društvu te doprinošenje njegovom radu koji se provodi u izuzetno teškim okolnostima. U takvim zemljama ili situacijama te kako bi se odgovorilo na hitne potrebe za zaštitom branitelja ljudskih prava i demokratskih aktivista, Unija bi trebala biti u stanju odgovoriti na fleksibilan i pravodoban način, upotrebom bržih i fleksibilnijih administrativnih postupaka te putem niza mehanizama financiranja. To bi posebno trebalo vrijediti u slučajevima kada bi izbor proceduralnih načina mogao izravno utjecati na djelotvornost mjera ili bi korisnike mogao izložiti ozbiljnom zastrašivanju, odmazdi ili drugim vrstama rizika.
(19)
U situacijama sukoba Unija bi se trebala zalagati za to da sve strane u sukobu izvršavaju svoje pravne obveze prema međunarodnom humanitarnom pravu, u skladu s relevantnim smjernicama EU-a. Nadalje, u zemljama u tranziciji pomoć Unije u okviru ove Uredbe trebala bi podržati stvaranje odgovarajućeg okruženja koje je pogodno za pojavljivanje na sceni političkih aktera koji su predani demokratskom pluralističkom višestranačkom sustavu. Ova bi Uredba također trebala biti usmjerena ka promicanju demokratskih struktura, diobe vlasti i državnih institucija koje odgovaraju za svoje postupke.
(20)
Misije Europske unije za promatranje izbora (EU EOM) značajno i uspješno doprinose demokratskim procesima u trećim zemljama. Međutim, promicanje demokracije i podrška demokraciji znatno nadilaze sam izborni proces te bi stoga trebalo uzeti u obzir sve faze izbornog ciklusa. Rashodi za misije za promatranje izbora ne bi stoga trebali biti nerazmjerni u odnosu na ukupna sredstva koja su dostupna u okviru ove Uredbe.
(21)
Trebalo bi naglasiti važnost uspostavljanja položaja posebnog predstavnika EU-a za ljudska prava (EUSR). EUSR bi trebao doprinijeti jedinstvu, usklađenosti i djelotvornosti djelovanja i politike ljudskih prava Unije te bi trebao pomoći u osiguravanju da svi instrumenti Unije i aktivnosti država članica dosljedno djeluju kako bi se ostvarili ciljevi politike Unije.
(22)
Unija bi trebala tražiti najučinkovitiji način korištenja dostupnih resursa kako bi što je više moguće poboljšala utjecaj svog vanjskog djelovanja. To bi trebalo postići kroz usklađenost između instrumenata Unije za vanjsko djelovanje i njihovu komplementarnost te stvaranjem sinergija između ove Uredbe, drugih instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja i drugih politika Unije. To bi također trebalo dovesti do uzajamnog jačanja programa izrađenih u okviru instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja.
(23)
Unija i države članice trebaju nastojati redovito razmjenjivati informacije te se uzajamno savjetovati u ranoj fazi postupka izrade programa kako bi se promicala komplementarnost njihovih aktivnosti. Unija bi se također trebala savjetovati s drugim donatorima i relevantnim akterima.
(24)
Komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) trebali bi, prema potrebi, redovito i učestalo izmjenjivati stajališta i informacije s Europskim parlamentom. Osim toga, Europskom parlamentu i Vijeću trebalo bi omogućiti pristup dokumentima kako bi oni svoje pravo nadzora na temelju Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (6) mogli ostvarivati na temelju potpunih informacija o stanju stvari. Mjere donesene u okviru ove Uredbe trebale bi odgovarajuće uzimati u obzir stajališta Europskog parlamenta i Vijeća.
(25)
Unija bi, uključujući i putem svojih delegacija, kada je to potrebno, trebala nastojati redovito razmjenjivati informacije te se savjetovati s civilnim društvom na svim razinama, uključujući i u trećim zemljama, što je prije moguće u okviru postupka izrade programa, kako bi se olakšalo ostvarivanje doprinosa civilnih društava i osigurala njihova značajna uloga u tom postupku.
(26)
Kako bi se područje primjene ove Uredbe prilagodilo situaciji u trećim zemljama koja se brzo mijenja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s prioritetima definiranima u prilogu ovoj Uredbi. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(27)
Provedbene ovlasti koje se odnose na izradu programa i financiranje djelovanja kojima se pruža podrška u okviru ove Uredbe trebale bi se izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011. S obzirom na prirodu tih provedbenih akata, a posebno njihovu karakteristiku usmjeravanja politike i njihove financijske implikacije, za njihovo bi se donošenje u načelu trebao koristiti postupak ispitivanja, osim u slučaju tehničkih provedbenih mjera čiji je financijski opseg mali.
(28)
Zajednička pravila i postupci za provedbu instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja utvrđeni su u Uredbi (EU) br. 236/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (7).
(29)
Ovom se Uredbom za razdoblje njezine primjene trajanja utvrđuje financijska omotnica koja za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka treba predstavljati glavni referentni iznos, u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (8).
(30)
Organizacija i funkcioniranje ESVD-a uspostavljeni su u Odluci Vijeća 2010/427/EU (9).
(31)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe,, to jest promicanje demokracije i ljudskih prava širom svijeta, ne mogu dostatno ostvariti države članice nego se zbog njezina opsega i učinaka oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(32)
Trebalo bi osigurati neometan i neprekinut prijelaz s Uredbe (EZ) br. 1889/2006 na ovu Uredbu te uskladiti razdoblje primjene ove Uredbe s razdobljem primjene Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (10). Ova bi se Uredba stoga trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i ciljevi
Ovom se Uredbom uspostavlja Europski instrument za demokraciju i ljudska prava (EIDHR) za razdoblje 2014. - 2020. u okviru kojega Unija pruža pomoć razvoju i učvršćivanju demokracije i vladavine prava te poštovanju svih ljudskih prava i temeljnih sloboda.
Takva pomoć posebno ima za cilj:
(a)
podržavanje, razvoj i učvršćivanje demokracije u trećim zemljama, poticanjem direktne i predstavničke demokracije, jačanje cjelokupnog demokratskog ciklusa, posebno osnaživanjem aktivne uloge civilnog društva u okviru tog ciklusa i vladavine prava te poboljšavanjem pouzdanosti izbornih procesa, posebno putem misija EU-a za promatranje izbora (EU EOM);
(b)
poticanje poštovanja i pridržavanja ljudskih prava i temeljnih sloboda, kako su uglavljeni u Općoj deklaraciji UN-a o ljudskim pravima i drugim međunarodnim i regionalnim instrumentima ljudskih prava, te jačanje njihove zaštite, promicanja, provedbe i praćenja, uglavnom putem pružanja potpore relevantnim organizacijama civilnog društva, braniteljima ljudskih prava i žrtvama represije i zlostavljanja;
Članak 2.
Područje primjene
1. Pomoć Unije se usredotočuje na sljedeće:
(a)
podršku direktnoj i predstavničkoj demokracije i njezino poticanje, u skladu s pristupom cjelokupnom demokratskom ciklusu, uključujući parlamentarnu demokraciju i procese demokratizacije, uglavnom putem organizacija civilnog društva na lokalnoj, nacionalnoj i međunarodnoj razini, između ostalog:
i.
promicanjem slobode udruživanja i okupljanja, neometanog kretanja osoba, slobode misli i izražavanja, uključujući političko, umjetničko i kulturno izražavanje, neometanog pristupa informacijama, slobode tiska i neovisnih pluralističkih medija kako onih tradicionalnih tako i onih koji se zasnivaju na informacijskim i komunikacijskim tehnologijama, slobode interneta i mjera za borbu protiv administrativnih zapreka u ostvarivanju tih sloboda, uključujući borbu protiv cenzure, a posebno putem donošenja i provedbe relevantnog zakonodavstva;
ii.
jačanjem vladavine prava, promicanjem neovisnosti sudstva i zakonodavnih tijela, podupiranjem i evaluacijom pravnih i institucionalnih reformi i njihove provedbe, te promicanjem pristupa pravosuđu kao i pružanjem potpore nacionalnim institucijama za ljudska prava;
iii.
promicanjem i jačanjem Međunarodnog kaznenog suda, međunarodnih kaznenih ad hoc sudova i procesa tranzicijskog pravosuđa te mehanizama za utvrđivanje istine i pomirenje;
iv.
pružanjem potpore tranziciji ka demokraciji i reformama radi postizanja djelotvorne i transparentne demokratske odgovornosti te odgovornosti i nadzora u vlastitoj zemlji, uključujući u sektorima sigurnosti i pravosuđa, te jačanjem mjera protiv korupcije;
v.
promicanjem političkog pluralizma i demokratskog političkog predstavljanja te poticanjem političkog sudjelovanja žena i muškaraca, a posebno članova marginaliziranih i ranjivih skupina, kako u svojstvu glasača tako i u svojstvu kandidata, u procesima demokratske reforme na lokalnoj, regionalnoj i nacionalnoj razini;
vi.
jačanjem lokalne demokracije osiguravajući bolju suradnju između organizacija civilnog društva i lokalnih tijela vlasti, na taj način jačajući političko predstavljanje na razini najbližoj građanima;
vii.
promicanjem ravnopravnog sudjelovanja žena i muškaraca u društvenom, gospodarskom i političkom životu i podržavanjem ravnopravnosti spolova te sudjelovanju žena u postupcima donošenja odluka i političkoj zastupljenosti žena, posebno u procesima političke tranzicije, demokratizacije i izgradnje države;
viii.
promicanjem ravnopravnog sudjelovanja osoba s invaliditetom u društvenom, gospodarskom i političkom životu, uključujući mjere za olakšavanje ostvarivanja povezanih sloboda za te osobe, i podržavanjem jednakih mogućnosti, nediskriminacije te političkog predstavljanja;
ix.
pružanjem potpore mjerama za olakšavanje mirnog rješavanja sukoba između različitih segmenata društava, uključujući podršku mjerama za izgradnju povjerenja u vezi s ljudskim pravima i demokratizacijom.
(b)
promicanje i zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, kako su uglavljeni u Općoj deklaraciji UN-a o ljudskim pravima i drugim međunarodnim i regionalnim instrumentima u području građanskih, političkih, gospodarskih, socijalnih i kulturnih prava, uglavnom putem organizacija civilnog društva, između ostalog u vezi s:
i.
ukidanjem smrtne kazne i uspostavom moratorija s ciljem njezinog ukidanja te, u sustavima u kojima smrtna kazna i dalje postoji zagovaranjem njezinog ukidanja i pridržavanja minimalnih međunarodnih standarda;
ii.
prevencijom mučenja, zlostavljanja i drugog okrutnog, nečovječnog i ponižavajućeg postupka ili kazne, kao i nestanaka uslijed prisile, te rehabilitacijom žrtava mučenja;
iii.
podrškom, zaštitom i pomoći braniteljima ljudskih prava, uključujući zadovoljavanje njihovih hitnih potreba za zaštitom, u skladu s člankom 1. Deklaracije UN-a o braniteljima ljudskih prava; te bi ciljeve, uključujući pružanje dugoročne pomoći i pristupa skloništu, mogao obuhvatiti mehanizam za branitelje ljudskih prava;
iv.
borbom protiv rasizma i ksenofobije te diskriminacije na bilo kojoj osnovi, uključujući spol, rasu, boju kože, kastu, etničko ili socijalno podrijetlo, genetski uvjetovane osobine, jezik, vjeroispovijed ili uvjerenje, političko ili bilo kakvo drugo mišljenje, pripadnost nacionalnoj manjini, imovinu, rođenje, invaliditet, dob, spolnu orijentaciju i rodni identitet;
v.
slobodom misli, savjesti i vjeroispovijedi ili uvjerenja, između ostalog pomoću mjera uklanjanja svih oblika mržnje, netolerancije i diskriminacije na osnovi vjeroispovijedi ili uvjerenja te potičući toleranciju i poštovanje vjerske i kulturne raznolikosti u okviru društava i među njima;
vi.
pravima autohtonih naroda kako su uglavljena u Deklaraciji UN-a o pravima autohtonih naroda, između ostalog, naglašavajući važnost njihove uključenosti u razvoj projekata koji ih se tiču i pružajući podršku radi olakšavanja njihove interakcije s međunarodnim mehanizmima i sudjelovanja u njima;
vii.
pravima osoba koja pripadaju nacionalnim ili etničkim, vjerskim i jezičnim manjinama kako su uglavljena u Deklaraciji UN-a o pravima osoba koje pripadaju nacionalnim ili etničkim, vjerskim i jezičnim manjinama;
viii
pravima lezbijki, gej, biseksualnih, transseksualnih i interseksualnih osoba (LGBTI), uključujući mjere dekriminalizacije homoseksualnosti, borbu protiv homofobnog i transfobnog nasilja i progona te promicanje slobode okupljanja, udruživanja i izražavanja LGBTI osoba;
ix.
pravima žena kako su određena u Konvenciji UN-a o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena i fakultativnim protokolima uz tu Konvenciju, uključujući mjere borbe protiv svih oblika nasilja nad ženama i djevojčicama, posebno genitalnog sakaćenja žena, prisilnih i dogovorenih brakova, zločina zbog povrede časti, nasilja u obitelji i spolnog nasilja te trgovanja ženama i djevojčicama;
x.
pravima djeteta kako su određena u Konvenciji UN-a o pravima djeteta i fakultativnim protokolima uz tu Konvenciju, uključujući borbu protiv rada djece, trgovanja djecom i dječje prostitucije, novačenja i iskorištavanja djece vojnika te zaštitu djece od diskriminacije bez obzira na njihovu rasu, boju kože, spol, jezik, vjeroispovijed ili uvjerenje, političko ili drugo mišljenje, nacionalno, etničko ili socijalno podrijetlo, imovinu, invaliditet, rođenje ili drugi status;
xi.
pravima osoba s invaliditetom kako su određena o u Konvenciji UN-a o pravima osoba s invaliditetom;
xii.
gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima, uključujući pravo na odgovarajući životni standard i temeljne radne standarde;
xiii
korporativnom društvenom odgovornošću, a posebno provedbom općih načela UN-a o poslovanju i ljudskim pravima te slobodom poduzetništva kako je određena u članku 16. Povelje o temeljnim pravima Europske unije;
xiv.
obrazovanjem, osposobljavanjem i praćenjem u području ljudskih prava i demokracije;
xv.
potporom lokalnim, regionalnim, nacionalnim ili međunarodnim organizacijama civilnog društva uključenima u zaštitu, promicanje ili obranu ljudskih prava i temeljnih sloboda;
xvi.
promicanjem poboljšanih uvjeta i poštovanja standarda u zatvorima, u skladu s ljudskim dostojanstvom i temeljnim pravima.
(c)
jačanje međunarodnog okvira za zaštitu ljudskih prava, pravde, ravnopravnosti spolova, vladavine prava i demokracije te za promicanje međunarodnog humanitarnog prava, posebno putem:
i.
pružanja potpore za međunarodne i regionalne instrumente i tijela u području ljudskih prava, pravde, vladavine prava i demokracije;
ii.
poticanja suradnje civilnog društva s međunarodnim i regionalnim međuvladinim organizacijama te podržavanja aktivnosti civilnog društva, uključujući izgradnju kapaciteta nevladinih organizacija, kojima je cilj promicanje i praćenje provedbe međunarodnih i regionalnih instrumenata koji se odnose na ljudska prava, pravdu, vladavinu prava i demokraciju;
iii.
osposobljavanja u području međunarodnog humanitarnog prava i širenja informacija o međunarodnom humanitarnom pravu te podrške njegovoj provedbi;
(d)
izgradnja povjerenja u demokratske izborne postupke i institucije te jačanje njihove pouzdanosti i transparentnosti u svim fazama izbornog ciklusa, posebno:
i.
raspoređivanjem misija Europske unije za promatranje izbora (EU EOM) i putem drugih mjera za praćenje izbornih postupaka;
ii.
doprinošenjem razvoju izbornih promatračkih kapaciteta domaćih organizacija civilnog društva na regionalnoj i lokalnoj razini, te podržavanjem njihovih inicijativa za povećanje sudjelovanja u izbornom postupku i aktivnostima nakon izbora;
iii.
pružanjem potpore mjerama čiji je cilj dosljedno uključivanje izbornih postupaka u demokratski ciklus, širenje informacija o preporukama misija Europske unije za promatranje izbora (EU EOM) i provedba tih preporuka, posebno u suradnji s organizacijama civilnog društva te u suradnji s relevantnim tijelima javne vlasti, uključujući parlamente i vlade, u skladu s ovom Uredbom;
iv.
promicanjem mirnog ishoda izbornih postupaka, smanjenjem nasilja povezanog s izborima i prihvaćanjem vjerodostojnih rezultata od strane svih segmenata društva.
2. Načela nediskriminacije na bilo kojoj osnovi, rodno osviještena politika, sudjelovanje, osnaživanje, odgovornost, otvorenost i transparentnost uzimaju se u obzir kada god je to relevantno za sve mjere iz ove Uredbe.
3. Mjere iz ove Uredbe provode se na državnom području trećih zemalja ili se izravno povezuju sa situacijama do kojih dolazi u trećim zemljama, ili s globalnim ili regionalnim djelovanjima.
4. Mjere iz ove Uredbe uzimaju u obzir posebne karakteristike krize ili hitnih situacija, kao i zemlje ili situacije u kojima je ozbiljno izražen nedostatak temeljnih sloboda, gdje je ljudska sigurnost najugroženija ili gdje organizacije za ljudska prava i branitelji djeluju u najtežim uvjetima.
Članak 3.
Koordinacija, usklađenost i komplementarnost pomoći Unije
1. Pomoć Unije u okviru ove Uredbe mora biti konzistentna s cjelokupnim okvirom vanjskog djelovanja Unije te komplementarna s onom koju pružaju drugi instrumenti ili sporazumi za vanjsku pomoć.
2. Radi jačanja djelotvornosti, usklađenosti i konzistentnosti vanjskog djelovanja Unije, Unija i države članice nastoje redovito razmjenjivati informacije te se uzajamno savjetovati u ranom stupnju postupka izrade programa kako bi se promicala komplementarnost njihovih aktivnosti i njihova usklađenost kako na razini odlučivanja tako i na terenu. Takva savjetovanja mogu dovesti do zajedničke izrade programa i zajedničkih aktivnosti između Unije i država članica. Unija se također savjetuje s ostalim donatorima i akterima.
3. Komisija i ESVD, prema potrebi, redovito razmjenjuju stajališta i informacije s Europskim parlamentom.
4. Unija nastoji redovito razmjenjivati informacije te se savjetovati s civilnim društvom na svim razinama, uključujući u trećim zemljama. Unija posebno pruža, kada god je to moguće i u skladu s odgovarajućim postupcima, tehničko vodstvo i podršku u vezi s postupkom podnošenja prijave.
Članak 4.
Opći okvir za izradu programa i provedbu
1. Pomoć Unije u okviru ove Uredbe provodi u skladu s Uredbom (EU) br. 236/2014 i putem sljedećih mjera:
(a)
strateških dokumenata iz članka 5. i njihove revizije, ako je potrebno;
(b)
godišnjih programa djelovanja, individualnih mjera i mjera potpore prema člancima 2. i 3. Uredbe (EU) br. 236/2014;
(c)
posebnih mjeraprema članku 2. Uredbe (EU) br. 236/2014.
2. Pri svakoj izradi programa ili preispitivanju programa koje se provodi nakon objave izvješća o preispitivanju u sredini razdoblja iz članka 17. Uredbe (EU) br. 236/2014 („izvješće o preispitivanju u sredini razdoblja”) uzimaju se u obzir rezultati, nalazi i zaključci tog izvješća.
Članak 5.
Strateški dokumenti
1. Strateškim dokumentima utvrđuje se strategija Unije za njezinu pomoć u okviru ove Uredbe, na temelju prioriteta Unije te međunarodne situacije i aktivnosti glavnih partnera. Oni moraju biti u skladu s općom svrhom, ciljevima, područjem primjene i načelima ove Uredbe.
2. Strateškim dokumentima utvrđuju se prioritetna područja odabrana za financiranje od strane Unije tijekom razdoblja valjanosti ove Uredbe, posebni ciljevi, očekivani rezultati i pokazatelji uspješnosti. U njima se također navodi kako ukupna okvirna dodjela sredstava, tako i dodjela sredstava prema prioritetnom području, a prema potrebi u obliku raspona.
3. Strateški se dokumenti odobravaju u skladu s postupkom ispitivanja utvrđenim u članku 16. stavku 3. Uredbe (EU) br. 236/2014. Kada to zahtijevaju značajne promjene u okolnostima i politikama, strateški se dokumenti ažuriraju u skladu s istim postupkom.
Članak 6.
Tematski prioriteti i delegiranje ovlasti
Posebni ciljevi i prioriteti pomoći Unije u okviru ove Uredbe navedeni su u prilogu.
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte radi izmjene tematskih prioriteta utvrđenih u prilogu. Nakon objave izvješća o preispitivanju u sredini razdoblja i na temelju preporuka tog izvješća, Komisija do 31. ožujka 2018. donosi delegirani akt o izmjeni priloga.
Članak 7.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 6. dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 6 dodjeljuje se Komisiji za razdoblje valjanosti ove Uredbe.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 6. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 6. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 8.
Odbor
Komisiji pomaže Odbor za demokraciju i ljudska prava („Odbor”). Taj Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 9.
Pristup dokumentima
Kako bi se osiguralo da Europski parlament i Vijeće svoje ovlasti nadzora mogu izvršavati na temelju potpunih informacija o stanju stvari, oni imaju pristup svim dokumentima EIDHR-a koji su relevantni za izvršavanje tih ovlasti, u skladu s primjenjivim pravilima.
Članak 10.
Financijska omotnica
Financijska omotnica za provedbu ove Uredbe za razdoblje 2014. - 2020. iznosi 1 332 752 000 EUR.
Godišnja odobrena sredstva odobravaju Europski parlament i Vijeće u granicama višegodišnjeg financijskog okvira.
Članak 11.
Europska služba za vanjsko djelovanje
Ova se Uredba primjenjuje u skladu s Odlukom 2010/427/EU.
Članak 12.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2014.