ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 148/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции във връзка с регулаторните технически стандарти относно минималните данни, отчитани пред регистри на трансакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (2), и по-специално член 9, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С оглед на осигуряването на по-голяма гъвкавост контрагентите следва да могат да делегират отчитането за договор на другия контрагент или на трета страна. Контрагентите следва също така да могат да се договарят да делегират докладването на общо трето лице, включително на централен контрагент (ЦК), като последното подава пред регистъра на трансакции отчет, включващ таблица с необходимите полета. При тези обстоятелства и с цел да се гарантира качеството на данните, в отчета следва да се посочи, че той е от името на двамата контрагенти и че съдържа пълния набор от данни, които биха били посочени, ако те отчетат договора поотделно.
(2)
За да се избегнат несъответствия в таблиците с общи данни, всеки от контрагентите по договор за дериват следва да гарантира, че за отчитаните общи данни двете страни по трансакцията са постигнали споразумение. Единен идентификационен код на трансакцията ще помогне за съгласуване на данните, в случай че контрагентите се отчитат пред различни регистри на трансакции.
(3)
За да се избегне двойното отчитане и за да се намали тежестта по отчитането, когато един контрагент или ЦК отчита трансакция от името на двамата контрагенти, контрагентът или ЦК следва да може да изпраща един отчет пред регистъра на трансакции, съдържащ съответната информация.
(4)
Остойностяването на договорите за деривати е от съществено значение, за да се даде възможност на регулаторните органи да изпълняват своите задължения, по-специално когато става въпрос за финансовата стабилност. Оценката на договора по пазарна стойност или оценката на базата на модел показва вида и размера на експозициите, свързани с този договор, и допълва информацията за първоначалната стойност, посочена в договора.
(5)
Събирането на информация относно обезпечението, свързано с конкретен договор, е от голямо значение за подсигуряването на подходящо проследяване на експозициите. За тази цел контрагентите, които обезпечават своите трансакции, следва да отчитат подробностите за тези обезпечения на ниво трансакция. Когато обезпечението се изчислява на базата на нетните позиции, произтичащи от пакет от договори, и следователно не се предоставя на база трансакция, а на база портфейл, контрагентите следва да са в състояние да отчитат портфейла с помощта на единен код или система на номериране, определена от контрагента. Този единен код следва да обозначава конкретния портфейл, за който се разменят обезпечения, когато контрагентът има повече от един портфейл, а също така следва да гарантира, че договор за дериват може да бъде обвързан с даден портфейл, за който има обезпечение.
(6)
Настоящият регламент се основава на проектите на регулаторни технически стандарти, представени от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) на Комисията, и отразява значението на ролята на регистрите на трансакции за подобряване прозрачността на пазарите за гражданите и регулаторните органи, за данните, които трябва да бъдат предавани и предоставяни от регистрите на трансакции в зависимост от класа деривати и естеството на трансакцията.
(7)
ЕОЦКП се консултира със съответните органи и членовете на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), преди да представи проектите на регулаторни технически стандарти, на които се основава настоящият регламент. Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (3) ЕОЦКП също така проведе открити обществени консултации по тези проекти на регулаторни технически стандарти, анализира потенциалните свързани с тях разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена в съответствие с член 37 от посочения регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Подробни данни, които трябва да бъдат посочени при отчитането по член 9, параграф 1 и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012
1. Отчетите за регистрите на трансакции включват:
а)
данните, посочени в таблица 1 от приложението, която съдържа информация, отнасяща се за контрагентите по договор;
б)
информацията, посочена в таблица 2 от приложението, в която се съдържат подробни данни, отнасящи се до договор за дериват, сключен между двама контрагенти.
2. За целите на параграф 1 сключването на договор означава „изпълнение на сделка“, както е посочено в член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
3. Когато даден отчет е изготвен от името на двамата контрагенти, той съдържа информацията, посочена в таблица 1 от приложението, във връзка с всеки от контрагентите. Информацията, посочена в таблица 2 от приложението, се подава само веднъж.
4. Когато даден отчет е изготвен от името на двама контрагенти, в него се посочва този факт, както е указано в поле 9 от таблица 1 от приложението.
5. Когато единият от контрагентите отчита подробни данни за договор пред регистъра на трансакции от името на другия контрагент или когато трето лице отчита договора пред регистъра на трансакции от името на единия или на двамата контрагенти, отчитаните подробности включват пълния набор от данни, който би бил предаден, ако договорите се отчитат пред регистъра на трансакции от всеки контрагент поотделно.
6. Когато договор за дериват включва характеристики, типични за повече от един базов актив, както е посочено в таблица 2 от приложението, в отчета се посочва класът активи, на който в най-голяма степен прилича договорът и за който контрагентите са постигнали съгласие преди изпращането на отчета.
Член 2
Трансакции, преминали през клиринг
1. Когато на съществуващ договор впоследствие е направен клиринг от централен контрагент, клирингът се отчита като промяна на съществуващия договор.
2. В случаите, когато договорът е сключен на място за търговия и е преминал през клиринг от ЦК по такъв начин, че контрагентът не знае кой е другият контрагент, отчитащият се контрагент определя ЦК като свой контрагент.
Член 3
Отчитане на експозиции
1. Данните за изискваното обезпечение съгласно таблица 1 от приложението включват цялото предоставено обезпечение.
2. Когато контрагентът не прави обезпечение на ниво трансакции, контрагентите отчитат пред регистъра на трансакции обезпечението, предоставено на база портфейл.
3. Когато обезпечението, свързано с договор, се отчита на база портфейл, отчитащият се контрагент посочва пред регистъра на трансакции кода, идентифициращ портфейла от предоставени обезпечения за другия контрагент, свързан с отчитания договор.
4. От нефинансови контрагенти, различни от посочените в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, не се изисква докладване на обезпечение, пазарна оценка или оценка на база модел за договорите, посочени в таблица 1 от приложението.
5. За договори, преминали през клиринг от ЦК, пазарната оценка се осигурява само от ЦК.
Член 4
Дневник за отчетите
Промените на данни, вписани в регистрите на трансакции, се отбелязват в дневник, като се посочват лицето или лицата, които са поискали промяната, включително, ако е приложимо, самият регистър на трансакции, причината или причините за такава промяна, датата и часа и ясно описание на промените, включително старото и новото съдържание на съответните данни, както е указано в полета 58 и 59 от таблица 2 от приложението.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
32013R0148
L 052/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
19.12.2012.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 148/2013
od 19. prosinca 2012.
o dopuni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj stranci i trgovinskom repozitoriju u vezi s regulatornim tehničkim standardima za minimalne podatke koje je potrebno dostavljati trgovinskim repozitorijima
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
Uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj stranci i trgovinskom repozitoriju (2), a posebno njezin članak 9. stavak 5.,
budući da:
(1)
Kako bi se omogućila fleksibilnost, drugim ugovornim strankama trebalo bi omogućiti delegiranje dostavljanja podataka o ugovoru drugoj ugovornoj stranci ili trećoj osobi. Drugim ugovornim strankama trebalo bi omogućiti i dogovor o delegiranju dostavljanja podataka o ugovoru zajedničkom trećem subjektu uključujući središnju drugu ugovornu stranku, pri čemu središnja druga ugovorna stranka dostavlja trgovinskom repozitoriju jedno izvješće, uključujući odgovarajuće tablice s poljima. U tim okolnostima i s ciljem osiguravanja kvalitete podataka, u izvješću bi trebalo navesti da ga se podnosi u ime obiju drugih ugovornih stranaka i ono treba sadržavati sve detalje koji bi bili dostavljeni da su podaci o ugovoru dostavljeni odvojeno.
(2)
Kako bi se izbjegle nedosljednosti u tablicama zajedničkih podataka, svaka druga ugovorna stranka u ugovoru o izvedenici trebala bi osigurati da su zajednički podaci koji se dostavljaju dogovoreni između obje strane u trgovini. Jedinstvena identifikacijska oznaka trgovine pomoći će usklađivanju podataka u slučaju da druge ugovorne stranke podatke dostavljaju različitim trgovinskim repozitorijima.
(3)
Kako bi se izbjeglo duplo dostavljanje podataka te smanjilo izvještajno opterećenje, kada jedna druga ugovorna stranka ili središnja druga ugovorna stranka dostavlja podatke u ime obiju drugih ugovornih stranaka, ugovorna stranka ili središnja druga ugovorna stranka trebale bi trgovinskom repozitoriju moći poslati jedno izvješće sa svim bitnim informacijama.
(4)
Vrednovanje ugovora o izvedenicama ključno je kako bi regulatorna tijela mogla ispuniti svoj mandat, a posebno kada je riječ o financijskoj stabilnosti. Vrijednost ugovora zasnovana na tržišnoj vrijednosti ili vrijednost ugovora zasnovana na modelu upućuje na predznak i opseg izloženosti povezanih s tim ugovorom te dopunjuje informacije o prvotnoj vrijednosti navedenoj u ugovoru.
(5)
Prikupljanje informacija o kolateralu koji se odnosi na pojedini ugovor ključno je za pravilno praćenje izloženosti. Kako bi to bilo moguće, druge ugovorne stranke koje osiguravaju svoje transakcije kolateralom trebale bi detalje o navedenom osiguravanju kolateralom dostavljati na razini transakcija. Kada se kolateral izračunava na razini neto pozicija koje proizlaze iz skupa ugovorâ pa se stoga ne iskazuje na razini pojedine transakcije već na razini portfelja, druge ugovorne stranke trebale bi biti u mogućnosti podatke o portfelju dostaviti upotrebom jedinstvene oznake ili brojčanog sustava koji odredi druga ugovorna stranka. Navedenom oznakom trebalo bi odrediti pojedini portfelj radi kojeg se kolateral razmjenjuje u slučaju kada druga ugovorna stranka ima više od jednog portfelja, a i osigurati da se ugovor o izvedenici može povezati s određenim portfeljem zbog kojeg se kolateral drži.
(6)
Ova se Uredba zasniva na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje je Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (European Securities and Markets Authority, ESMA) dostavilo Komisiji i ona odražava važnost i ulogu trgovinskih repozitorija u poboljšanju transparentnosti tržišta prema javnosti i regulatornim tijelima, podatke koje treba dostavljati trgovinskim repozitorijima i koje trgovinski repozitoriji trebaju prikupljati i stavljati na raspolaganje ovisno o razredu izvedenice te prirodi trgovine.
(7)
ESMA se prije dostavljana nacrta regulatornih tehničkih standarda na kojima se ova Uredba zasniva savjetovala s mjerodavnim tijelima i članovima Europskog sustava središnjih banaka (ESSB). U skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala) (3), ESMA je provela otvorenu javnu raspravu prije dostavljanja nacrta provedbenih tehničkih standarda na kojima se ova Uredba zasniva, analizirala potencijalne povezane troškove i koristi te zatražila mišljenje Interesne skupine za vrijednosne papire i tržišta kapitala u skladu s člankom 37. te Uredbe,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Detalji koje je potrebno navesti u izvješćima u skladu s člankom 9. stavcima 1. i 3. Uredbe (EU) br. 648/2012
1. Izvješća trgovinskim repozitorijima uključuju:
(a)
detalje navedene u tablici 1. Priloga koja obuhvaća informacije koje se odnose na druge ugovorne stranke u ugovoru;
(b)
informacije navedene u tablici 2. Priloga koja obuhvaća detalje koji se odnose na ugovor o izvedenici sklopljen između dvije druge ugovorne stranke.
2. Za potrebe stavka 1. sklapanje ugovora znači „izvršavanje transakcije” iz članka 25. stavka 3. Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4).
3. Ako se jedno izvješće dostavlja u ime obje druge ugovorne stranke, ono sadržava informacije navedene u tablici 1. Priloga za obje druge ugovorne stranke. Informacije navedene u tablici 2. Priloga dostavljaju se samo jednom.
4. Ako se jedno izvješće dostavlja u ime obje druge ugovorne stranke to se u njemu navodi kako je navedeno u polju 9 tablice 1. Priloga.
5. Ako jedna druga ugovorna stranka dostavlja detalje o ugovoru trgovinskom repozitoriju u ime druge ugovorne stranke ili treća osoba dostavlja izvješće o ugovoru trgovinskom repozitoriju u ime jedne ili obje druge ugovorne stranke, detalji koji se dostavljaju uključuju sve detalje koji bi bili dostavljeni da je svaka druga ugovorna stranka trgovinskom repozitoriju izvješće o ugovoru dostavila zasebno.
6. Ako ugovor o izvedenici uključuje značajke tipične za više od jedne odnosne imovine kako je navedena u tablici 2. Priloga, u izvješću se navodi razred imovine za koji su se druge ugovorne stranke prije slanja izvješća trgovinskom repozitoriju sporazumjele da je razred kojem ugovor najbolje odgovara.
Članak 2.
Poslovi trgovanja za koje je obavljeno poravnanje
1. Kada središnja druga ugovorna stranka naknadno izvrši poravnanje postojećeg ugovora, podaci o poravnanju iskazuju se kao promjena postojećeg ugovora.
2. Kada je ugovor sklopljen na mjestu trgovanja te je poravnanje izvršila središnja druga ugovorna stranka tako da druga ugovorna strana nije upoznata s identitetom druge ugovorne stranke, izvještajna druga ugovorna stranka određuje tu središnju drugu ugovornu stranku kao svoju drugu ugovornu stranku.
Članak 3.
Izvješćivanje o izloženostima
1. Podaci o kolateralu koje je potrebno navesti u skladu s tablicom 1. Priloga uključuju sav dani kolateral.
2. Kada druga ugovorna stranka ne izvršava osiguranje kolateralom na razini transakcije, druge ugovorne stranke trgovinskom repozitoriju dostavljaju podatke o kolateralu danom na razini portfelja.
3. Kada se podaci o kolateralu povezanom s ugovorom dostavljaju na razini portfelja, izvještajna druga ugovorna stranka trgovinskom repozitoriju dostavlja oznaku kojom se identificira portfelj kolaterala koji je dan drugoj ugovornoj stranci povezanoj s ugovorom o kojem se dostavljaju podaci.
4. Nefinancijske druge ugovorne stranke osim onih iz članka 10. Uredbe (EU) br. 648/2012 nisu obvezne dostavljati podatke o kolateralu, vrednovanjima ugovora zasnovanim na tržišnoj vrijednosti ili vrednovanjima ugovora zasnovanim na modelu za ugovore iz tablice 1. Priloga.
5. Za ugovore čije poravnanje obavlja središnja druga ugovorna stranka, vrednovanja zasnovana na tržišnoj vrijednosti obavlja jedino središnja druga ugovorna stranka.
Članak 4.
Dnevnik izvješćivanja
Izmjene podataka registriranih kod trgovinskih repozitorija čuvaju se u dnevniku u kojem se utvrđuje identitet osobe ili osoba koje su zatražile izmjenu, uključujući sam trgovinski repozitorij ako je to primjenljivo, razlog ili razloge za tu izmjenu, datumski i vremenski žig i jasan opis promjena, uključujući stari i novi sadržaj dotičnih podataka kako je navedeno u poljima 58 i 59 u tablici 2. Priloga.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. prosinca 2012.