РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (EС) 2015/296 НА КОМИСИЯТА
от 24 февруари 2015 година
за определяне на процедурни условия за сътрудничество между държавите членки по отношение на електронната идентификация съгласно член 12, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 година относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар и за отмяна на Директива 1999/93/ЕО (1), и по-специално член 12, параграф 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
Сътрудничеството между държавите членки по отношение на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация е от съществено значение, за да се осигури високо равнище на доверие и сигурност, отговарящи на степента на риск при такива схеми.
(2)
Съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014 от уведомяващата държава членка се изисква да предостави на останалите държави членки описание на схемата шест месеца предварително, за да могат държавите членки да си сътрудничат по начина, описан в член 12, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
(3)
Сътрудничеството между държавите членки изисква опростени процедури. Оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация не могат да се постигнат чрез процедури, провеждани на различни езици. Използването на английски език по време на сътрудничеството следва да улесни постигането на оперативна съвместимост и сигурност на схемите за електронна идентификация, като обаче преводът на вече съществуващи документи не следва да причини неприемлива тежест.
(4)
Различните елементи на схемите за електронна идентификация се управляват от различни власти или органи в държавите членки. С цел да се позволи ефективно сътрудничество и опростяване на административните процедури, е подходящо да се гарантира, че всяка държава членка има единна точка, чрез която да се осъществява връзка със съответните ѝ власти и органи.
(5)
Обменът на информация, опит и добри практики между държавите членки спомага за разработването на схеми за електронна идентификация и служи като средство за постигане на техническа оперативна съвместимост. Необходимостта от такова сътрудничество е особено обоснована в случаите, когато става въпрос за корекции на вече нотифицирани електронни схеми за идентификация, за промени на схемите за електронна идентификация, за които на държавите членки е била предоставена информация преди уведомяването, и когато настъпят важни събития или инциденти, които могат да засегнат оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация. Също така държавите членки следва да разполагат с необходимите средства, за да поискат такъв вид информация относно оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация от останалите държави членки.
(6)
Партньорската проверка на схемите за електронна идентификация следва да се разглежда като процес на взаимно обучение, който допринася за изграждането на доверие между държавите членки и гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация. Това изисква уведомяващите държави членки да предоставят достатъчно информация за своите схеми за електронна идентификация. Трябва обаче да бъде взета предвид необходимостта държавите членки да запазят определени данни поверителни, когато това е от решаващо значение за сигурността.
(7)
За да се гарантира, че процесът на партньорска оценка е ефективен по отношение на разходите и води до ясни и убедителни резултати, и за да се избегне излишната тежест за държавите членки, те следва да проведат една партньорска проверка заедно.
(8)
Държавите членки следва да вземат под внимание оценките на независима трета страна, ако има такива, когато си сътрудничат по въпросите, свързани със схемите за електронна идентификация, включително при извършването на партньорска проверка.
(9)
С цел да се улесни процедурният механизъм за постигане на целите в член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014, следва да бъде създадена мрежа за сътрудничество. Целта е да се осигури форум, който може да включва всички държави членки и да ги ангажира в официално сътрудничество по отношение на практическите аспекти на поддържането на рамката за оперативна съвместимост.
(10)
Мрежата за сътрудничество следва да разглежда проектите на формуляри за уведомяване, предоставени от държавите членки съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, и да предоставя становища с указания по отношение на съответствието на схемите, описани в тях, с изискванията на член 7, член 8, параграфи 1-2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и на акта за изпълнение, посочен в член 8, параграф 3 от същия регламент. В член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 се изисква уведомяващите държави членки да опишат как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014. По-специално, когато държавите членки подготвят изпълнението на задължението си съгласно член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 да опишат пред Комисията как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014, те следва да вземат предвид становищата на мрежата за сътрудничество.
(11)
Всички страни, участващи в уведомяването, следва да вземат под внимание становището на мрежата за сътрудничество като насоки за процесите на пълно сътрудничество, уведомяване и оперативна съвместимост.
(12)
С цел да се гарантира ефективността на процеса на партньорска оценка, провеждан съгласно настоящото решение, е целесъобразно мрежата за сътрудничество да осигури насоки за държавите членки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 48 от Регламент (ЕС) № 910/2014,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
Съгласно член 12, параграф 7 от регламента, с настоящето решение се определят процедурните условия за улесняване на сътрудничеството между държавите членки, което е необходимо, за да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация, за които държавите членки възнамеряват да уведомят или са уведомили Комисията. Условията засягат по-специално:
а)
обмена на информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация и анализ на значимите новости в сектора на електронната идентификация, както е определено в глава II;
б)
партньорска проверка на схемите за електронна идентификация, както е определено в глава III; както и
в)
сътрудничество чрез мрежата за сътрудничество, както е определено в глава IV.
Член 2
Език на сътрудничеството
1. Освен ако не е договорено друго между съответните държави членки, сътрудничеството се извършва на английски език.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, държавите членки не са длъжни да преведат придружаващите документи по член 10, параграф 2, когато това би създало прекомерна тежест.
Член 3
Единни точки за контакт
1. За целите на сътрудничеството между държавите членки съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 всяка държава членка определя единна точка за контакт.
2. Всяка държава членка съобщава на останалите държави членки и на Комисията информацията относно единната точка за контакт. Комисията публикува онлайн списък на единните точки за контакт.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ, ОПИТ И ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 4
Обмен на информация, опит и добри практики
1. Държавите членки обменят информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация с останалите държави членки.
2. Всяка държава членка съответно информира останалите държави членки, когато въведе която и да е от следните промени, подобрения или корекции, свързани с оперативната съвместимост и нивата на осигуреност на схемата:
а)
подобрения или корекции в своята вече нотифицирана схема за електронна идентификация, когато за тях не е нужно уведомяване съгласно член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
б)
промени, подобрения или корекции в описанието на своята схема за електронна идентификация, предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, когато те са се случили преди уведомяването.
3. Когато държава членка научи за важно развитие или инцидент, което/който няма връзка със нотифицираната ѝ схема за електронна идентификация, но би могло/могъл да засегне сигурността на други нотифицирани схеми за електронна идентификация, тя информира за това останалите държави членки.
Член 5
Искане на информация относно оперативната съвместимост и сигурността
1. Когато държава членка счита, че за да се гарантира оперативната съвместимост между схемите за електронна идентификация, се нуждае от повече информация относно схема за електронна идентификация, отколкото вече е била предоставена от съответната уведомяваща държава членка, тя може да поиска допълнителна информация от последната. Уведомяващата държава членка предоставя тази информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
2. С цел да се подобри сигурността на схемите за електронна идентификация, държава членка, която е загрижена по отношение на сигурността на схема, за която е направено уведомяване или тече процесът на уведомяване, може да поиска информация във връзка с елемента, пораждащ загрижеността. Запитаната държава членка предоставя на всички държави членки съответната необходима информация, за да се установи дали е възникнал пробив в сигурността по член 10 от Регламент (ЕС) № 910/2014 или дали е налице реален риск от възникването на такъв пробив, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 6
Обмен на информация чрез единните точки за контакт
Държавите членки обменят информация съгласно членове 4 и 5 посредством единните точки за контакт и предоставят съответната изискана информация без неоправдано забавяне.
ГЛАВА III
ПАРТНЬОРСКА ПРОВЕРКА
Член 7
Принципи
1. Партньорската проверка е механизъм за сътрудничество между държавите членки, чиято цел е да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация.
2. Участието на държавите членки в партньорски проверки е доброволно. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, не може да откаже участието на никоя друга държава членка в процеса на партньорска проверка.
3. Всяка държава членка, която участва в процеса на партньорска проверка, поема разходите, които е направила при участието си в този процес.
4. Всяка информация, получена в процеса на партньорска проверка, се използва единствено за тази цел. Представителите на държавите членки, които провеждат партньорската проверка, не разкриват пред трети страни никаква чувствителна или поверителна информация, получена по време на партньорската проверка.
5. Държавите членки, които провеждат партньорската проверка, разкриват всички възможни конфликти на интереси, които могат да имат представителите, посочени от тях за участие в дейностите по партньорската проверка.
Член 8
Започване на процес на партньорска проверка
1. Процесът на партньорска проверка може да бъде започнат по един от двата начина:
а)
Държава членка поисква партньорска проверка за своята схема за електронна идентификация.
б)
Държава членка или държави членки изразяват желание да направят партньорска проверка на схема за електронна идентификация на друга държава членка. В искането си те посочват причините за желанието си да проведат партньорска проверка и обясняват как партньорската проверка би допринесла за оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация на държавите членки.
2. Искане по параграф 1 се съобщава на мрежата за сътрудничество съгласно параграф 3. Всяка държава членка, която възнамерява да участва в партньорската проверка, информира мрежата за сътрудничество в срок от един месец.
3. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, предоставя на мрежата за сътрудничество следната информация:
а)
схемата за електронна идентификация, която ще бъде подложена на партньорска проверка;
б)
държавите членки, които ще проведат партньорската проверка;
в)
срокът, в който очакваните резултати ще бъдат предоставени на мрежата за сътрудничество; както и
г)
условията, при които ще се извършва партньорската проверка съгласно член 9, параграф 2.
4. Схема за електронна идентификация не подлежи на нова партньорска проверка в рамките на две години след завършването на предишната партньорска проверка, освен ако не е одобрено друго от мрежата за сътрудничество;
Член 9
Подготовка за партньорската проверка
1. Държавите членки, които ще проведат партньорската проверка, предоставят на държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, имената и данните за контакт на своите представители, които ще извършат партньорската проверка, в срок от 2 седмици, след като тези държави членки са уведомили за намерението си да участват в проверката съгласно член 8, параграф 2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, може да откаже участието на който и да е представител в случай на конфликт на интереси.
2. Като вземат предвид насоките, предоставени от мрежата за сътрудничество, държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, и участващите в проверката държави членки се договарят относно:
а)
обхвата и правилата на партньорската проверка въз основа на приложното поле на член 7, буква ж) или член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и интереса, изразен от участващите в проверката държави членки през началната фаза;
б)
графика на дейностите във връзка с проверката, като се определи краен срок, който не може да надхвърля 3 месеца, след като участващите в проверката държави членки са предоставили имената и данните за контакт на своите представители съгласно параграф 1;
в)
други организационни правила във връзка с процеса на партньорска проверка.
Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, информира мрежата за сътрудничество за договореното.
Член 10
Партньорска проверка
1. Участващите държави членки провеждат съвместно партньорската проверка. Представителите на държавите членки избират помежду си един представител, който координира партньорската проверка.
2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е обект на партньорска проверка, предоставя на участващите в проверката държави членки формуляра за уведомяване, изпратен до Комисията, или описание на схемата съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, ако за съответната схема за електронна идентификация все още не е било направено уведомяване. Предоставят се и всички придружаващи документи, както и допълнителна съответна информация.
3. Партньорската проверка може да включва, но не се ограничава до, една или повече от следните мерки:
а)
оценката на съответната документация;
б)
анализ на процесите;
в)
технически семинари; както и
г)
разглеждане на оценка на независима трета страна.
4. Участващите в проверката държави членки могат да изискат допълнителна документация, свързана с уведомяването. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е предмет на партньорска проверка, предоставя такава информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 11
Резултати от партньорската проверка
В срок от един месец след приключване на процеса на партньорска проверка участващите в проверката държави членки подготвят и представят доклад за мрежата за сътрудничество. Членовете на мрежата за сътрудничество могат да поискат допълнителна информация или пояснения от държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е била предмет на партньорска проверка, или от участващите в проверката държави членки.
ГЛАВА IV
МРЕЖА ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 12
Създаване и методи на работа
Създава се мрежа за насърчаване на сътрудничеството съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 („мрежата за сътрудничество“). Мрежата за сътрудничество осъществява дейността си чрез комбинация от заседания и писмена процедура.
Член 13
Проект на формуляр за уведомяване
Когато уведомяващата държава членка предоставя описанието на схемата си за електронна идентификация съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, тя предоставя на мрежата за сътрудничество надлежно попълнения проект на формуляр за уведомяване заедно с всички необходими придружаващи документи, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и в акта за изпълнение по член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
Член 14
Задачи
Мрежата за сътрудничество се упълномощава да:
а)
улеснява сътрудничеството между държавите членки по отношение на създаването и функционирането на рамката за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 чрез обмен на информация;
б)
създава методи за ефективен обмен на информация по всички въпроси, свързани с електронната идентификация;
в)
проучва важните новости в сектора на електронната идентификация, обсъжда и разработва добри практики в областта на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация;
г)
приема становища относно разработки във връзка с рамката за оперативна съвместимост по член 12, параграфи 2-4 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
д)
приема становища по разработки относно минималните технически спецификации, стандарти и процедури, свързани с нивата на осигуреност, определени в акта за изпълнение, приет съгласно член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 910/2014, и насоките, които придружават посочения акт за изпълнение;
е)
приема насоки относно обхвата на партньорската проверка и нейните условия;
ж)
разглежда резултатите от партньорските проверки съгласно член 11;
з)
разглежда попълнените проекти на формулярите за уведомяване;
и)
приема становища как схема за електронна идентификация с предстоящо уведомяване, чието описание е било предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, отговаря на изискванията на член 7, член 8, параграфи 1 и 2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и акта за изпълнение по член 8, параграф 3 от същия регламент.
Член 15
Членство
1. В мрежата за сътрудничество членуват държавите членки и страните от Европейското икономическо пространство.
2. Представителите на присъединяващи се държави се поканват от председателя за участие в заседанията на мрежата за сътрудничество като наблюдатели, считано от датата на подписване на договора за присъединяване.
3. Председателят може да покани външни експерти със специфична компетентност по въпрос от дневния ред, които да участват в работата на мрежата за сътрудничество или на подгрупа, създадена на ad hoc основа, след консултация с мрежата за сътрудничество. Освен това председателят може да даде статут на наблюдатели на физически лица и организации след консултация с мрежата за сътрудничество.
Член 16
Функциониране
1. Заседанията на мрежата за сътрудничество се председателстват от Комисията.
2. В съгласие с Комисията мрежата за сътрудничество може да създава подгрупи, които да разглеждат конкретни въпроси въз основа на мандат, определен от мрежата за сътрудничество. Тези подгрупи се разпускат веднага щом мандатът им бъде изпълнен.
3. Членовете на мрежата за сътрудничество, както и поканените експерти и наблюдатели, спазват задълженията за запазване на професионалната тайна, предвидени в Договорите и в правилата за прилагането им, а така също и правилата на Комисията относно сигурността, свързани със защитата на класифицираната информация на ЕС, предвидени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (2). При неспазване на тези задължения Комисията може да предприеме съответните мерки.
4. Мрежата за сътрудничество провежда заседанията си в сгради на Комисията. Комисията осигурява секретарските услуги.
5. Мрежата за сътрудничество публикува своите становища, приети съгласно член 14, буква и), на специален уебсайт. Когато такова становище съдържа поверителна информация, мрежата за сътрудничество приема неповерителна версия на същото становище за целите на това публикуване.
6. Мрежата за сътрудничество приема свой процедурен правилник чрез обикновено мнозинство на членовете си.
Член 17
Разходи за заседанията
1. Комисията не заплаща за услугите на лицата, които участват в дейностите на мрежата за сътрудничество.
2. Пътните разходи на участниците в заседанията на мрежата за сътрудничество могат да бъдат възстановени от Комисията. Възстановяването се извършва в съответствие с разпоредбите в сила за Комисията и според наличния бюджет, предоставен на службите на Комисията в рамките на годишната процедура за разпределение на средствата.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 февруари 2015 година.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE (EU) 2015/296
оd 24. veljače 2015.
o utvrđivanju postupovnih aranžmana za suradnju među državama članicama u području elektroničke identifikacije u skladu s člankom 12. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu i stavljanju izvan snage Direktive 1999/93/EZ (1), a posebno njezin članak 12. stavak 7.,
budući da:
(1)
Suradnja među državama članicama u području interoperabilnosti i sigurnosti sustavâ elektroničke identifikacije ključna je za poticanje visoke razine povjerenja i sigurnosti koja je primjerena stupnju rizika u takvim sustavima.
(2)
Člankom 7. točkom (g) Uredbe (EU) br. 910/2014 zahtijeva se od države članice koja provodi prijavljivanje da drugim državama članicama dostavi opis predmetnog sustava šest mjeseci unaprijed, kako bi se državama članicama omogućilo da surađuju na način opisan u članku 12. stavku 5. Uredbe (EU) br. 910/2014.
(3)
Suradnja među državama članicama zahtijeva pojednostavnjene postupke. Interoperabilnost i sigurnost sustavâ elektroničke identifikacije ne mogu se ostvariti postupcima koji se vode na različitim jezicima. Upotrebom engleskog jezika u suradnji trebalo bi se olakšati postizanje interoperabilnosti i sigurnosti sustavâ elektroničke identifikacije, međutim prevođenjem već postojeće dokumentacije ne bi se trebalo prouzročiti prekomjerno opterećenje.
(4)
U državama članicama različita tijela upravljaju različitim elementima sustavâ elektroničke identifikacije. Kako bi se omogućila učinkovita suradnja i pojednostavnili administrativni postupci, primjereno je osigurati da svaka država članica ima jedinstvenu točku za omogućivanje kontakta s njezinim nadležnim tijelima.
(5)
Razmjena informacija, iskustava i dobre prakse među državama članicama omogućuje razvoj sustavâ elektroničke identifikacije te služi kao alat za postizanje tehničke interoperabilnosti. Potreba za takvom suradnjom posebno je opravdana u slučaju prilagodbe već prijavljenih sustava elektroničke identifikacije, izmjena sustava elektroničke identifikacije o kojima su državama članicama informacije dostavljene prije prijave te bitnih razvoja ili incidenata koji mogu utjecati na interoperabilnost ili sigurnost sustavâ elektroničke identifikacije. Države članice trebale bi imati i sredstvo s pomoću kojeg od drugih država članica mogu zatražiti takvu vrstu informacija u pogledu interoperabilnosti i sigurnosti sustavâ elektroničke identifikacije.
(6)
Na stručni pregled sustavâ elektroničke identifikacije treba gledati kao na zajednički proces učenja kojim se podupire izgradnja povjerenja među državama članicama te osigurava interoperabilnost i sigurnost prijavljenih sustavâ elektroničke identifikacije. U tu je svrhu potrebno da države članice koje provode prijavljivanje dostavljaju dovoljno informacija o svojim sustavima elektroničke identifikacije. Međutim, mora se uzeti u obzir i potreba država članica da određene informacije zadrže kao povjerljive ako je to ključno za sigurnost.
(7)
Kako bi se osiguralo da je postupak stručnog pregleda isplativ i da se njime postižu jasni i uvjerljivi rezultati te kako bi se izbjeglo nepotrebno opterećenje za države članice, one bi zajedno trebale provesti jedan stručni pregled.
(8)
Pri suradnji u pogledu pitanja povezanih sa sustavima elektroničke identifikacije, kao i pri provedbi stručnih pregleda, države članice trebale bi uzeti u obzir procjene neovisnih trećih strana ako su dostupne.
(9)
Kako bi se omogućio postupovni aranžman za postizanje ciljeva iz članka 12. stavaka 5. i 6. Uredbe (EU) br. 910/2014 potrebno je uspostaviti mrežu suradnje. Time se želi osigurati postojanje foruma u kojem sudjeluju sve države članice te kojim se one formalno obvezuju na suradnju u pogledu praktičnih aspekata održavanja okvira za interoperabilnost.
(10)
U okviru mreže suradnje trebalo bi ispitivati nacrte obrazaca za prijavu koje države članice dostave na temelju članka 7. točke (g) Uredbe (EU) br. 910/2014 i izdavati mišljenja kojima se pruža uvid o sukladnosti sustavâ koji su u njima navedeni sa zahtjevima članka 7., članka 8. stavaka 1. i 2. te članka 12. stavka 1. navedene Uredbe i provedbenog akta iz članka 8. stavka 3. iste Uredbe. Člankom 9. stavkom 1. točkom (e) Uredbe (EU) br. 910/2014 zahtijeva se od država članica koje provode prijavljivanje da opišu na koji način prijavljeni sustav elektroničke identifikacije ispunjava zahtjeve interoperabilnosti u skladu s člankom 12. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 910/2014. Posebno je važno da države članice uzmu u obzir mišljenja mreže suradnje kada se pripremaju za ispunjavanje svoje obveze na temelju članka 9. stavka 1. točke (e) Uredbe (EU) br. 910/2014 u pogledu dostavljanja Komisiji opisa načina na koji prijavljeni sustav elektroničke identifikacije ispunjava zahtjeve interoperabilnosti u skladu s člankom 12. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 910/2014.
(11)
Sve bi strane uključene u postupak prijave trebale uzeti mišljenje mreže suradnje kao smjernicu u pogledu cjelokupnog postupka suradnje, prijave i interoperabilnosti.
(12)
Kako bi se osigurala učinkovitost postupka stručnog pregleda koji se provodi na temelju ove Odluke, primjereno je da mreža suradnje pruža smjernice državama članicama.
(13)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog člankom 48. Uredbe (EU) br. 910/2014,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Cilj
U skladu s člankom 12. stavkom 7. navedene Uredbe, ovom se Odlukom utvrđuju postupovni aranžmani za olakšavanje suradnje među državama članicama, što je potrebno kako bi se osigurala interoperabilnost i sigurnost sustavâ elektroničke identifikacije koje države članice namjeravaju prijaviti ili koje su već prijavile Komisiji. Aranžmani se posebno odnose na:
(a)
razmjenu informacija, iskustava i dobre prakse u pogledu sustavâ elektroničke identifikacije te pregled odgovarajućih kretanja u sektoru elektroničke identifikacije kako je utvrđeno u poglavlju II.;
(b)
stručni pregled sustavâ elektroničke identifikacije kako je utvrđeno u poglavlju III.; i
(c)
suradnju u okviru mreže suradnje kako je utvrđeno u poglavlju IV.
Članak 2.
Jezik suradnje
1. Osim ako predmetne države članice dogovore drugačije, engleski se smatra jezikom suradnje.
2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., države članice nemaju obvezu prevođenja popratne dokumentacije iz članka 10. stavka 2. ako se time stvara prekomjerno opterećenje.
Članak 3.
Jedinstvene kontaktne točke
1. U svrhu suradnje među državama članicama u skladu s člankom 12. stavcima 5. i 6. Uredbe (EU) br. 910/2014, svaka država članica određuje jedinstvenu kontaktnu točku.
2. Svaka država članica dostavlja drugim državama članicama i Komisiji informacije o toj jedinstvenoj kontaktnoj točki. Komisija na internetu objavljuje popis jedinstvenih kontaktnih točaka.
POGLAVLJE II.
RAZMJENA INFORMACIJA, ISKUSTAVA I DOBRE PRAKSE
Članak 4.
Razmjena informacija, iskustava i dobre prakse
1. Svaka država članica razmjenjuje informacije, iskustva ili dobru praksu u pogledu sustavâ elektroničke identifikacije s drugim državama članicama.
2. Ako određena država članica uvede bilo koju od sljedećih izmjena, razvoja ili prilagodbi povezanih s interoperabilnošću ili razinama sigurnosti sustava o tome obavješćuje druge države članice:
(a)
razvoji ili prilagodbe svojeg već prijavljenog sustava elektroničke identifikacije ako ih nije potrebno prijaviti u skladu s člankom 9. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 910/2014;
(b)
izmjene, razvoji ili prilagodbe opisa svojeg sustava elektroničke identifikacije dostavljenog u skladu s člankom 7. točkom (g) Uredbe (EU) br. 910/2014 ako su uvedeni prije prijave.
3. Ako određena država članica primijeti bilo kakav bitan razvoj ili incident koji nije povezan s prijavljenim sustavom elektroničke identifikacije, no koji bi mogao utjecati na sigurnost drugih sustavâ elektroničke identifikacije, o tome obavješćuje druge države članice.
Članak 5.
Zahtjev za dostavu informacija o interoprabilnosti i sigurnosti
1. Ako određena država članica smatra da su za osiguranje interoperabilnosti među sustavima elektroničke identifikacije potrebne dodatne informacije koje država članica koja provodi prijavljivanje još nije dostavila, ona te informacije može od nje zatražiti. Država članica koja provodi prijavljivanje navedene informacije dostavlja, osim ako:
(a)
tim informacijama ne raspolaže te bi njihovo prikupljanje prouzročilo prekomjerno administrativno opterećenje;
(b)
su te informacije povezane s pitanjima javne sigurnosti ili nacionalne sigurnosti;
(c)
su te informacije povezane s pitanjima poslovnih i profesionalnih tajni ili tajni poduzeća.
2. Kako bi se poboljšala sigurnost sustavâ elektroničke identifikacije, država članica koja sumnja u sigurnost određenog prijavljenog sustava ili sustava koji je u postupku prijave, u tom pogledu može zatražiti informacije. Tada država članica koja je primila zahtjev dostavlja svim državama članicama relevantne informacije potrebne kako bi se utvrdilo je li riječ o slučaju povrede sigurnosti iz članka 10. Uredbe (EU) br. 910/2014 ili postoji li stvarni rizik od takve povrede, osim ako:
(a)
tim informacijama ne raspolaže te bi njihovo prikupljanje prouzročilo prekomjerno administrativno opterećenje;
(b)
su te informacije povezane s pitanjima javne sigurnosti ili nacionalne sigurnosti;
(c)
su te informacije povezane s pitanjima poslovnih i profesionalnih tajni ili tajni poduzeća.
Članak 6.
Razmjena informacija putem jedinstvenih kontaktnih točaka
Države članice razmjenjuju informacije u skladu s člancima 4. i 5. putem jedinstvenih kontaktnih točaka i bez odgađanja dostavljaju zatražene relevantne informacije.
POGLAVLJE III.
STRUČNI PREGLED
Članak 7.
Načela
1. Stručni pregled jest mehanizam za suradnju među državama članicama namijenjen osiguranju interoperabilnosti i sigurnosti prijavljenih sustavâ elektroničke identifikacije.
2. Sudjelovanje država članica u stručnom pregledu je dobrovoljno. Država članica čiji će sustav elektroničke identifikacije biti predmet stručnog pregleda ne može odbiti sudjelovanje nijedne države članice u postupku stručnog pregleda.
3. Svaka država članica uključena u postupak stručnog pregleda snosi troškove vlastitog sudjelovanja u tom postupku.
4. Informacije dobivene u postupku stručnog pregleda upotrebljavat će se isključivo u tu svrhu. Predstavnici država članica koji vode stručni pregled ne otkrivaju osjetljive i povjerljive informacije dobivene u postupku stručnog pregleda trećim stranama.
5. Države članice sudionice u stručnom pregledu otkrivaju eventualno postojanje sukoba interesa predstavnika koje su odabrale za sudjelovanje u aktivnostima stručnog pregleda.
Članak 8.
Pokretanje postupka stručnog pregleda
1. Postupak stručnog pregleda može se pokrenuti na jedan od sljedeća dva načina:
(a)
Određena država članica zatraži stručni pregled svojeg sustava elektroničke identifikacije.
(b)
Određena država članica ili države članice izraze želju da se stručno pregleda sustav elektroničke identifikacije druge države članice. U svojem zahtjevu oni navode razloge zbog kojih žele da se provede stručni pregled te objašnjavaju na koji bi se način stručnim pregledom pridonijelo interoperabilnosti ili sigurnosti sustavâ elektroničke identifikacije država članica.
2. Zahtjev iz stavka 1. najavljuje se mreži suradnje u skladu sa stavkom 3. Svaka država članica koja namjerava sudjelovati u stručnom pregledu o tome u roku od jednog mjeseca obavješćuje mrežu suradnje.
3. Država članica čiji će sustav elektroničke identifikacije biti predmet stručnog pregleda mreži suradnje dostavlja sljedeće informacije:
(a)
sustav elektroničke identifikacije koji će biti predmet stručnog pregleda;
(b)
države članice sudionice u stručnom pregledu;
(c)
vremenski okvir za podnošenje očekivanog ishoda mreži suradnje; i
(d)
aranžmani u pogledu načina provedbe stručnog pregleda u skladu s člankom 9. stavkom 2.
4. Sustav elektroničke identifikacije u roku od dvije godine od završetka stručnog pregleda ne podliježe novom stručnom pregledu, osim ako se u okviru mreže suradnje odluči drugačije.
Članak 9.
Priprema stručnog pregleda
1. Države članice sudionice u stručnom pregledu dostavljaju državi članici čiji je sustav elektroničke identifikacije predmet stručnog pregleda imena i kontaktne podatke svojih predstavnika koji provode stručni pregled u roku od dva tjedna nakon što su države članice sudionice u stručnom pregledu obavijestile o svojoj namjeri da sudjeluju u pregledu u skladu s člankom 8. stavkom 2. Država članica čiji je sustav elektroničke identifikacije predmet stručnog pregleda može u slučaju sukoba interesa odbiti sudjelovanje bilo kojeg predstavnika.
2. Uzimajući u obzir smjernice mreže suradnje, država članica čiji je sustav elektroničke identifikacije predmet stručnog pregleda i države članice sudionice u stručnom pregledu dogovaraju se o:
(a)
području primjene i aranžmanima stručnog pregleda na temelju područja primjene članka 7. točke (g) ili članka 9. stavka 1. Uredbe (EU) br. 910/2014 te zanimanju koje su izrazile države članice sudionice u stručnom pregledu u početnoj fazi;
(b)
vremenskom okviru aktivnosti stručnog pregleda tako što utvrđuju konačni rok koji ne može biti duži od tri mjeseca nakon što su države članice sudionice u stručnom pregledu dostavile imena i kontaktne podatke svojih predstavnika u skladu sa stavkom 1.;
(c)
ostalim organizacijskim aranžmanima povezanima s postupkom stručnog pregleda.
Država članica čiji je sustav elektroničke identifikacije predmet stručnog pregleda o dogovoru obavješćuje mrežu suradnje.
Članak 10.
Stručni pregled
1. Države članice sudionice zajednički provode stručnu reviziju. Predstavnici država članica među sobom odabiru jednog predstavnika koji će koordinirati stručni pregled.
2. Država članica čiji je sustav elektroničke identifikacije predmet stručnog pregleda dostavlja državama članicama sudionicama u stručnom pregledu obrazac za prijavu podnesen Komisiji ili opis sustava u skladu s člankom 7. točkom (g) Uredbe (EU) br. 910/2014 ako predmetni sustav elektroničke identifikacije još nije prijavljen. Dostavlja se i sva popratna dokumentacija te dodatne relevantne informacije.
3. Stručni pregled može obuhvaćati, ali nije ograničen na, jedan ili više aranžmana u nastavku:
(a)
procjenu relevantne dokumentacije;
(b)
ispitivanje postupaka;
(c)
tehničke seminare; i
(d)
razmatranje procjene neovisnih trećih strana.
4. Države članice sudionice u stručnom pregledu mogu zatražiti dodatnu dokumentaciju u pogledu prijave. Država članica čiji je sustav elektroničke identifikacije predmet stručnog pregleda dostavlja takve informacije, osim ako:
(a)
tim informacijama ne raspolaže te bi njihovo prikupljanje prouzročilo prekomjerno administrativno opterećenje;
(b)
su te informacije povezane s pitanjima javne sigurnosti ili nacionalne sigurnosti;
(c)
su te informacije povezane s pitanjima poslovnih i profesionalnih tajni ili tajni poduzeća.
Članak 11.
Ishod stručnog pregleda
Države članice sudionice u stručnom pregledu pripremaju i u roku od jednog mjeseca od kraja postupka stručne revizije dostavljaju izvješće mreži suradnje. Članovi mreže suradnje mogu zatražiti od države članice čiji je sustav elektroničke identifikacije bio predmet stručnog pregleda ili od država članica sudionica u stručnom pregledu dodatne informacije ili pojašnjenja.
POGLAVLJE IV.
MREŽA SURADNJE
Članak 12.
Uspostava mreže suradnje i metode rada
Uspostavlja se mreža kojom se potiče suradnja u skladu s člankom 12. stavcima 5. i 6. Uredbe (EU) br. 910/2014 (dalje u tekstu „mreža suradnje”). Mreža suradnje svoj rad obavlja u kombinaciji sastanaka i pisanog postupka.
Članak 13.
Nacrt obrasca za prijavu
Kada država članica koja provodi prijavljivanje dostavi opis svojeg sustava elektroničke identifikacije u skladu s člankom 7. točkom (g) Uredbe (EU) br. 910/2014, ona mreži suradnje dostavlja pravilno ispunjen nacrt obrasca za prijavu i svu potrebnu popratnu dokumentaciju kako je navedeno u članku 9. stavku 1. Uredbe (EU) br. 910/2014 i u provedbenom aktu iz članka 9. stavka 5. iste Uredbe.
Članak 14.
Zadaće
Mreža suradnje ovlaštena je za:
(a)
olakšavanje suradnje razmjenom informacija među državama članicama u pogledu uspostave i funkcioniranja okvira za interoperabilnost u skladu s člankom 12. stavcima 5. i 6. Uredbe (EU) br. 910/2014;
(b)
uspostavu metoda učinkovite razmjene informacija u pogledu svih pitanja povezanih s elektroničkom identifikacijom;
(c)
pregled odgovarajućih kretanja u sektoru elektroničke identifikacije te razmatranje i razvoj dobre prakse u području interoperabilnosti i sigurnosti sustavâ elektroničke identifikacije;
(d)
donošenje mišljenjâ o razvojima u pogledu okvira za interoperabilnost iz članka 12. stavaka 2. do 4. Uredbe (EU) br. 910/2014;
(e)
donošenje mišljenjâ o razvojima u pogledu minimalnih tehničkih specifikacija, normi i postupaka povezanih s razinama sigurnosti određenih u provedbenom aktu donesenom u skladu s člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 910/2014 i smjernicama priloženima tom provedbenom aktu;
(f)
donošenje smjernica u pogledu područja primjene stručnog pregleda i njegovih aranžmana;
(g)
ispitivanje ishoda stručnog pregleda u skladu s člankom 11.;
(h)
ispitivanje ispunjenog nacrta obrasca za prijavu;
(i)
donošenje mišljenjâ o tome kako sustav elektroničke identifikacije koji se treba prijaviti i čiji je opis dostavljen u skladu s člankom 7. točkom (g) Uredbe (EU) br. 910/2014 ispunjava zahtjeve članka 7., članka 8. stavaka 1. i 2. te članka 12. stavka 1. navedene Uredbe i provedbenog akta iz članka 8. stavka 3. iste Uredbe.
Članak 15.
Članstvo
1. Države članice i zemlje Europskog gospodarskog prostora članice su mreže suradnje.
2. Predsjednik poziva predstavnike država pristupnica da od datuma potpisivanja Ugovora o pristupanju prisustvuju sastancima mreže suradnje kao promatrači.
3. Predsjednik nakon savjetovanja s mrežom suradnje može pozvati stručnjake koji nisu članovi mreže, a stručni su u području uvrštenom na dnevni red, da sudjeluju u radu mreže suradnje ili podskupine na ad hoc osnovi. Osim toga, predsjednik nakon savjetovanja s mrežom suradnje može dodijeliti status promatrača pojedincima i organizacijama.
Članak 16.
Rad
1. Sastancima mreže suradnje predsjeda Komisija.
2. U dogovoru s Komisijom u okviru mreže suradnje mogu se osnovati podskupine radi ispitivanja određenih pitanja u okviru nadležnosti koje određuje mreža suradnje. Takve podskupine prestaju postojati čim ispune zadaću za koju su osnovane.
3. Članovi mreže suradnje te pozvani stručnjaci i promatrači poštuju obvezu čuvanja profesionalne tajne koja je propisana Ugovorima i pripadajućim provedbenim pravilima te pravila Komisije o sigurnosti povezana sa zaštitom povjerljivih podataka EU-a iz Priloga Odluci Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom (2). U slučaju kršenja tih obveza Komisija može poduzeti odgovarajuće mjere.
4. Mreža suradnje održava svoje sastanke u prostorima Komisije. Komisija osigurava usluge tajništva.
5. Mreža suradnje objavljuje svoja mišljenja donesena u skladu s člankom 14. točkom i. na posebnom web-mjestu. Ako mišljenje sadržava povjerljive informacije, mreža suradnje u svrhu objave donosi inačicu tog mišljenja koja nije povjerljiva.
6. Mreža suradnje donosi svoj poslovnik običnom većinom članova.
Članak 17.
Troškovi sastanaka
1. Komisija ne isplaćuje osobe uključene u aktivnosti mreže suradnje za njihove usluge.
2. Komisija može sudionicima sastanaka mreže suradnje nadoknaditi putne troškove. Nadoknada se isplaćuje u skladu s važećim propisima Komisije i u okviru raspoloživih sredstava dodijeljenih službama Komisije u okviru godišnjeg postupka raspodjele sredstava.
Članak 18.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. veljače 2015.