РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 256/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
относно нотифицирането до Комисията на инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура в Европейския съюз, за замяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Наличието на цялостна картина на развитието на инвестициите в областта на енергийната инфраструктура в Съюза е от съществено значение за развитието на енергийната политика на Съюза, както и за да може Европейската комисия да изпълнява задачите си в областта на енергетиката. Наличието на редовна и актуална информация следва да даде възможност на Комисията да прави необходимите сравнения и оценки и да предлага подходящи мерки въз основа на съответните данни и анализи, по-специално по отношение на бъдещия баланс между предлагането и търсенето на енергия.
(2)
През последните години енергийната обстановка в Съюза и извън него значително се промени, поради което инвестициите в енергийната инфраструктура се превръщат в ключов въпрос за осигуряването на енергийните доставки за Съюза, за функционирането на вътрешния пазар и за започнатия от Съюза преход към нисковъглеродна енергийна система.
(3)
Новият енергиен контекст изисква значителни инвестиции във всички видове инфраструктура във всичките енергийни сектори, както и разработване на нови видове инфраструктура и нови технологии, които да навлязат на пазара. Либерализацията на енергийния сектор и по-нататъшното интегриране на вътрешния пазар отреждат по-важна роля на икономическите оператори в инвестиционния процес. В същото време някои нови изисквания на енергийната политика, като например целите, засягащи микса на горива, ще доведат до промяна в политиката на държавите-членки в посока на създаването на нова и/или модернизирана енергийна инфраструктура.
(4)
Във връзка с това следва да се обърне по-голямо внимание на инвестициите в енергийна инфраструктура в Съюза, по-специално за да се предвиждат проблемите, да се насърчават добрите практики и да се постигне по-голяма прозрачност по отношение на бъдещото развитие на енергийната система на Съюза.
(5)
Ето защо Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да разполагат с точни данни и информация за инвестиционните проекти, включително относно извеждането от експлоатация, в най-значимите компоненти на енергийната система на Съюза.
(6)
Данните и информацията за предвидимите промени в мощностите за производство, пренос и съхранение на енергия и за проектите в различните сектори на енергетиката са от интерес за Съюза и имат значение за бъдещите инвестиции. Ето защо, необходимо е да се осигури нотифициране до Комисията на инвестиционните проекти с вече започнали дейности съответно по изграждане или извеждане от експлоатация, или също проектите, за които е взето окончателно инвестиционно решение.
(7)
Съгласно членове 41 и 42 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (Договора за Евратом), предприятията са длъжни да нотифицират инвестиционните си проекти. Необходимо е тази информация да бъде допълнена, по-специално, с периодично докладване относно изпълнението на инвестиционните проекти. Такова допълнително докладване не засяга членове 41-44 от Договора за Евратом. Налагането на двойно бреме за предприятията обаче следва да се избягва при всяка възможност.
(8)
За да може Комисията да разполага с надеждна картина за бъдещото развитие на енергийната система в Съюза като цяло, необходимо е да има хармонизирана рамка за докладване по отношение на инвестиционните проекти, основаваща се на актуализирани категории официални данни и информация, които да се предоставят от държавите-членки.
(9)
За тази цел държавите-членки следва да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за планираната или изграждана енергийна инфраструктура на тяхна територия в областта на производството, съхранението и преноса на течни горива, природен газ, електроенергия, включително електроенергия от възобновяеми източници, електроенергия от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, производството на биогорива, както и в областта на улавянето, преноса и съхранението на въглероден диоксид. Държавите-членки следва също така да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за междусистемни електро- и газопреносни връзки с трети държави. Съответните предприятия следва да са задължени да предоставят такива данни и информация на съответната държава-членкиа.
(10)
Като се има предвид времевият хоризонт на инвестиционните проекти в енергийния сектор, докладването веднъж на всеки две години би трябвало да е достатъчно.
(11)
С оглед да бъдат избегнати непропорционални административни натоварвания и да се сведат до минимум разходите на държавите-членки и на предприятията, по-специално на малките и средните предприятия, настоящият регламент следва да разрешава освобождаване на държавите-членки и на предприятията от задължения за докладване, при условие че на Комисията вече е предоставена равностойна информация в съответствие с отнасящите се за енергетиката правни актове на Съюза и насочени към постигане на целите за изграждане на конкурентни енергийни пазари в Съюза, за постигане на устойчиво развита енергийна система в Съюза и за сигурност на енергийните доставки за Съюза. Ето защо следва да се избягва дублирането на изискванията за докладване, предвидени в третия пакет от документи за вътрешния пазар на електроенергия и природен газ. С цел да намали тежестта във връзка с докладването, Комисията следва да окаже помощ на държавите-членки, за да изясни в кои случаи счита, че данните или информацията, които вече са били нотифицирани до нея съгласно други правни актове, изпълняват изискванията на настоящия регламент.
(12)
За обработката на данните, както и за да се опрости и обезпечи сигурността на нотифицирането на данните, Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да могат да вземат всички подходящи мерки в това отношение, по-специално използването на интегрирани инструменти и процедури от областта на информационните технологии, което следва да гарантира поверителността на данните или информацията, нотифицирани до Комисията.
(13)
Защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от страна на държавите-членки е уредена с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), а защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от Комисията е уредена с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4). Настоящият регламент не променя тези разпоредби.
(14)
Държавите-членки или техните упълномощени институции и Комисията следва да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация. Ето защо държавите-членки или техните упълномощени институции следва да агрегират такива данни и информация на национално равнище преди предаването им на Комисията, с изключение на данните и информацията, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия. Ако е необходимо, Комисията следва допълнително да агрегира тази информация, така че да предотврати разкриването или определянето по дедуктивен път на данни за отделните предприятия или инсталации.
(15)
Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да изготвят периодичен междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система на Съюза, и когато това е целесъобразно, по-подробен анализ на определени аспекти на енергийната система. Тези анализи следва, по-специално, да допринасят за повишаването на енергийната сигурност чрез установяването на възможни инфраструктурни и инвестиционни несъответствия от гледна точка на постигането на баланс между предлагането и търсенето на енергия. Също така, анализите следва да се използват при обсъждане на равнището на Съюза на енергийните инфраструктури, и затова следва да бъдат изпращани на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да бъдат предоставяни на разположение на заинтересованите страни.
(16)
Малките и средните предприятия ще могат, в контекста на извършваното от тях инвестиционно планиране, да се възползват от междусекторния анализ на Комисията и от данните и информацията, публикувани от нея в съответствие с настоящия регламент.
(17)
Комисията може да използва съдействие от експерти от държавите-членки или други компетентни експерти, с оглед постигане на общо разбиране за потенциалните несъответствия в инфраструктурата и свързаните с тях рискове и за да се насърчи прозрачността по отношение на бъдещото развитие, което е от особен интерес за новите участници на пазара.
(18)
Настоящият регламент следва да замени Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 на Съвета (5), който беше отменен от Съда на Европейския съюз на 6 септември 2012 г. (6), но действието му беше запазено до влизането в сила на нов регламент. Следователно с влизането в сила на настоящия регламент, отмяната на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, както беше постановено от Съда, следва да породи действие. Освен това Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета (7), който беше отменен от отменения Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, следва да бъде отменен от настоящия регламент.
(19)
Формата и подробните технически изисквания за нотификация до Комисията на данни и информация относно инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура са зададени в Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 на Комисията (8). Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 следва да продължи да се прилага до неговото преразглеждане, което ще бъде направено след приемането на настоящия регламент.
(20)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се въвежда обща нормативна уредба за нотификация до Комисията на данни и информация за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в секторите на течните горива, природния газ, въглищата, електроенергията, включително електроенергията от възобновяеми източници, електроенергията от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, както и за инвестиционните проекти за производство на биогорива и за улавяне, пренос и съхранение на въглероден диоксид, генериран в тези сектори.
2. Настоящият регламент се прилага за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, които са с вече започнали дейности по изграждане или извеждане от експлоатация, или за които е взето окончателно инвестиционно решение.
Също така, държавите-членки могат да предоставят прогнозни данни или предварителна информация за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, по които е планирано започването на строителство в рамките на пет години или извеждане от експлоатация в рамките на три години, но за които още не е взето окончателно инвестиционно решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Инфраструктура“ означава всякакъв вид инсталации или част от инсталация, свързани с производството, преноса и съхранението, включително междусистемните връзки между Съюза и трети държави;
2)
„Инвестиционни проекти“ означава проекти, имащи за цел:
i)
изграждане на нова инфраструктура;
ii)
преобразуване, модернизация, увеличаване или намаляване на капацитета на съществуваща инфраструктура;
iii)
частично или пълно извеждане от експлоатация на съществуваща инфраструктура;
3)
„Окончателно инвестиционно решение“ означава решението, взето на равнището на предприятие, за окончателно заделяне на средства за инвестиционния етап на даден проект;
4)
„Инвестиционен етап“ означава етапът, по време на който се извършва изграждането или извеждането от експлоатация и се правят капиталови разходи; този етап не включва етапа на планиране;
5)
„Етап на планиране“ означава етапът, по време на който се подготвя изпълнението на проекта, и който може да включва, в зависимост от конкретния случай, технико-икономическа оценка, предпроектни и технически проучвания, получаване на лицензи и разрешения и поемане на капиталови разходи;
6)
„Инвестиционни проекти в процес на изграждане“ означава инвестиционни проекти, чиито строителни работи са започнали и за които вече са направени капиталови разходи;
7)
„Извеждане от експлоатация“ означава етапът, по време на който окончателно се спира експлоатацията на даден инфраструктурен обект;
8)
„Производство“ означава генерирането на електроенергия и производството на горива, включително биогорива;
9)
„Пренос“ означава транспортирането на енергийни източници или продукти или въглероден диоксид по мрежа, по-специално:
i)
по тръбопроводи, различни от тръбопроводната мрежа на находището/производителя (upstream pipeline network) и от тръбопроводните мрежи, използвани предимно за разпределение; или
ii)
по електрически мрежи за свръхвисоко и високо напрежение, различни от мрежите, използвани предимно за електроразпределение;
10)
„Улавяне“ означава процеса на улавяне на въглероден диоксид от промишлени инсталации за съхранение;
11)
„Съхранение“ означава временното или постоянното складиране на енергия или енергийни източници в надземна или подземна инфраструктура или геоложки обекти, или нагнетяването и задържането на въглероден диоксид в подземни геоложки образувания;
12)
„Предприятие“ означава всяко физическо или юридическо частно или публично лице, което взема решения за инвестиционни проекти или ги изпълнява;
13)
„Енергийни източници“ означава:
i)
първични енергийни източници, като например нефт, природен газ или въглища;
ii)
преобразувани енергийни източници, като например електроенергия;
iii)
възобновяеми енергийни източници, включително водноелектрическа енергия, биомаса, биогаз, вятърна енергия, слънчева енергия, енергия на приливите и отливите, енергия на вълните и геотермална енергия; както и
iv)
енергийни продукти, като например рафинирани нефтопродукти и биогорива;
14)
„Специален орган“ означава орган, на който по силата на специфичен за енергийния сектор правен акт на Съюза са възложени подготовката и приемането на многогодишни планове за развитие на енергийните мрежи и за инвестиции в целия ЕС в областта на енергийната инфраструктура, като например Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), и Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета (10);
15)
„Агрегирани данни“ означава данни, агрегирани на равнището на една или повече държави-членки.
Член 3
Нотификация на данни
1. Без да излизат извън рамките на пропорционалното натоварване за събиране и докладване на данни, държавите-членки или институциите, на които те възложат тази задача, трябва да компилират всички данни и информация, изисквани в настоящия регламент, започвайки от 1 януари 2015 г. и след това - на всеки две години.
Те трябва да нотифицират до Комисията посочените в настоящия регламент данни и съответната проектна информация в 2015 г., като тази година е първата година на докладване, и след това - на всеки две години. Така нотифицираните данни трябва да са в агрегиран вид, освен данните и съответната информация, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия.
Държавите-членки или упълномощените от тях институции трябва да нотифицират данните и съответната проектна информация в агрегиран вид в срок до 31 юли от съответната година на докладване.
2. Държавите-членки или упълномощените от тях институции се освобождават от задълженията по параграф 1, ако и доколкото в съответствие със специфичните за енергийния сектор правни актове на Съюза или с Договора за Евратом:
а)
съответната държава-членка или упълномощената от нея институция вече са нотифицирали до Комисията исканите данни или информация, отговарящи на,тези, изисквани по настоящия регламент, и са посочили датата на съобщаването и съответния специфичен правен акт; или
б)
на специален орган е възложена подготовката на многогодишен инвестиционен план за енергийна инфраструктура на равнището на ЕС и за тази цел той събира данни и информация, отговарящи на тези, изисквани по настоящия регламент. В такъв случай и за целите на настоящия регламент, този специален орган трябва да нотифицира всички съответни данни и информация до Комисията.
Член 4
Източници на данни
Съответните предприятия трябва да нотифицират посочените в член 3 данни или информация до държавите-членки (или на техните упълномощени институции), на чиято територия планират да изпълнят инвестиционни проекти, преди 1 юни от всяка година на докладване. Подадените данни и информация трябва да отразяват състоянието на инвестиционните проекти към 31 март от съответната година на докладване.
Изискването в първата алинея не се отнася за предприятия, по отношение на които държавата-членка реши да използва други начини за предоставяне на Комисията на посочените в член 3 данни или информация, при условие че предоставените данни или информация са съпоставими.
Член 5
Съдържание на нотифицираната информация
1. По отношение на видовете инвестиционни проекти, изброени в приложението, нотификацията по член 3 трябва да включва, когато е целесъобразно:
а)
размера на планирания или изграждан капацитет;
б)
вида и основните характеристики на инфраструктурата или на планирания или изграждан капацитет, включително, в съответните случаи, местонахождението на трансграничните проекти за пренос на енергия;
в)
вероятната година на пускане в експлоатация;
г)
вида на използваните енергийни източници;
д)
инсталациите, чрез които може да се реагира при кризи в сигурността на доставките, като например съоръжения, даващи възможност за пренос в обратна посока или за преминаване към друго гориво; както и
е)
съоръженията за системи за улавяне на въглерод или реконструкциите на съществуващи инсталации с цел въвеждане на улавяне и съхранение на въглерод.
2. По отношение на всяко предложено извеждане от експлоатация на мощности, нотификацията по член 3 трябва да включва:
а)
естеството и мощността/капацитета на съответния инфраструктурен обект; както и
б)
вероятната година на извеждане от експлоатация.
3. Всяка нотификация по член 3 трябва да включва, по целесъобразност:
а)
целия обем на инсталираните мощности/капацитет за производство, пренос и съхранение, които съществуват към началото на съответната година на докладване, или чиято експлоатация е прекратена за период, по-дълъг от три години; както и
б)
съответна информация относно закъснения и/или препятствия пред изпълнението на инвестиционен проект, в случаите, когато държавите-членки, техните упълномощени институции или съответният специален орган притежават тази информация.
Член 6
Качество и публичност на данните
1. Държавите-членки, техните упълномощени институции или, в съответните случаи, специалните органи, са длъжни да се стремят да осигурят качество, релевантност, точност, яснота, навременност и съгласуваност на данните и информацията, които нотифицират до Комисията.
Когато нотификацията се прави от специални органи, нотифицираните данни и информация могат да бъдат придружени от подходящи обяснителни бележки от държавите-членки.
2. Комисията може да публикува предоставените съгласно настоящия регламент агрегирани данни и информация, по-специално в посочените в член 10, параграф 3 анализи, при условие че няма разкриване на данни относно отделни предприятия или инсталации, нито възможност за тяхното извеждане по дедуктивен път.
3. Държавите-членки, упълномощените от тях институции или Комисията са длъжни да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация, с които разполагат.
Член 7
Разпоредби за прилагане
В рамките, установени с настоящия регламент, и до 10 юни 2014 г. Комисията трябва да приеме необходимите разпоредби за прилагането на настоящия регламент, отнасящи се за формата и другите технически подробности във връзка с нотифицирането на данните и информацията по член 3 и член 5. Дотогава продължава да се прилага Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010.
Член 8
Обработка на данните
Комисията носи отговорност за разработването, хостинга, управлението и поддръжката на информационните ресурси, необходими за получаване, съхранение и извършване на обработка на данните или информацията относно енергийните инфраструктури, нотифицирани до Комисията съгласно настоящия регламент.
Комисията също така гарантира, че ресурсите в сферата на информационните технологии, посочени в първата алинея, гарантират поверителността на данните или информацията, които са били нотифицирани съгласно настоящия регламент.
Член 9
Защита на лицата във връзка с обработката на данни
Настоящият регламент не засяга правото на Съюза и, по-специално, не променя задълженията на държавите-членки по отношение на обработката на лични данни, които задължения са формулирани в Директива 95/46/ЕО, или задълженията на институциите и органите на Съюза съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001, по отношение на обработката от тяхна страна на лични данни при изпълнение на задълженията им.
Член 10
Наблюдение и докладване
1. Въз основа на предоставените данни и информация и, ако е подходящо, също и на други източници на данни, включително закупени от Комисията данни, и като се отчитат съответните анализи, като например във връзка с многогодишните планове за развитие на газовите и електроенергийните мрежи, Комисията се задължава да изпраща на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да публикува на всеки две години междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система в Съюза. Тези анализи трябва да са насочени, по-специално, към:
а)
откриване на потенциални бъдещи несъответствия между търсенето и предлагането на енергия, които са от значение за енергийната политика на Съюза, включително за функционирането на вътрешния енергиен пазар, като се акцентира върху потенциални бъдещи недостатъци и слабости в инфраструктурата за производство и пренос;
б)
определяне на съществуващите препятствия за инвестициите и насърчаване на най-добрите практики за тяхното преодоляване; както и
в)
увеличаване на прозрачността за съществуващите участници и за потенциалните участници, навлизащи на пазара.
Също така, Комисията може да предоставя всякакви специфични анализи, които сметне за необходими или подходящи, направени въз основа на тези данни и информация.
2. При подготовката на анализите по параграф 1, Комисията може да бъде подпомагана от експерти от държавите-членки и/или други експерти, както и от професионални асоциации, имащи специфична за разглежданата област компетентност.
Комисията е длъжна да дава на всички държави-членки възможност да коментират черновите версии на анализите.
3. Комисията е длъжна да провежда обсъждане на анализите със заинтересовани страни, като Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), Координационната група по природния газ, Групата за координация в областта на електроенергетиката и Групата за координация в областта на нефта.
Член 11
Преглед
Комисията се задължава до 31 декември 2016 г. да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и да представи доклад за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета. В прегледа Комисията трябва да разгледа, inter alia:
а)
възможността за разширяване на обхвата на настоящия регламент с цел включване на:
i)
добива на газ, нефт и въглища;
ii)
терминалите за сгъстен природен газ;
iii)
допълнителни видове съхранение на електроенергия, които понастоящем не са обхванати от настоящия регламент; както и
б)
въпросът дали праговите стойности за инсталациите за енергия от възобновяеми източници следва да бъдат понижени.
При разглеждането на тези варианти, Комисията взема предвид необходимостта от това да се гарантира баланс между увеличената административна тежест и ползите от придобиването на допълнителната информация.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/96 се отменя от 9 април 2014 г.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
UREDBA (EU) br. 256/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. veljače 2014.
o obavješćivanju Komisije o investicijskim projektima u području energetske infrastrukture u Europskoj uniji, zamjeni Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 617/2010 i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 736/96
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 194.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Stvaranje cjelovite slike razvoja ulaganja u energetsku infrastrukturu u Uniji ključno je za razvoj energetske politike Unije i kako bi Komisija izvršila svoje zadatke u području energetike. Redovit pristup ažurnim podacima i informacijama Komisiji bi trebao omogućiti potrebne usporedbe i procjene te predlaganje odgovarajućih mjera na temelju odgovarajućih brojčanih podataka i analiza, posebno u vezi s budućom ravnotežom između energetske ponude i potražnje.
(2)
Situacija u području energetike znatno se promijenila posljednjih godina u Uniji i izvan nje te su ulaganja u energetsku infrastrukturu postala ključno pitanje za sigurnu opskrbu Unije energijom, funkcioniranje unutarnjeg tržišta i prijelaz na energetski sustav s niskom emisijom ugljika, s čime je započela Unija.
(3)
Za taj novi energetski kontekst potrebna su značajna ulaganja u sve vrste infrastrukture u svim energetskim sektorima, kao i razvoj novih vrsta infrastrukture i novih tehnologija koje tržište treba prihvatiti. Zbog liberalizacije energetskog sektora i dodatne integracije unutarnjeg tržišta gospodarski subjekti igraju sve značajniju ulogu u svrhu ulaganja. U isto vrijeme novi zahtjevi energetske politike, kao što su ciljevi koji utječu na mješavinu goriva, izmijenit će politike država članica u smjeru nove i/ili modernizirane energetske infrastrukture.
(4)
U tom kontekstu trebalo bi posvetiti veću pažnju ulaganjima u energetsku infrastrukturu u Uniji, posebno kako bi se preduhitrili problemi, promicala najbolja praksa te kako bi budući razvoj energetskog sustava Unije bio transparentniji.
(5)
Komisija, a posebno njezin Opservatorij za energetsko tržište, trebala bi stoga raspolagati točnim podacima i informacijama o investicijskim projektima, uključujući stavljanje izvan pogona, koji se odnose na najznačajnije komponente energetskog sustava Unije.
(6)
Podaci i informacije o predvidivim kretanjima u kapacitetima proizvodnje, transporta i skladištenja te o projektima u različitim energetskim sektorima od interesa su za Uniju i važni za buduća ulaganja. Zbog toga je potrebno osigurati obavješćivanje Komisije o investicijskim projektima za koje su započeli radovi na izgradnji ili stavljanju izvan pogona ili za koje je donesena konačna odluka o ulaganju.
(7)
Na temelju članaka 41. i 42. Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju (Ugovor o Euratomu) poduzeća imaju obvezu dostaviti svoje investicijske projekte. Te informacije potrebno je posebno dopuniti redovitim izvješćivanjem o provedbi investicijskih projekata. Takvim dodatnim izvješćivanjem ne dovode se u pitanje članci od 41. do 44. Ugovora o Euratomu. Međutim, kad god je to moguće, trebalo bi izbjeći nametanje dvostrukog opterećenja poduzećima.
(8)
Kako bi Komisija imala dosljedan pregled budućih kretanja energetskog sustava Unije u cjelini, potreban je usklađen okvir za izvješćivanje o investicijskim projektima, koji se temelji na ažuriranim kategorijama službenih podataka i informacija koje države članice trebaju dostaviti.
(9)
U tu svrhu države članice trebale bi obavješćivati Komisiju o podacima i informacijama u pogledu investicijskih projekata u području energetske infrastrukture, koji su planirani ili u procesu izgradnje na njihovom državnom području, koji se tiču proizvodnje, skladištenja i transporta nafte, prirodnog plina, električne energije, uključujući električnu energiju iz obnovljivih izvora, električnu energiju iz ugljena i lignita te kogeneraciju električne energije i korisne topline; proizvodnje biogoriva; te hvatanja, prijevoza i skladištenja ugljičnog dioksida. Države članice također bi trebale obavješćivati Komisiju o podacima i informacijama u pogledu investicijskih projekata o interkonekcijama električne energije i plinskim interkonekcijama s trećim zemljama. Poduzeća na koja se to odnosi trebala bi imati obvezu obavješćivanja dotične države članice o tim podacima i informacijama.
(10)
S obzirom na vremenske okvire investicijskih projekata u energetskom sektoru, trebalo bi biti dostatno izvješćivati jednom u dvije godine.
(11)
Kako bi se izbjegla nerazmjerna administrativna opterećenja i sveli na najmanju mjeru troškovi za države članice i poduzeća, posebno za mala i srednja poduzeća, ova bi Uredba trebala omogućiti izuzimanje država članica i poduzeća od obveze izvješćivanja, pod uvjetom da su Komisiji već dostavljene jednakovrijedne informacije na temelju pravnih akata Unije iz područja energetike, a čija je namjena ostvariti ciljeve konkurentnih energetskih tržišta u Uniji, održivosti energetskog sustava Unije i sigurnosti opskrbe Unije energijom. Zbog toga bi trebalo izbjegavati svako udvostručavanje zahtjeva izvješćivanja koji su navedeni u trećem paketu mjera za unutarnje tržište u području električne energije i prirodnog plina. Kako bi se smanjilo opterećenje izvješćivanja, Komisija bi državama članicama trebala osigurati potporu s ciljem razjašnjavanja u kojim se slučajevima za podatke ili informacije o kojima je Komisija već obaviještena u okviru drugih pravnih akata smatra da udovoljavaju zahtjevima iz ove Uredbe.
(12)
Komisija, a posebno njezin Opservatorij za energetsko tržište, trebala bi radi obrade podataka, kao i radi jednostavnijeg i sigurnijeg obavješćivanja o podacima, moći poduzeti sve odgovarajuće mjere, a posebno koristiti integrirane informatičke alate i postupke, koji bi trebali jamčiti povjerljivost podataka ili informacija o kojima je Komisija obaviještena.
(13)
Zaštita pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka koju izvršavaju države članice uređena je Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3), a zaštita pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka koju izvršava Komisija uređena je Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (4). Ovom se Uredbom ne mijenjaju te odredbe.
(14)
Države članice ili njihovi ovlašteni subjekti te Komisija trebali bi čuvati povjerljivost poslovno osjetljivih podataka i informacija. Zbog toga bi države članice ili njihovi ovlašteni subjekti trebali objediniti te podatke i informacije na nacionalnoj razini, uz izuzetak podataka i informacija u vezi s prekograničnim transportnim projektima, prije nego što ih podnesu Komisiji. Ako je potrebno, Komisija bi trebala dodatno objediniti te podatke tako da se spriječi otkrivanje detalja o pojedinim poduzećima ili postrojenjima ili izvođenje zaključaka o njima.
(15)
Komisija, a posebno njezin Opservatorij za energetsko tržište, trebala bi omogućiti redovitu, međusektorsku analizu strukturne evolucije i izgleda energetskog sustava Unije te, gdje je primjereno, precizniju analizu određenih aspekata tog energetskog sustava. Ta bi analiza posebno trebala doprinijeti jačanju energetske sigurnosti prepoznavanjem mogućih nedostataka u infrastrukturi i ulaganjima radi postizanja ravnoteže između energetske ponude i potražnje. Analiza bi također trebala doprinijeti raspravi na razini Unije o energetskoj infrastrukturi te bi se zbog toga trebala proslijediti Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te bi trebala biti dostupna zainteresiranim stranama.
(16)
Mala i srednja poduzeća u okviru svojeg investicijskog planiranja moći će profitirati od međusektorske analize Komisije te podataka i informacija koje Komisija objavi u skladu s ovom Uredbom.
(17)
Komisiji mogu pružati pomoć stručnjaci iz država članica ili bilo koji drugi kompetentni stručnjaci radi razvijanja zajedničkog razumijevanja potencijalnih infrastrukturnih nedostataka i povezanih rizika te radi jačanja transparentnosti u pogledu budućih kretanja, što je od posebnog interesa za nove sudionike na tržištu.
(18)
Ovom bi se Uredbom trebala zamijeniti Uredba Vijeća (EU, Euratom) br. 617/2010 (5) koju je Sud poništio 6. rujna 2012. (6) i čiji su se učinci trebali zadržati do stupanja na snagu nove uredbe. Stoga bi stupanjem na snagu ove Uredbe poništenje Uredbe (EU, Euratom) br. 617/2010 u skladu s odlukom Suda trebalo proizvesti učinke. Nadalje, Uredba Vijeća (EZ) br. 736/96 (7), koja je bila stavljena izvan snage Uredbom (EU, Euratom) br. 617/2010, trebala bi biti stavljena izvan snage ovom Uredbom.
(19)
Oblik i tehnički detalji obavijesti Komisiji o podacima i informacijama o investicijskim projektima u području energetske infrastrukture utvrđeni su u Uredbi Komisije (EU, Euratom) br. 833/2010 (8). Uredba (EU, Euratom) br. 833/2010 trebala bi se nastaviti primjenjivati do njezine revizije koja će uslijediti nakon donošenja ove Uredbe.
(20)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog svojeg opsega i učinaka oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom uspostavlja zajednički okvir za obavješćivanje Komisije o podacima i informacijama u pogledu investicijskih projekata u području energetske infrastrukture u sektorima nafte, prirodnog plina, električne energije, uključujući električnu energiju iz obnovljivih izvora, električnu energiju iz ugljena i lignita te kogeneraciju električne energije i korisne topline, kao i u pogledu investicijskih projekata u vezi s proizvodnjom biogoriva i hvatanjem, prijevozom i skladištenjem ugljičnog dioksida koji je proizveden u tim sektorima.
2. Ova se Uredba primjenjuje na vrste investicijskih projekata navedene u Prilogu, za koje su započeli radovi na izgradnji ili stavljanju izvan pogona ili za koje je donesena konačna odluka o ulaganju.
Nadalje, države članice mogu dostaviti procijenjene podatke ili privremene informacije o vrstama investicijskih projekata koje su navedene u Prilogu, za koje se početak izgradnje planira u roku od pet godina i o onima za koje se stavljanje izvan pogona planira u roku od tri godine, ali za koje nije donesena konačna odluka o ulaganju.
Članak 2.
Definicije
U smislu ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„infrastruktura” znači bilo koja vrsta postrojenja ili dijela postrojenja povezana s proizvodnjom, transportom i skladištenjem, uključujući interkonekcije između Unije i trećih zemalja;
2.
„investicijski projekti” znači projekti kojima je cilj:
i.
izgradnja nove infrastrukture;
ii.
pretvorba, modernizacija, povećanje ili smanjenje kapaciteta postojeće infrastrukture;
iii.
djelomično ili potpuno stavljanje izvan pogona postojeće infrastrukture;
3.
„konačna odluka o ulaganju” znači odluka donesena na razini poduzeća radi definitivnog određivanja sredstava za investicijsku fazu projekta;
4.
„investicijska faza” znači faza tijekom koje dolazi do izgradnje ili stavljanja izvan pogona te snošenja kapitalnih troškova; ona ne uključuje fazu planiranja;
5.
„faza planiranja” znači faza tijekom koje se priprema provedba projekta i koja uključuje, ako je potrebno, procjenu izvedivosti, pripremne i tehničke studije, pribavljanje dozvola i ovlaštenja te snošenje kapitalnih troškova;
6.
„investicijski projekti u izgradnji” znači investicijski projekti za koje je izgradnja počela te su nastali kapitalni troškovi;
7.
„stavljanje izvan pogona” znači faza u kojoj infrastruktura trajno prestaje s radom;
8.
„proizvodnja” znači proizvodnja električne energije i obrada goriva, uključujući biogoriva;
9.
„transport” znači prijenos izvora energije ili energetskih proizvoda ili ugljičnog dioksida kroz mrežu, a posebno:
i.
putem cjevovoda, osim mreže proizvodnih cjevovoda i osim dijela cjevovoda koji se primarno koristi u kontekstu lokalne distribucije; ili
ii.
putem međusobno povezanih sustava vrlo visokog i visokog napona, osim sustava koji se primarno koriste u kontekstu lokalne distribucije;
10.
„hvatanje” znači proces hvatanja ugljičnog dioksida iz industrijskih postrojenja radi skladištenja;
11.
„skladištenje” znači čuvanje na trajnoj ili privremenoj osnovi energije ili izvora energije u nadzemnoj ili podzemnoj infrastrukturi ili geološkim nalazištima ili spremanje ugljičnog dioksida u podzemnim geološkim formacijama;
12.
„poduzeće” znači sve fizičke ili pravne, privatne ili javne osobe koje odlučuju o investicijskim projektima ili ih provode;
13.
„izvori energije” znači:
i.
primarni izvori energije kao što su nafta, prirodni plin ili ugljen;
ii.
transformirani izvori energije kao što je električna energija;
iii.
obnovljivi izvori energije, uključujući hidroenergiju, energiju iz biomase, bioplina, vjetra, solarnu energiju, energiju plime i oseke, valova i geotermalnu energiju; i
iv.
energetski proizvodi, kao što su rafinirani naftni proizvodi i biogoriva;
14.
„posebno tijelo” znači tijelo kojem je bilo kojim pravnim aktom Unije iz područja energetike povjerena priprema i usvajanje višegodišnjih planova za razvoj mreže i ulaganja u energetsku infrastrukturu na razini Unije, kao što je Europska mreža operatora prijenosnih sustava za električnu energiju („ENTSO-E”) iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 714/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (9) i Europska mreža operatora transportnih sustava za plin („ENTSO-G”) iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (10);
15.
„objedinjeni podaci” znači podaci objedinjeni na razini jedne ili više država članica.
Članak 3.
Obavješćivanje o podacima
1. Pazeći na razmjernost tereta prikupljanja i izvješćivanja o podacima, države članice ili subjekti kojima one prenesu tu zadaću prikupljaju sve podatke i informacije koji se zahtijevaju na temelju ove Uredbe od 1. siječnja 2015. i nakon toga svake dvije godine.
O podacima i odgovarajućim projektnim informacijama navedenima u ovoj Uredbi oni obavješćuju Komisiju 2015. godine, koja je prva godina izvješćivanja, i nakon toga svake dvije godine. To se obavješćivanje izvršava u objedinjenom obliku, osim za podatke i odgovarajuće informacije u vezi s prekograničnim transportnim projektima.
Države članice ili njihovi ovlašteni subjekti obavješćuju o objedinjenim podacima i odgovarajućim projektnim informacijama do 31. srpnja dotične godine izvješćivanja.
2. Države članice ili njihovi ovlašteni subjekti izuzeti su od obveza navedenih u stavku 1. pod uvjetom da, i u mjeri u kojoj, na temelju pravnih akata Unije u području energetike ili Ugovora o Euratomu:
(a)
dotična država članica ili njezin ovlašteni subjekt već su obavijestili Komisiju o podacima ili informacijama koji su jednakovrijedni onima koji se zahtijevaju na temelju ove Uredbe te su naveli datum tog obavješćivanja i točno određeni odgovarajući pravni akt; ili
(b)
posebnom je tijelu povjerena priprema višegodišnjeg investicijskog plana za energetsku infrastrukturu na razini Unije te ono u tu svrhu prikuplja podatke i informacije jednakovrijedne onima koji se zahtijevaju na temelju ove Uredbe. U tom slučaju i za potrebe ove Uredbe navedeno posebno tijelo obavješćuje Komisiju o svim odgovarajućim podacima i informacijama.
Članak 4.
Izvori podataka
Dotična poduzeća obavješćuju države članice ili njihove ovlaštene subjekte, na čijem državnom području planiraju provesti investicijske projekte, o podacima ili informacijama iz članka 3. prije 1. lipnja svake godine izvješćivanja. Priopćeni podaci ili informacije odražavaju stanje investicijskih projekata od 31. ožujka odgovarajuće godine izvješćivanja.
Prvi stavak ne primjenjuje se na poduzeća za koja dotična država članica odluči rabiti druge načine dostavljanja Komisiji podataka ili informacija iz članka 3., pod uvjetom da su dostavljeni podaci ili informacije usporedivi.
Članak 5.
Sadržaj obavijesti
1. Što se tiče vrsta investicijskih projekata koje su navedene u Prilogu, u obavijesti predviđenoj u članku 3. navodi se prema potrebi:
(a)
opseg kapaciteta koji je u planu ili u izgradnji;
(b)
vrsta i glavne karakteristike infrastrukture ili kapaciteta koji je u planu ili u izgradnji, uključujući položaj prekograničnih transportnih projekata, ako je to primjenjivo;
(c)
vjerojatna godina puštanja u rad;
(d)
vrste korištenih izvora energije;
(e)
postrojenja koja su u mogućnosti odgovoriti na krizne situacije u sigurnosti opskrbe, primjerice opremom koja omogućava dvosmjerne tokove ili prebacivanje na drugo gorivo; i
(f)
oprema sustava za hvatanje ugljičnog dioksida ili mehanizama nadogradnje za hvatanje i skladištenje ugljičnog dioksida.
2. Što se tiče mogućih prijedloga o stavljanju kapaciteta izvan pogona, u obavijesti predviđenoj u članku 3. navodi se:
(a)
narav i kapacitet dotične infrastrukture; i
(b)
vjerojatna godina stavljanja izvan pogona.
3. Sve obavijesti u skladu s člankom 3. uključuju prema potrebi:
(a)
ukupni opseg instaliranih proizvodnih, transportnih i skladišnih kapaciteta koji se upotrebljavaju na početku godine izvješćivanja ili koji više od tri godine nisu u radnom stanju; i
(b)
relevantne informacije o odgodama i/ili preprekama u vezi s provedbom investicijskog projekta, u slučaju da države članice, njihova ovlaštena tijela ili dotično posebno tijelo posjeduju te informacije.
Članak 6.
Kvaliteta i javnost podataka
1. Države članice, njihovi ovlašteni subjekti ili, prema potrebi, posebna tijela teže osiguravanju kvalitete, relevantnosti, točnosti, jasnoće, ažurnosti i dosljednosti podataka i informacija o kojima obavješćuju Komisiju.
Kada obavijest šalju posebna tijela, priopćeni podaci i informacije mogu biti popraćeni odgovarajućim napomenama država članica.
2. Komisija može objaviti objedinjene podatke i informacije proslijeđene sukladno ovoj Uredbi, posebno u analizama iz članka 10. stavka 3., pod uvjetom da se ne otkriju detalji o pojedinim poduzećima i postrojenjima niti da se o njima mogu izvesti zaključci.
3. Države članice, njihovi ovlašteni subjekti ili Komisija svaki za sebe čuvaju povjerljivost poslovno osjetljivih podataka ili informacija u njihovom posjedu.
Članak 7.
Provedbene odredbe
U granicama koje su utvrđene ovom Uredbom Komisija do 10. lipnja 2014. usvaja odredbe koje su potrebne za provedbu ove Uredbe u vezi s oblikom i drugim tehničkim detaljima obavješćivanja o podacima i informacijama iz članaka 3. i 5. Do tada se i dalje primjenjuje Uredba (EU, Euratom) br. 833/2010.
Članak 8.
Obrada podataka
Komisija je odgovorna za razvoj, udomljavanje, upravljanje i održavanje resursa informacijske tehnologije koji su potrebni za primanje, skladištenje i obrađivanje podataka ili informacija o energetskoj infrastrukturi, o kojima je obaviještena sukladno ovoj Uredbi.
Komisija također osigurava da resursi informacijske tehnologije iz prvog stavka jamče povjerljivost podataka ili informacija o kojima je obaviještena sukladno ovoj Uredbi.
Članak 9.
Zaštita pojedinaca s obzirom na obradu podataka
Ovom se Uredbom ne dovodi u pitanje pravo Unije, a posebno se ne mijenjaju obveze država članica u pogledu obrade osobnih podataka, kako je utvrđeno u Direktivi 95/46/EZ, kao ni obveze institucija i tijela Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 u pogledu obrade osobnih podataka koju provode tijekom izvršavanja svojih dužnosti.
Članak 10.
Praćenje i izvješćivanje
1. Na temelju proslijeđenih podataka i informacija te, prema potrebi, drugih mogućih izvora podataka, uključujući podatke koje je kupila Komisija, te vodeći računa o odgovarajućim analizama kao što su višegodišnji planovi za razvoj mreža za plin i električnu energiju, Komisija prosljeđuje Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te svake dvije godine objavljuje međusektorsku analizu strukturne evolucije i razvojnih izgleda energetskog sustava Unije. Ta analiza ima za cilj posebno:
(a)
prepoznati potencijalne buduće nesklade između energetske ponude i potražnje, koji su značajni za energetsku politiku Unije, uključujući za funkcioniranje unutarnjeg energetskog tržišta, s posebnim naglaskom na moguće buduće nedostatke i propuste u infrastrukturi za proizvodnju i transport;
(b)
prepoznati prepreke za ulaganja i promicati najbolju praksu za njihovo uklanjanje; i
(c)
povećati transparentnost za sudionike na tržištu i potencijalne nove konkurente na tržištu.
Na temelju tih podataka i informacija Komisija može osigurati i specifične analize za koje se smatra da su potrebne ili primjerene.
2. Kod pripreme analiza iz stavka 1. Komisiji mogu pomagati stručnjaci iz država članica i/ili bilo koji drugi stručnjaci, stručna udruženja sa specifičnim kompetencijama u dotičnom području.
Komisija svim državama članicama daje mogućnost da komentiraju nacrte analiza.
3. Komisija raspravlja o analizama sa zainteresiranim stranama, kao što su ENTSO-E, ENTSO-G, koordinacijska skupina za plin, koordinacijska skupina za električnu energiju i skupina za opskrbu naftom.
Članak 11.
Preispitivanje
Komisija do 31. prosinca 2016. preispituje provedbu ove Uredbe i podnosi izvješće o rezultatima tog preispitivanja Europskom parlamentu i Vijeću. Prilikom preispitivanja Komisija među ostalim provjerava:
(a)
moguće proširenje područja primjene ove Uredbe na:
i.
vađenje plina, nafte i ugljena;
ii.
terminale za komprimirani prirodni plin;
iii.
dodatne vrste skladištenja električne energije; i
(b)
trebaju li se ili ne sniziti pragovi za postrojenja za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora.
Prilikom ispitivanja tih mogućnosti Komisija uzima u obzir potrebu za osiguranjem ravnoteže između povećanog administrativnog opterećenja i koristi od dobivanja dodatnih informacija.
Članak 12.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 736/96 stavlja se izvan snage od 9. travnja 2014.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 26. veljače 2014.