РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/159 НА СЪВЕТА
от 27 януари 2015 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2532/98 относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 132, параграф 3 от него,
като взе предвид устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34.3 от него,
като взе предвид препоръката на Европейската централна банка (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейската комисия (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 129, параграф 4 от Договора и в член 41 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2532/98 (4) се основава на член 132, параграф 3 от ДФЕС и член 34.3 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-нататък „уставът“), които оправомощават Съвета да определи рамките и условията, при които Европейската централна банка (наричана по-нататък „ЕЦБ“) има правото да налага на предприятия глоби или периодични парични санкции при неизпълнение на задължения, произтичащи от нейните регламенти и решения. Във връзка с това съдържанието на Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде ограничено до нарушенията на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ. За нарушения на пряко приложимото право на Съюза, с изключение на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ, следва да се прилагат съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1024/2013 (5).
(2)
ЕЦБ прилага Регламент (ЕО) № 2532/98, за да налага санкции в различните области на компетентността си, включително по-специално осъществяването на паричната политика на Съюза, функционирането на платежните системи и събирането на статистическа информация.
(3)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 възложи на ЕЦБ някои надзорни задачи и я оправомощи да налага на кредитните институции, над които упражнява надзор: а) административни имуществени наказания, когато тези институции нарушават изискване на пряко приложимо право на Съюза, по отношение на което на компетентните органи се предоставя възможност за налагане на административни имуществени санкции съгласно съответното право на Съюза; и б) санкции в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ (наричани по-долу заедно „административни наказания“).
(4)
В член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено, че с оглед на изпълнението на възложените ѝ с посочения регламент задачи ЕЦБ може в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 да налага санкции за нарушение на приети от нея регламенти и решения.
(5)
В това отношение някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 2532/98 не съответстват на широк кръг разпоредби, съдържащи се в Регламент (ЕС) № 1024/2013, които са пряко свързани с правомощията на ЕЦБ да налага санкции в случай на нарушение на регламенти или решения на ЕЦБ. Поради това е необходимо да се определят правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 2532/98, които следва да бъдат изменени, ако се отнасят до налагането на санкции от страна на ЕЦБ за нарушение на приети от нея регламенти или решения, свързани с надзорните ѝ задачи.
(6)
Въз основа на правомощието да изпълнява възложените ѝ по силата на Договорите надзорни задачи, предвидено в член 34 от Протокол № 4 за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, ЕЦБ прие Регламент (ЕС) № 468/2014 (6). С цел да се организира изпълнението на задачата на ЕЦБ да осигурява спазването на правилата, съдържащи се в пряко приложимото право на Съюза, Регламент (ЕС) № 468/2014, в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в съответствие с основните права и принципи, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз, внася допълнителни уточнения в рамката за административните наказания, предвидени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Той също така установява правила относно налагането на административни наказания в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ. Регламент (ЕС) № 468/2014 е инструмент за изпълнение на вторичното законодателство. Поради това, в случай на стълкновение на разпоредбите, предвидени в този регламент, и разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98, предимство имат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98.
(7)
ЕЦБ следва да публикува решенията за налагане на санкции в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, освен ако такова публикуване би застрашило стабилността на финансовите пазари или би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
(8)
С оглед осигуряване на съгласуваност при третирането на еднакво сериозни нарушения горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за неизпълнение на регламенти или решения на ЕЦБ в областта на надзора, не следва да се различава от горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за нарушение на пряко приложимото право на Съюза. Поради това спрямо всички глоби, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, следва да се прилагат едни и същи горни граници.
(9)
ЕЦБ следва да може да налага периодични парични санкции на предприятията, за да ги принуди да спазват регламентите или решенията на ЕЦБ в областта на надзора или да преустановят продължаващо нарушение на такива регламенти или решения. Горната граница на периодичните парични санкции следва да бъде съизмерима с горната граница на глобите, приложими в областта на надзора.
(10)
Член 25 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 урежда принципа за разделение, съгласно който ЕЦБ изпълнява възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, без да се засягат задачите ѝ, свързани с паричната политика, и другите ѝ задачи, и отделно от тях. Този принцип трябва да бъде следван безусловно във всички действия на ЕЦБ. С оглед утвърждаването на този принцип за разделение, съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 беше създаден Надзорен съвет, който, наред с другото, отговаря за изготвянето на цялостни проекти за решения за Управителния съвет на ЕЦБ в областта на надзора. Освен това приетите от Управителния съвет на ЕЦБ решения подлежат на преглед от Административния съвет за преглед при условията на член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Като се отчитат принципът за разделение и създаването на Надзорния съвет и Административния съвет за преглед, следва да се прилагат две различни процедури: а) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи административни наказания при изпълнение на надзорните си задачи, решенията за това се вземат от Управителния съвет на ЕЦБ въз основа на цялостен проект за решение от Надзорния съвет и подлежат на преглед от Административния съвет за преглед; и б) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи санкции при изпълнение на задачите си, които не са свързани с надзора, решенията за това се вземат от Изпълнителния съвет на ЕЦБ и подлежат на преглед от Управителния съвет на ЕЦБ.
(11)
Поради сложността на разследването на нарушенията в областта на надзора, спрямо правото за налагане и изпълнение на санкции, свързани с надзорните задачи на ЕЦБ, следва да се прилагат по-дълги давностни срокове от тези, установени за санкциите, отнасящи се до задачите на ЕЦБ, които не са свързани с надзора. Спирането и прекъсването на тези давностни срокове следва да бъде съответно уредено, като се вземе предвид и фактът, че процедурите за нарушения в областта на надзора биха могли да съвпадат с наказателни разследвания и производства, които се основават на същите факти.
(12)
Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2532/98 се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
точка 6 се заменя със следното:
„6.
„периодични парични санкции“ означава суми, които, в случай на продължаващо нарушение, предприятието е длъжно да плати или като санкция, или за да бъдат принудени съответните субекти да изпълнят надзорните решения и регламенти на ЕЦБ. Периодичните парични санкции се изчисляват за всеки пълен ден на продължаващото нарушение:
а)
след като предприятието е било уведомено за решението, с което се изисква прекратяване на това нарушение в съответствие с процедурата, предвидена в член 3, параграф 1, втора алинея; или
б)
когато продължаващото нарушение попада в обхвата на член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (7), в съответствие с процедурата, предвидена в член 4б от настоящия регламент;
;
б)
точка 7 се заменя със следното:
„7.
„санкции“ означава глоби и периодични парични санкции.“
2.
Вмъква се следният член:
„Член 1а
Общи принципи и обхват
1. Настоящият регламент се прилага спрямо налагането от ЕЦБ на санкции на предприятията за неизпълнение на задълженията, произтичащи от решенията или регламентите на ЕЦБ.
2. Правилата, приложими за налагането от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи на санкции за нарушения на регламентите или решенията на ЕЦБ, се ползват с дерогация от правилата, определени в членове 2-4, в степента, посочена в членове 4а-4в.
3. ЕЦБ публикува всяко решение за налагане на санкции на предприятие в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, независимо от това дали решението е обжалвано или не.
ЕЦБ своевременно извършва публикуването на своя уебсайт, след като съответното предприятие е било уведомено за решението. Публикацията включва информация за вида и естеството на нарушението и идентификационни данни на съответното предприятие, освен ако такова публикуване:
а)
би застрашило стабилността на финансовите пазари или текущо наказателно разследване; или
б)
би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
При такива обстоятелства решенията относно санкциите се публикуват анонимно. Като алтернативен вариант, когато има вероятност тези обстоятелства да престанат да съществуват в рамките на разумен срок, публикуването съгласно настоящия параграф може да бъде отложено за този срок.
Ако решение за налагане на санкция е предмет на висящо производство по обжалване пред Съда, ЕЦБ своевременно публикува на официалния си уебсайт и информация относно актуалното състояние на въпросното обжалване и резултата от него.
ЕЦБ прави необходимото публикуваната съгласно настоящия параграф информация да остане на официалния ѝ уебсайт в продължение най-малко на пет години.“
3.
В член 2 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато нарушението се състои в неизпълнение на задължение, прилагането на санкция не освобождава предприятието от изпълнение на това задължение, освен ако обратното е изрично посочено в решението, прието съгласно член 3, параграф 4 или член 4б.“
4.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
първото изречение на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Решението дали да се започне процедура за нарушение се взема от ЕЦБ по нейна инициатива или на основание на предложение за това, адресирано до нея от страна на националната централна банка на държавата-членка, в рамките на чиято юрисдикция е извършено предполагаемото нарушение.“
;
б)
параграф 10 се заменя със следното:
„10. Ако нарушението е свързано изключително със задача, възложена на ЕСЦБ или на ЕЦБ в съответствие с Договора и устава, процедурата за нарушение може да започне единствено на основание на настоящия регламент, независимо от съществуващите национални закони или подзаконови актове, които могат да предвиждат отделна процедура. Ако нарушението е свързано също и с една или повече области извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ, правото да се започне процедура за нарушение на основание настоящия регламент е независимо от правото на компетентния национален орган да започне отделна процедура по отношение на областите извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ. Настоящата разпоредба не засяга прилагането на наказателното право и на националното право, свързано с компетентностите по пруденциален надзор в участващите държави-членки, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013.“
5.
Вмъкват се следните членове:
„Член 4а
Специални правила относно горните граници на санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, в случай на нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, границите, в които ЕЦБ може да налага глоби и периодични парични санкции, са следните:
а)
за глоби: горната граница е равна на удвоения размер на реализираната печалба или нереализираната загуба вследствие на нарушението, когато размерът им може да бъде определен, или на 10 % от общия годишен оборот на предприятието;
б)
за периодични парични санкции: горната граница е 5 % от среднодневния оборот на ден за периода на нарушението. Периодични парични санкции могат да бъдат налагани за период от максимум шест месеца от датата, определена в решението, с което се налага периодичната парична санкция.
2. За целите на параграф 1:
а)
„годишен оборот“ означава годишният оборот на съответното предприятие през предходната стопанска година, както е определен в приложимото право на Съюза, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието. Когато предприятието е дъщерно предприятие на предприятие майка, съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот съгласно последния наличен консолидиран годишен финансов отчет през предходната стопанска година, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието;
б)
„среднодневен оборот“ означава годишният оборот съгласно определението по буква а), разделен на 365.
Член 4б
Специални процедурни правила за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1-8 от настоящия регламент правилата, установени в настоящия член, се прилагат спрямо нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи.
2. Когато ЕЦБ, при изпълнението на задачите си съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, счита, че има основание да подозира, че предприятие, чието седалище се намира в държава-членка от еврозоната, извършва или е извършило едно или повече нарушения на регламент или решение на ЕЦБ, както е посочено в член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, ЕЦБ извършва необходимото разследване в съответствие с посочените по-долу разпоредби.
3. При завършване на разследване и преди изготвяне и представяне пред Надзорния съвет на предложение за цялостен проект на решение, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, уведомява писмено съответното предприятие за констатациите от извършеното разследване и за повдигнатите във връзка с това възражения.
В уведомлението, посочена в първа алинея, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, информира съответното предприятие за правото му да представи становището си в писмена форма на ЕЦБ относно съдържащите се в него фактически резултати и повдигнатите срещу предприятието възражения, включително отделните разпоредби, за които се счита, че са били нарушени, и определя разумен срок за предоставяне на това становище. ЕЦБ не е длъжна да взема предвид писмени становища, предоставени след изтичане на определения от нея срок в качеството ѝ на институция, разследваща нарушения в областта на надзора.
ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, може също така, след като изпрати уведомлението съгласно първа алинея, да покани съответното предприятие на устно изслушване. Страните, обект на разследване, могат да бъдат представлявани и/или подпомагани по време на изслушването от адвокати или други квалифицирани лица. Устното изслушване не е публично.
Правото на достъп до досието на съответното предприятие, което е обект на разследване, е гарантирано. Това право не обхваща поверителната информация.
4. Надзорният съвет предлага на Управителния съвет цялостен проект за решение, в който се определя дали съответното предприятие е извършило нарушение и се уточняват санкциите, които трябва да бъдат наложени, ако има такива, в съответствие с процедурата по член 26, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
5. Съответното предприятие има правото да поиска преглед от Административния съвет за преглед на решението, прието от Управителния съвет съгласно параграф 4, в съответствие с процедурата, установена в член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
Член 4в
Специални давностни срокове за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 4 правото за вземане на решение за налагане на санкция за нарушения на решения или регламенти на ЕЦБ, свързани с надзорните ѝ задачи, се погасява пет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - пет години след прекратяване на нарушението.
2. Всяко предприето от ЕЦБ действие за целите на разследването или производството във връзка с нарушение води до прекъсване на давностния срок по параграф 1. Давността се прекъсва, считано от датата, на която съответното поднадзорно лице е уведомено за действието. След всяко прекъсване давностният срок започва да тече наново. Давностният срок обаче не може да надвишава период от десет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - десет години след прекратяване на нарушението.
3. Давностните срокове, описани в предходните параграфи, могат да бъдат удължени, ако:
а)
решение на Управителния съвет е предмет на преглед пред Административния съвет за преглед или на производство по обжалване пред Съда на Европейския съюз; или
б)
има висящо наказателно производство срещу съответното предприятие във връзка със същите факти. В този случай давностните срокове, описани в предходните параграфи, се удължават със срока, необходим на Административния съвет за преглед или на Съда да разгледа решението, или до приключване на наказателното производство срещу съответното предприятие.
4. Правото на ЕЦБ да изпълни решение за налагане на санкция се погасява пет години след приемането на това решение. Всяко действие на ЕЦБ, насочено към изпълнение на плащане или на условия на плащане съгласно наложената санкция, води до прекъсване на давностния срок за изпълнение.
5. Давностният срок за изпълнение на санкциите се спира:
а)
до изтичане на крайния срок за плащане на наложената санкция;
б)
ако изпълнението на плащането на наложената санкция е спряно по силата на решение на Управителния съвет или на Съда.“
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки съгласно Договорите.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2015 година.
UREDBA VIJEĆA (EU) 2015/159
od 27. siječnja 2015.
o izmjenama Uredbe (EZ) br. 2532/98 o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 132. stavak 3.,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 34. stavak 3.,
uzimajući u obzir preporuku Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
uzimajući u obzir mišljenje Europske komisije (3),
djelujući u skladu s postupkom utvrđenim u članku 129. stavku 4. Ugovora i članku 41. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 2532/98 (4) temelji se na članku 132. stavku 3. UFEU-a i članku 34. stavku 3. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (u daljnjem tekstu: „Statut”) kojim se ovlašćuje Vijeće da utvrdi granice i uvjete za Europsku središnju banku (u daljnjem tekstu: „ESB”) za izricanje novčanih kazni ili periodičnih penala poduzetnicima za neispunjavanje obveza koje proizlaze iz uredbi i odluka ESB-a. Sadržaj Uredbe (EZ) br. 2532/98 trebalo bi stoga ograničiti na kršenje uredaba i odluka koje je donio ESB. Za kršenje izravno primjenjivog prava Unije, osim uredaba i odluka koje je donio ESB, trebalo bi primjenjivati odgovarajuće odredbe propisane Uredbom Vijeća (EU) br. 1024/2013 (5).
(2)
ESB primjenjuje Uredbu (EZ) br. 2532/98 za nametanje sankcija u raznim područjima nadležnosti, uključujući posebno provođenje monetarne politike Unije, funkcioniranje platnih sustava i prikupljanja statističkih podataka.
(3)
Uredba (EU) br. 1024/2013 dodijelila je ESB-u neke nadzorne zadaće i omogućila mu da ih nametne kreditnim institucijama koje nadzire: (a) administrativne novčane kazne kada te institucije krše uvjet izravno primjenjiv pravom Unije u odnosu na koje administrativne novčane kazne moraju biti dostupne nadležnim tijelima prema mjerodavnom pravu Unije; i (b) sankcije u skladu s Uredbom (EZ) br. 2532/98 u slučaju povrede uredbi ili odluka ESB-a (u daljnjem tekstu zajedno se spominju kao „administrativne kazne”).
(4)
Članak 18. stavak 7. Uredbe (EU) br. 1024/2013 predviđa da za provođenje zadaća dodijeljenih mu ovom Uredbom, u slučaju kršenja uredbi ili odluka ESB-a, ESB može izreći sankcije u skladu s Uredbom (EZ) br. 2532/98.
(5)
U tom smislu, određene odredbe Uredbe (EZ) br. 2532/98 nisu usklađene sa širokim rasponom odredaba Uredbe (EU) br. 1024/2013 koje su izravno relevantne za ovlasti ESB-a za izricanje sankcija u slučaju povrede uredbi i odluka ESB-a. Stoga je potrebno utvrditi pravila propisana u Uredbi (EZ) br. 2532/98 koja bi trebalo izmijeniti ako se odnose na izricanje sankcija od strane ESB-a u slučaju kršenja uredbi ili odluka ESB-a koje se odnose na njegove nadzorne zadaće.
(6)
Na temelju svojih ovlasti za provedbu nadzornih zadaća koje su mu dodijeljene Ugovorima, propisanih člankom 34. Protokola (br. 4) uz Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, ESB je donio Uredbu (EU) br. 468/2014 (6). Kako bi se organizirao zadatak ESB-a da osigura usklađenost pravila sadržanih u izravno primjenjivom pravu Unije, Uredba (EU) br. 468/2014 detaljnije navodi, u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1024/2013 i u skladu s temeljnim pravima i načelima utvrđenima u Povelji Europske unije o temeljnim pravima, okvir za administrativne kazne propisane u članku 18. Uredbe (EU) br. 1024/2013. Također utvrđuje pravila koja se odnose na uvođenje administrativnih kazni u slučaju kršenja uredbi ili odluka ESB-a. Uredba (EU) br. 468/2014 instrument je provedbe sekundarnog zakonodavstva. U skladu s tim, u slučaju sukoba između odredaba utvrđenih u toj Uredbi i odredaba Uredbe (EZ) br. 2532/98, prevladat će Uredba (EZ) br. 2532/98.
(7)
ESB bi trebao objaviti odluke o izricanju sankcija u slučaju kršenja uredbe ili odluke ESB-a u području nadzora, osim ako bi takva objava ugrozila stabilnost financijskih tržišta ili izazvala, u mjeri u kojoj je moguće utvrditi, nerazmjernu štetu povezanom poduzetniku.
(8)
Gornja granica novčane kazne koju ESB može izreći poduzetniku za nepoštovanje uredbe ili odluke ESB-a u području nadzora ne bi se trebala razlikovati od gornje granice novčane kazne koju ESB može nametnuti poduzetniku za povredu izravno primjenjivog prava Unije, kako bi se osigurala dosljednost u postupanju s jednako ozbiljnim povredama. Stoga bi se iste gornje granice trebale primjenjivati na sve novčane kazne izrečene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća.
(9)
ESB bi trebao biti u stanju izreći periodične penale poduzetnicima kako bi ih prisilio da postupaju u skladu s uredbama ili odlukama ESB-a u području nadzora, ili prekinuo trajnu povredu tih uredbi ili odluka. Gornja granica periodičnih penala trebala bi biti razmjerna s gornjom granicom novčanih kazni primjenjivih u području nadzora.
(10)
Članak 25. Uredbe (EU) br. 1024/2013 određuje načelo podjele, pri čemu ESB provodi zadaće koje su mu dodijeljene Uredbom (EU) br. 1024/2013, ne dovodeći u pitanje svoje zadaće, te odvojeno od svojih zadaća koje se odnose na monetarnu politiku i odvojeno od bilo kojih drugih zadaća. To načelo treba slijediti bez ograničenja u svim zadaćama koje provodi ESB. Radi jačanja ovog načela podjele osnovan je Nadzorni odbor sukladno članku 26. Uredbe (EU) br. 1024/2013, koji je, između ostalog, odgovoran za pripremu nacrta odluka za Upravno vijeće ESB-a u području nadzora. Pored toga, odluke donesene od strane Upravnog vijeća ESB-a podliježu postupku preispitivanja od strane Administrativnog odbora za preispitivanja, u skladu s uvjetima utvrđenima u članku 24. Uredbe (EU) br. 1024/2013. Uzimajući u obzir načelo podjele i osnivanje Nadzornog odbora i Administrativnog odbora za preispitivanja, trebalo bi primijeniti dva različita postupka: (a) kada ESB razmatra izricanje administrativnih kazni u izvršavanju svojih nadzornih zadaća, odluke u tu svrhu donosi Upravno vijeće ESB-a na temelju potpunog nacrta odluke Nadzornog odbora, a te odluke podliježu preispitivanju od strane Administrativnog odbora za preispitivanja; i (b) kada ESB razmatra izricanje sankcija u izvršavanju svojih zadaća koje nisu povezane s nadzorom, odluke u tu svrhu donosi Izvršni odbor ESB-a, a te odluke podliježu preispitivanju od strane Upravnog vijeća ESB-a.
(11)
Zbog složenosti istrage povreda u području nadzora, na ovlast za izricanje i izvršenje administrativnih kazni trebali bi se primjenjivati duži rokovi od onih određenih za sankcije koje se odnose na zadaće ESB-a koje nisu povezane s nadzorom. Privremena obustava i prekid ovih rokova trebali bi biti uređeni na odgovarajući način, također uzimajući u obzir da bi se postupci radi utvrđivanja povrede u području nadzora mogli preklapati s kaznenim istragama i kaznenim postupcima koji su utemeljeni na istim činjenicama.
(12)
Uredbu (EZ) br. 2532/98 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Izmjene
Uredba (EZ) br. 2532/98 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
točka 6. zamjenjuje se sljedećim:
„6.
‚periodični penali’ znači novčani iznosi koje je, u slučaju trajne povrede, poduzetnik dužan platiti bilo kao kaznu, ili u smislu prisiljavanja dotičnih osoba da postupaju u skladu s nadzornim uredbama i odlukama ESB-a. Periodični penali obračunavaju se za svaki dan trajne povrede:
(a)
nakon obavijesti poduzetniku o odluci kojom se zahtijeva prestanak takve povrede u skladu s postupkom određenim u drugom podstavku članka 3. stavka 1.; ili
(b)
kada je trajna povreda obuhvaćena područjem primjene članka 18. stavka 7. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 (7) u skladu s postupkom određenim u članku 4.b ove Uredbe;
;
(b)
točka 7. zamjenjuje se sljedećim:
„7.
‚sankcije’ znači novčane kazne i periodične penale.”
;
2.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 1.a
Opća načela i područje primjene
1. Ova se Uredba primjenjuje na sankcije koje ESB izriče poduzetnicima zbog nepostupanja u skladu s obvezama koje proizlaze iz odluka ili uredbi ESB-a, osim ako nije drugačije izričito određeno.
2. Pravila koja se primjenjuju na izricanje od strane ESB-a, u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća, sankcija za povrede uredbi i odluka ESB-a odstupaju od pravila utvrđenih u člancima od 2. do 4. u mjeri određenoj u člancima od 4.a do 4.c.
3. ESB objavljuje bilo koju odluku kojom se poduzetniku izriču sankcije za povrede uredbi ili odluka ESB-a u području nadzora, neovisno o tome je li protiv sankcija izjavljena žalba.
ESB provodi takvu objavu na svojim internetskim stranicama, bez nepotrebnog odlaganja, a nakon što je dotični poduzetnik obaviješten o odluci. Objava mora sadržavati podatke o vrsti i prirodi povrede i identitet dotičnog poduzetnika, osim ako bi objava na ovaj način:
(a)
ugrozila stabilnost financijskih tržišta ili kaznenu istragu koja je u tijeku; ili
(b)
uzrokovala, u mjeri u kojoj je to moguće utvrditi, nerazmjernu štetu dotičnom poduzetniku.
U tim okolnostima, odluke koje se odnose na administrativne kazne objavljuju se na anonimnoj osnovi. Umjesto toga, ako je vjerojatno da će takve okolnosti prestati u razumnom roku, objava na temelju ovog stavka može se odgoditi za takvo vremensko razdoblje.
Ako je u tijeku žalbeni postupak pred Sudom u odnosu na odluku kojom se izriču sankcije, ESB bez nepotrebnog odgađanja također objavljuje na svojim službenim internetskim stranicama informacije o statusu žalbenog postupka o kojem se radi te o njegovu ishodu.
ESB osigurava da informacije objavljene sukladno ovom stavku ostanu na njegovim službenim internetskim stranicama najmanje pet godina.”
;
3.
U članku 2. stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Kad god povreda predstavlja propust obavljanja dužnosti, primjena sankcije ne izuzima poduzetnika od obveze obavljanja te dužnosti, osim ako odluka donesena u skladu s člankom 3. stavkom 4. ili člankom 4.b izričito određuje drukčije.”
;
4.
Članak 3. mijenja se kako slijedi:
(a)
prva rečenica stavka 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odluku o pokretanju postupka radi utvrđivanja povrede donosi ESB postupajući na vlastitu inicijativu ili na temelju prijedloga koji mu je uputila nacionalna središnja banka države članice na čijem je području nadležnosti došlo do navodne povrede.”
;
(b)
stavak 10. zamjenjuje se sljedećim:
„10. Ako se povreda odnosi isključivo na zadaću povjerenu ESSB-u ili ESB-u na temelju Ugovora i Statuta, postupak radi utvrđivanja povrede moguće je pokrenuti samo na temelju ove Uredbe, bez obzira na postojanje bilo kojeg nacionalnog zakona ili propisa koji može predviđati poseban postupak. Ako se povreda također odnosi na jedno ili više područja izvan nadležnosti ESSB-a ili ESB-a, pravo na pokretanje postupka radi utvrđivanja povrede na temelju ove Uredbe neovisno je o bilo kojem pravu nadležnog nacionalnog tijela da pokrene posebne postupke u odnosu na ona područja koja su izvan nadležnosti ESSB-a ili ESB-a. Ova odredba ne dovodi u pitanje primjenu kaznenog prava i nacionalnog prava u pogledu bonitetnog nadzora u državama članicama sudionicama, u skladu s Uredbom (EU) br. 1024/2013.”
;
5.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 4.a
Posebna pravila u pogledu gornjih granica sankcija koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
1. Odstupajući od članka 2. stavka 1., u slučaju povreda koje se odnose na odluke i uredbe donesene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća, granice unutar kojih ESB može izreći novčane kazne i periodične penale određuju se kako slijedi:
(a)
za novčane kazne, gornja granica jest u visini do dvostrukog iznosa dobiti ostvarene povredom, odnosno gubitaka izbjegnutih zbog povrede, ako ih je moguće utvrditi, ili 10 % ukupnog godišnjeg prometa poduzetnika;
(b)
za periodične penale, gornja granica jest 5 % prosječnog dnevnog prometa po danu povrede. Periodični penali mogu se izreći za razdoblje ne duže od šest mjeseci nakon datuma navedenog u odluci kojom se izriču periodični penali.
2. Za potrebe stavka 1.:
(a)
‚godišnji promet’ znači godišnji promet dotičnog poduzetnika u prethodnoj godini kako je određen mjerodavnim pravom Unije, a gdje to nije dostupno, prema posljednjim dostupnim godišnjim financijskim izvještajima te osobe. Ako je dotično poduzeće društvo kći matičnog poduzeća, relevantan ukupan godišnji promet jednak je ukupnom godišnjem prometu koji proizlazi iz posljednjeg dostupnog konsolidiranog financijskog izvještaja za prethodnu poslovnu godinu, a ako on nije dostupan, prema najnovijim dostupnim godišnjim financijskim izvještajima te osobe;
(b)
‚prosječni dnevni promet’ znači godišnji promet, kako je definiran pod točkom (a), podijeljen s 365.
Članak 4.b
Posebna postupovna pravila za sankcije koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
1. Odstupajući od članka 3. stavaka 1. do 8., pravila utvrđena u ovom članku primjenjuju se na povrede koje se odnose na odluke i uredbe donesene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća.
2. Ako ESB u obavljanju svojih zadaća na temelju Uredbe (EU) br. 1024/2013 smatra da postoji razlog za sumnju da je poduzeće sa sjedištem u državi članici europodručja počinilo jedno ili više kršenja uredbe ili odluke ESB iz članka 18. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1024/2013, ESB provodi odgovarajuće istrage u skladu sa sljedećim odredbama.
3. Po završetku istrage i prije izrade prijedloga potpunog nacrta odluke i njegove dostave Nadzornom odboru, ESB, koji je ovlašten da istražuje povrede u području nadzora, obavještava dotičnog poduzetnika pisanim putem o nalazima provedene istrage i o svim prigovorima s tim u vezi.
U obavijesti iz prvog podstavka, ESB, koji je ovlašten istražiti povrede u području nadzora, dužan je obavijestiti poduzetnika o njegovu pravu da ESB-u dostavi pisani podnesak o činjeničnim rezultatima i prigovorima iznesenim protiv subjekta koji je tamo naveden, uključujući pojedinačne odredbe koje su navodno povrijeđene, te dodjeljuje razuman rok za izradu takvih podnesaka. ESB nije dužan uzeti u obzir pisane podneske izrađene nakon isteka roka koji odredi ESB kao tijelo koje je ovlašteno istražiti povrede u području nadzora.
ESB, kao tijelo koje je ovlašteno istražiti povrede u području nadzora, također može, nakon obavijesti u skladu s prvim podstavkom, pozvati dotičnog poduzetnika da prisustvuje usmenoj raspravi. Stranke koje su predmet istrage na raspravi mogu biti zastupane i/ili im mogu pomagati pravnici ili druge stručne osobe. Usmena rasprava nije javna.
Poduzeću pod istragom zajamčeno je pravo pristupa spisu. To ne vrijedi za povjerljive informacije.
4. Nadzorni odbor predlaže Upravnom vijeću kompletan nacrt odluke kojom se određuje je li dotični poduzetnik izvršio kršenje i određuje koje će se sankcije izreći, ako ih ima, u skladu s postupkom iz članka 26. stavka 8. Uredbe (EU) br. 1024/2013.
5. Dotični poduzetnik ima pravo od strane Administrativnog odbora za preispitivanja zahtijevati preispitivanje odluke koju je donijelo Upravno vijeće sukladno stavku 4., u skladu s postupkom utvrđenim člankom 24. Uredbe (EU) br. 1024/2013.
Članak 4.c
Posebni rokovi za sankcije koje izriče ESB u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
1. Odstupajući od članka 4., pravo na donošenje odluke za izricanje sankcije u odnosu na povredu odluke ili uredbe ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća istječe u roku od pet godina nakon što je nastupila povreda ili, u slučaju trajne povrede, pet godina nakon što je povreda prestala.
2. Svaka radnja koju poduzme ESB u svrhu istrage ili postupaka vezanih uz povredu, uzrokuje prekid roka utvrđenog u stavku 1. Zastara se prekida s učinkom od dana kada je dotični nadzirani subjekt obaviješten o radnji. Prilikom svakog prekida rok počinje teći iznova. Međutim, rok ne prelazi razdoblje od deset godina nakon nastupanja povrede ili, u slučaju trajne povrede, razdoblje od deset godina nakon što je povreda prestala.
3. Rokovi opisani u prethodnim stavcima mogu se produljiti:
(a)
ako odluka Upravnog vijeća podliježe postupku preispitivanja od strane Administrativnog odbora za preispitivanja ili žalbenom postupku pred Sudom Europske unije; ili
(b)
ako je u tijeku kazneni postupak protiv dotičnog poduzetnika u vezi s istim činjenicama. U takvu slučaju, rokovi opisani u prethodnim stavcima produljuju se za vrijeme koje je potrebno Administrativnom odboru za preispitivanja ili Sudu za preispitivanje odluke, ili do okončanja kaznenog postupka protiv dotičnog poduzetnika.
4. Pravo ESB-a da provede odluku o izricanju sankcije ističe pet godina nakon što je donesena takva odluka. Svaka radnja ESB-a usmjerena na izvršenje plaćanja ili uvjeta plaćanja na temelju izrečene sankcije uzrokuje prekid zastare za izvršenje.
5. Zastara za izvršenje sankcije suspendira se:
(a)
dok ne prođe rok zastare za plaćanje izrečene sankcije;
(b)
ako je izvršenje plaćanja izrečene sankcije suspendirano na temelju odluke Upravnog vijeća ili od Suda.”
.
Članak 2.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Bruxellesu 27. siječnja 2015.