РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1367/2014 НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за определяне на възможностите за риболов за 2015 и 2016 г. на някои запаси от дълбоководна риба за риболовните кораби на Съюза
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 43, параграф 3 от Договора се предвижда Съветът, по предложение на Комисията, да приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
В Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1) се изисква приемането на мерки за опазване, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, включително, когато е целесъобразно, докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР).
(3)
Съветът е натоварен с приемането на мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов, включително някои функционално свързани с това условия, когато това е целесъобразно. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват на всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени с Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и предвид становищата, изразени по време на консултацията със заинтересованите страни, и най-вече със съответните регионални консултативни съвети.
(5)
Възможностите за риболов следва да съответстват на международните споразумения и принципи, като например Споразумението на Организацията на обединените нации от 1995 г. относно опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (2) и на подробните принципи на управление, изложени в Международните насоки за управление на дълбоководния риболов в открито море на Организацията на ООН за прехрана и земеделие от 2008 г., съгласно които, по-специално, регулаторът трябва да предприеме още повече предпазни мерки, когато данните са несигурни, малко надеждни или не са подходящи. Липсата на подходящи научни данни не следва да се използва като основание за отказ от вземане на мерки за опазване и управление или за отлагане на приемането им.
(6)
Най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и на НТИКР показват, че уловът на по-голямата част от дълбоководните запаси все още се извършва по неустойчив начин и че за да се осигури тяхната устойчивост възможностите за риболов на тези запаси следва да бъдат още намалени до появата на положителна тенденция в развитието на запасите. Освен това ICES препоръча да не се разрешава целеви риболов на атлантически големоглав във всички зони, както и на някои запаси на северен пагел и гренадир.
(7)
Що се отнася до четирите запаса на гренадир, научни становища и неотдавнашните дискусии в рамките на Комисията за риболова в североизточните части на Атлантическия океан показват, че улов на този вид може да е невярно докладван като улов на дългоопашата риба. Поради това е уместно да бъде определен ОДУ, който обхваща и двата вида, но същевременно дава възможност за отделно докладване за всеки от тях.
(8)
По отношение на дълбоководните акули основните търговски видове се смятат за крайно намалели и поради това следва да не се извършва целеви риболов. Освен това, с оглед на миграционния характер на дълбоководните акули и тяхното широко разпространение в цялата североизточна част на Атлантическия океан НТИКР препоръча мерките за управление на тези видове да бъдат разширени, за да обхванат водите на Съюза от Комитета по риболова в централната източна част на Атлантическия океан (CECAF) около Мадейра.
(9)
Възможностите за риболов на дълбоководните видове, определени в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета (3), се установяват на всеки две години. Допуска се обаче изключение за запасите на атлантическа аргентина и тези на синя молва. Основният риболов на синя молва е предмет на ежегодните преговори с Норвегия; в интерес на опростяването всички ОДУ за синя молва следва да бъдат установени въз основа на него и в един и същ правен акт. Поради това възможностите за риболов за запасите на атлантическа аргентина и синя молва следва да бъдат установени в друг съответен годишен регламент за определяне на възможностите за риболов.
(10)
Съгласно Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета (4) следва да бъдат определени запасите, за които се прилагат различните посочени в него мерки. За запасите, за които не съществува конкретна научна оценка по отношение възможностите за риболов за годината, за която трябва да бъдат определени ОДУ, следва да се прилагат предпазни ОДУ; в останалите случаи следва да се прилагат аналитични ОДУ. С оглед на становищата на ICES и НТИКР относно дълбоководните морски запаси, по отношение на онези от тях, за които няма научнообоснована оценка на съответните възможности за риболов, в настоящия регламент следва да се предвиждат предпазни ОДУ.
(11)
С цел да се избегне прекъсване на риболовните дейности и за да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят годишните възможности за риболов за 2015 и 2016 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове за риболовните кораби на Съюза във водите на Съюза и в определени води извън Съюза, които подлежат на ограничения на улова.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„риболовен кораб на Съюза“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на Съюза“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора,
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството от всеки рибен запас, което може да се улови и разтовари на суша всяка година;
г)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на Съюза или на държава членка;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5);
б)
Зоните на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 3
ОДУ и разпределения
ОДУ за дълбоководните видове, които се ловят от риболовните кораби на Съюза във водите на Съюза или в определени води извън Съюза, разпределението на тези ОДУ между държавите членки и функционално свързаните с тях условия, когато е целесъобразно, са определени в приложението към настоящия регламент.
Член 4
Специални разпоредби относно разпределението на възможностите за риболов
1. Разпределението на възможностите за риболов между държавите членки се определя в настоящия регламент, без да се засяга следното:
а)
размените съгласно член 16, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
приспаданията и преразпределенията, извършени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (7) или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета (8);
в)
допълнителните разтоварвания на сушата, разрешени съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
приспаданията, извършени съгласно членове 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, докато член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент се прилага за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ, освен ако в приложението към настоящия регламент не е посочено друго.
Член 5
Условия за разтоварване на улов и прилов на сушата
Риба от запаси, за които са установени ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на сушата само ако уловът е извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, която има квота, като тази квота не е изчерпана.
Член 6
Предаване на данни
Когато държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1367/2014
od 15. prosinca 2014.
o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za ribarska plovila Unije za određene dubokomorske riblje stokove za 2015. i 2016.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniraju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Člankom 43. stavkom 3. Ugovora predviđeno je da Vijeće na prijedlog Komisije donosi mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti.
(2)
Uredbom (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1) zahtijeva se donošenje mjera očuvanja, uzimajući u obzir raspoložive znanstvene, tehničke i gospodarske savjete, uključujući, kada je to relevantno, izvješća koja je sastavio Znanstveni, tehnički i gospodarski odbor za ribarstvo (STECF).
(3)
Zadaća je Vijeća donijeti mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti, uključujući, prema potrebi, određene uvjete koji su s time funkcionalno povezani. Ribolovne mogućnosti trebalo bi raspodijeliti među državama članicama tako da se svakoj državi članici osigura relativna stabilnost ribolovnih aktivnosti za svaki stok ili ribarstvo i uvažavajući na odgovarajući način ciljeve zajedničke ribarstvene politike utvrđene Uredbom (EU) br. 1380/2013.
(4)
Ukupno dopuštene ulove (TAC-ovi) trebalo bi utvrditi na temelju dostupnih znanstvenih savjeta, uzimajući u obzir biološke i društveno-gospodarske aspekte te istodobno osiguravajući pošten tretman različitim ribarskim sektorima, kao i s obzirom na mišljenja izražena tijekom savjetovanja s dionicima, a posebno u predmetnim regionalnim savjetodavnim vijećima.
(5)
Ribolovne mogućnosti trebale bi biti u skladu s međunarodnim sporazumima i načelima, kao što je Sporazum Ujedinjenih naroda o očuvanju i upravljanju pograničnim ribljim stokovima i visokomigracijskim ribljim stokovima iz 1995. (2), i detaljnim načelima upravljanja utvrđenima u Međunarodnim smjernicama za upravljanje dubokomorskim ribolovom na otvorenom moru Organizacije Ujedinjenih naroda za hranu i poljoprivredu iz 2008., prema kojima bi regulatorno tijelo trebalo biti opreznije u slučaju kada su informacije nesigurne, nepouzdane ili nedostatne. Nepostojanje odgovarajućih znanstvenih informacija ne bi smjelo biti razlog za odgađanje ili nepoduzimanje mjera očuvanja i upravljanja.
(6)
Najnoviji znanstveni savjeti Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES) i STECF-a ukazuju na to da se većina dubokomorskih stokova i dalje izlovljava na neodrživ način i da bi ribolovne mogućnosti za te stokove, radi osiguravanja njihove održivosti, trebalo dodatno smanjiti sve dok razvoj stokova ne pokaže pozitivan trend. ICES je osim toga preporučio da ne bi trebalo dopustiti ciljani ribolov zvjezdooka ni na jednom području niti ciljani ribolov određenih stokova rumenca okana i tuponosoga grenadira.
(7)
U pogledu četiri stoka tuponosoga grenadira znanstveni savjeti i nedavne rasprave u okviru Komisije za ribarstvo sjeveroistočnog Atlantika (NEAFC) ukazuju na mogućnost da bi se ulovi te vrste mogli lažno prijavljivati kao ulovi grenadira. U tom je kontekstu primjereno utvrditi TAC koji obuhvaća obje vrste no kojim se istodobno omogućuje odvojeno prijavljivanje za svaku od njih.
(8)
Što se tiče dubokomorskih morskih pasa, glavne komercijalne vrste smatraju se iscrpljenima te stoga ne bi trebalo obavljati ciljani ribolov. Osim toga, s obzirom na migratornu prirodu dubokomorskih morskih pasa i njihovu široku rasprostranjenost diljem sjeveroistočnog Atlantika, STECF je preporučio da se mjere upravljanja za te vrste prošire na vode Unije u području Odbora za ribarstvo za istočni središnji Atlantik (CECAF) oko Madeire.
(9)
Ribolovne mogućnosti za dubokomorske vrste, kako su određene u članku 2. točki (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 2347/2002 (3), utvrđuju se svake dvije godine. Bez obzira na to, uvedena je iznimka za stokove velikog srebrnjaka i stokove manjića morskog. U pogledu potonjega, glavni ribolov manjića morskog povezan je s godišnjim pregovorima s Norveškom; radi pojednostavljenja, sve TAC-ove za manjića morskog trebalo bi utvrditi u skladu s time i u okviru istog pravnog akta. Ribolovne mogućnosti za stokove velikog srebrnjaka i manjića morskog trebalo bi stoga utvrditi u drugoj relevantnoj godišnjoj uredbi o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti.
(10)
U skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 847/96 (4) trebalo bi odrediti stokove koji podliježu različitim mjerama iz te Uredbe. Zaštitne TAC-ove trebalo bi primjenjivati na stokove za koje, izričito za godinu u kojoj treba utvrditi TAC-ove, nije dostupna znanstveno utemeljena procjena ribolovnih mogućnosti; u ostalim slučajevima trebalo bi primjenjivati analitičke TAC-ove. S obzirom na ICES-ove i STECF-ove savjete povezane s dubokomorskim ribljim stokovima, oni stokovi za koje nije dostupna znanstveno utemeljena procjena relevantnih ribolovnih mogućnosti trebali bi podlijegati zaštitnim TAC-ovima iz ove Uredbe.
(11)
Kako bi se izbjegao prekid ribolovnih aktivnosti i osigurala egzistencija ribara Unije, ovu bi Uredbu trebalo primjenjivati od 1. siječnja 2015. Zbog razloga hitnosti ova Uredba trebala bi stupiti na snagu odmah nakon objave,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom za 2015. i 2016. utvrđuju godišnje ribolovne mogućnosti koje su na raspolaganju ribarskim plovilima Unije za riblje stokove određenih dubokomorskih vrsta u vodama Unije i u određenim vodama koje nisu vode Unije u kojima su potrebna ograničenja ulova.
Članak 2.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„ribarsko plovilo Unije” znači ribarsko plovilo koje plovi pod zastavom države članice i registrirano je u Uniji;
(b)
„vode Unije” znači vode pod suverenitetom ili jurisdikcijom država članica, s izuzetkom voda koje graniče s područjima navedenima u Prilogu II. Ugovoru;
(c)
„ukupni dopušteni ulov” (TAC) znači količina koja se smije izloviti i iskrcati iz svakog ribljeg stoka svake godine;
(d)
„kvota” znači udjel TAC-a koji je raspodijeljen Uniji ili državi članici;
(e)
„međunarodne vode” znači vode koje nisu pod suverenitetom ili jurisdikcijom niti jedne države.
2. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije zona:
(a)
zone ICES-a (Međunarodnog vijeća za istraživanje mora) zemljopisna su područja navedena u Prilogu III. Uredbi (EZ) br. 218/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (5);
(b)
zone CECAF-a (Odbor za ribarstvo za istočni središnji Atlantik) zemljopisna su područja navedena u Prilogu II. Uredbi (EZ) br. 216/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
Članak 3.
TAC-ovi i raspodjele
U Prilogu ovoj Uredbi navedeni su TAC-ovi za dubokomorske vrste koje ulove ribarska plovila Unije u vodama Unije ili u određenim vodama koje nisu vode Unije, raspodjela tih TAC-ova među državama članicama i, prema potrebi, uvjeti koji su s time funkcionalno povezani.
Članak 4.
Posebne odredbe o raspodjeli ribolovnih mogućnosti
1. Raspodjelom ribolovnih mogućnosti među državama članicama kako je utvrđeno u ovoj Uredbi ne dovode se u pitanje:
(a)
razmjene obavljene u skladu s člankom 16. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(b)
smanjenja i ponovne raspodjele obavljeni u skladu s člankom 37. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 (7) ili u skladu s člankom 10. stavkom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1006/2008 (8);
(c)
dodatni istovari dopušteni u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 847/96;
(d)
smanjenja obavljena u skladu s člancima 105., 106. i 107. Uredbe (EZ) br. 1224/2009.
2. Članak 3. Uredbe (EZ) br. 847/96 primjenjuje se na stokove koji podliježu zaštitnom TAC-u, dok se članak 3. stavci 2. i 3. i članak 4. navedene Uredbe primjenjuju na stokove koji podliježu analitičkom TAC-u, osim ako je u Prilogu ovoj Uredbi navedeno drukčije.
Članak 5.
Uvjeti za iskrcaj ulova i usputnog ulova
Riba koja potječe iz stokova za koje su utvrđeni TAC-ovi zadržava se na plovilu ili iskrcava jedino ako su ulove ostvarila ribarska plovila koja plove pod zastavom države članice koja raspolaže kvotom i ako ta kvota nije iscrpljena.
Članak 6.
Prijenos podataka
Kada u skladu s člancima 33. i 34. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 države članice Komisiji dostavljaju podatke o iskrcanim količinama ulova, one upotrebljavaju šifre stokova navedene u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 7.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. prosinca 2014.