РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1219/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 декември 2012 година
за установяване на преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения между държавите членки и трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
След влизането в сила на Договора от Лисабон преките чуждестранни инвестиции попадат в списъка с тематични области в обхвата на общата търговска политика. В съответствие с член 3, параграф 1, буква д) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Европейският съюз разполага с изключителна компетентност в областта на общата търговска политика. Следователно само Съюзът може да законодателства и да приема правно обвързващи актове в тази област. Държавите членки имат тази възможност единствено ако са оправомощени за това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Освен това в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС се предвиждат общи правила за движението на капитали между държавите членки и трети държави, включително по отношение на движението на капитали, предполагащи инвестиции. Тези правила могат да бъдат засегнати от международни споразумения, свързани с чуждестранни инвестиции, сключени от държавите членки.
(3)
Настоящият регламент не засяга разпределението на компетентностите между Съюза и неговите държави членки в съответствие с ДФЕС.
(4)
Към момента на влизане в сила на Договора от Лисабон държавите членки имат значителен брой действащи двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, свързани с инвестиции. ДФЕС не съдържа изрични преходни разпоредби за подобни споразумения, които вече попадат в изключителната компетентност на Съюза. Освен това някои от тези споразумения може да включват разпоредби, засягащи общите правила за движението на капитали, установени в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС.
(5)
Въпреки че двустранните инвестиционни споразумения остават обвързващи за държавите членки съгласно международното публично право и постепенно ще бъдат заменени от споразумения на Съюза със същия предмет, условията за оставането им в сила и връзката им с инвестиционната политика на Съюза изискват подходящо третиране. Тази връзка ще се развива с упражняването от Съюза на неговата компетентност.
(6)
В интерес на инвеститорите от Съюза и на техните инвестиции в трети държави, както и на държавите членки, които приемат чуждестранни инвеститори и инвестиции, двустранните инвестиционни споразумения, които конкретизират и гарантират условията на инвестициите, следва да останат в сила и постепенно да бъдат заменени от инвестиционни споразумения на Съюза, осигуряващи високи стандарти за защита на инвестициите.
(7)
Настоящият регламент следва да уреди правния статут съгласно правото на Съюза на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки, подписани преди 1 декември 2009 г. Тези споразумения могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с настоящия регламент.
(8)
В настоящия регламент следва да се определят и условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да сключват и/или да оставят в сила двустранни инвестиционни споразумения, подписани в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
(9)
Освен това в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да изменят или да сключват двустранни инвестиционни споразумения с трети държави след 9 януари 2013 г.
(10)
Оставянето в сила на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави от държавите членки съгласно настоящия регламент или разрешаването на държавите членки да започнат преговори или да сключат такива споразумения не следва да възпрепятства преговорите или сключването на инвестиционни споразумения от Съюза.
(11)
От държавите членки се изисква да предприемат необходимите мерки за отстраняване на евентуални несъответствия с правото на Съюза в двустранните инвестиционни споразумения, сключени между тях и трети държави. Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга прилагането на член 258 от ДФЕС при неизпълнение от страна на държава членка на задължение, произтичащо от правото на Съюза.
(12)
Разрешението за изменение или сключване на двустранни инвестиционни споразумения, предвидено в настоящия регламент, следва по-специално да позволи на държавите членки да отстранят евентуални несъответствия между техни двустранни инвестиционни споразумения и правото на Съюза, различни от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентности между Съюза и неговите държави членки, които са уредени с настоящия регламент.
(13)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. В посочения доклад следва, наред с останалото, да се прецени необходимостта от по-нататъшно прилагане на глава III. Ако докладът съдържа препоръка да се прекрати прилагането на разпоредбите на глава III или предложение да се изменят посочените разпоредби, той може по целесъобразност да бъде придружен от законодателно предложение.
(14)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да вземат мерки всяка информация, определена като поверителна, да се третира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2).
(15)
Инвестиционните споразумения между държавите членки не следва да попадат в обхвата на настоящия регламент.
(16)
Необходимо е да се вземат някои мерки, за да се гарантира, че двустранните инвестиционни споразумения, оставащи в сила съгласно настоящия регламент, продължават да функционират, включително и по отношение на разрешаването на спорове, като в същото време се съобразяват с изключителната компетентност на Съюза.
(17)
С оглед да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (3).
(18)
По-специално тези правомощия следва да се предоставят на Комисията предвид факта, че процедурите съгласно членове 9, 11 и 12 дават на държавите членки правото да действат в области от изключителната компетентност на Съюза и решенията за това трябва да се вземат на равнището на Съюза.
(19)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на разрешенията по членове 9, 11 и 12, като се има предвид, че посочените разрешения следва да се предоставят въз основа на ясно определени критерии, установени в настоящия регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да засяга разделението на компетенциите, установени с ДФЕС, настоящият регламент урежда правния статут на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки съгласно правото на Съюза и определя реда, условията и процедурите, при които на държавите членки се разрешава да изменят или сключват двустранни инвестиционни споразумения.
2. За целите на настоящия регламент понятието „двустранно инвестиционно споразумение“ означава всяко споразумение с трета държава, което съдържа разпоредби за защита на инвестициите. Настоящият регламент обхваща само тези разпоредби на двустранните инвестиционни споразумения, които засягат защитата на инвестициите.
ГЛАВА II
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ОСТАВЯНЕ В СИЛА НА ЗАВАРЕНИ ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 2
Уведомяване на Комисията
До 8 февруари 2013 г. или в рамките на 30 дни от датата на присъединяването им към Съюза държавите членки уведомяват Комисията за всички двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, подписани преди 1 декември 2009 г. или преди датата на присъединяването им - прилага се по-късната дата - които желаят да оставят в сила или допускат да влязат в сила съгласно настоящата глава. Уведомлението включва и копие на тези двустранни инвестиционни споразумения. Освен това държавите членки уведомяват Комисията за всяка последваща промяна в правния статут на посочените споразумения.
Член 3
Разрешение за оставяне в сила
Без да се засягат другите задължения на държавите членки съгласно правото на Съюза, двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2 от настоящия регламент, могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с ДФЕС и настоящия регламент до влизането в сила на двустранно инвестиционно споразумение между Съюза и същата трета държава.
Член 4
Публикуване
1. На всеки дванадесет месеца Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, член 11, параграф 6 или член 12, параграф 6.
2. Първото публикуване на списъка с двустранни инвестиционни споразумения, посочен в параграф 1 от настоящия член, се извършва не по-късно от три месеца след крайния срок за уведомяванията, направени съгласно член 2.
Член 5
Оценка
Комисията може да направи оценка на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, като прецени дали една или повече разпоредби на посочените споразумения представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
Член 6
Задължение за сътрудничество
1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки за това разпоредбите на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, да не представляват сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
2. Ако Комисията установи, че една или повече разпоредби на двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно член 2, представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, Комисията и съответната държава членка своевременно започват консултации и си сътрудничат, за да набележат подходящите действия за разрешаване на проблема. Консултациите продължават не повече от 90 дни.
3. Без да се засяга параграф 1, Комисията може в срок от 60 дни след приключване на консултациите да посочи подходящите мерки, които да бъдат предприети от съответната държава членка за премахване на споменатите в параграф 2 пречки.
ГЛАВА III
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ ИЛИ СКЛЮЧВАНЕ НА ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 7
Разрешение за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение
Съобразно условията, предвидени в членове 8 - 11, на държава членка се разрешава да започне преговори с трета държава за изменение на заварено или за сключване на ново двустранно инвестиционно споразумение.
Член 8
Уведомяване на Комисията
1. Когато държава членка възнамерява да започне преговори с трета държава цел да измени или да сключи двустранно инвестиционно споразумение, тя уведомява Комисията за намерението си в писмен вид.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, включва съответната документация и указва кои са разпоредбите, които подлежат на договаряне или предоговаряне, целите на преговорите и всяка друга информация, която е от значение.
3. Уведомлението, посочено в параграф 1, се прави най-малко пет месеца преди започването на официалните преговори.
4. Когато съобщената от държавата членка информация не е достатъчна, за да се даде разрешението за започване на официални преговори в съответствие с член 9, Комисията може да поиска допълнителна информация.
5. Комисията предоставя посоченото в параграф 1 от настоящия член уведомление и при поискване съпътстващата документация на другите държави членки при спазване на изискванията за поверителност, предвидени в член 14.
Член 9
Разрешение за започване на официални преговори
1. Комисията разрешава държавите членки да започнат официални преговори с трета държава за изменение на или за сключване на двустранно инвестиционно споразумение, освен ако не стигне до заключението, че започването на тези преговори:
а)
би било в противоречие с правото на Съюза, различно от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентностите между Съюза и държавите членки;
б)
би било излишно, тъй като Комисията е представила или е взела решение да представи препоръка за започване на преговори със съответната трета държава в съответствие с член 218, параграф 3 от ДФЕС;
в)
би било в несъответствие с принципите и целите на външната дейност на Съюза, разработени в съответствие с общите разпоредби в дял V, глава 1 от Договора за Европейския съюз; или
г)
би представлявало сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави.
2. Като част от разрешението, посочено в параграф 1, Комисията може да изиска държавата членка да включи или да изключи от тези преговори и от евентуалното двустранно инвестиционно споразумение някои клаузи, които са необходими за постигането на съответствие с инвестиционната политика на Съюза или на съвместимост с правото на Съюза.
3. Разрешението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се дава в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по член 8. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
4. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
5. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 1, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 10
Участие на Комисията в преговори
Комисията е информирана редовно за напредъка и резултатите от преговорите за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение по време на различните етапи и може да поиска да участва в преговорите относно инвестиции между държавата членка и трета държава.
Член 11
Разрешение за подписване и сключване на двустранно инвестиционно споразумение
1. Преди да подпише дадено двустранно инвестиционно споразумение, съответната държава членка уведомява Комисията за резултата от преговорите и представя на Комисията текста на това споразумение.
2. Настоящият член се прилага също за двустранни инвестиционни споразумения, които са договорени преди 9 януари 2013 г., но не са предмет на задължението за уведомяване съгласно член 2 или съгласно член 12.
3. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали договореното двустранно инвестиционно споразумение противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
4. Когато Комисията констатира, че резултатът от преговорите е двустранно инвестиционно споразумение, което отговаря на изискванията по член 9, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент, тя разрешава на държавата членка да подпише и сключи това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
5. Решенията съгласно параграф 4 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по параграфи 1 и 2 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
6. Когато Комисията даде разрешение съгласно параграф 4, съответната държава членка уведомява Комисията за сключването и влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на същото споразумение.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 4.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 4, тя информира съответната държава членка и посочва причините за това.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Споразумения, подписани от държавите членки в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
1. Когато в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г. дадена държава членка е подписала двустранно инвестиционно споразумение, същата държава членка уведомява Комисията за споразумението, което желае да остави в сила или да допусне да влезе в сила, в срок до 8 февруари 2013 г. Уведомлението включва и копие на това споразумение.
2. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали двустранното инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
3. Ако Комисията установи, че двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, отговаря на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2, тя разрешава оставането в сила или влизането в сила на това споразумение съгласно правото на Съюза.
4. Комисията взема решението, посочено в параграф 3 от настоящия член, в срок от 180 дни от датата на получаване на уведомлението по параграф 1 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 180 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация. Решенията съгласно параграф 3 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2.
5. Освен ако дадено двустранно инвестиционно споразумение е било разрешено съгласно параграф 3, държавата членка не предприема по-нататъшни действия за сключване на споразумението, а прекратява или отменя вече предприетите действия.
6. Когато Комисията дава разрешение в съответствие с параграф 3 от настоящия член, съответната държава членка уведомява Комисията за влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 3, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 13
Поведение на държавите членки по отношение на двустранно инвестиционно споразумение с трета държава
Когато двустранно инвестиционно споразумение попада в обхвата на настоящия регламент, съответната държава членка:
а)
информира своевременно Комисията за всички заседания, които ще се проведат по силата на разпоредбите на споразумението. На Комисията се предоставят дневният ред и цялата необходима информация за разбиране на поставените за обсъждане теми на посочените заседания. Във връзка с това Комисията може да изиска допълнителна информация от съответните държави членки. Когато някой от поставените за обсъждане въпроси може да засегне изпълнението на политиките на Съюза в областта на инвестициите, и по-конкретно на общата търговска политика, Комисията може да изиска от държавата членка да заеме определена позиция;
б)
информира своевременно Комисията за всяка получена информация, че дадена мярка не съответства на споразумението. Освен това държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички искания за уреждане на спорове, възникнали по силата на двустранното инвестиционно споразумение, веднага щом държавата членка разбере за такова искане. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на ефективна защита, което може да включва по целесъобразност участието на Комисията в процедурата;
в)
търси съгласието на Комисията, преди да задейства някой от механизмите за разрешаване на спорове срещу трета държава, предвидени в двустранното инвестиционно споразумение, и задейства тези механизми по искане на Комисията. Посочените механизми включват консултации с другата страна по двустранното инвестиционно споразумение и разрешаване на спора, когато това се предвижда в споразумението. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно при изпълнение на процедурите в рамките на съответните механизми, които могат да включват по целесъобразност участието на Комисията в съответните процедури.
Член 14
Поверителност
При уведомяването на Комисията относно преговорите и резултата от тях в съответствие с членове 8 и 11 държавите членки могат да посочат дали дадена информация, предоставена от тях, трябва да се разглежда като поверителна и дали тя може да бъде споделяна с другите държави членки.
Член 15
Преразглеждане
1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент преди 10 януари 2020 г.
2. Докладът включва преглед на поисканите и дадени разрешения съгласно глава III и преглед на необходимостта от по-нататъшното прилагане на посочената глава.
3. Ако в доклада се съдържа препоръка за прекратяване на прилагането на глава III или за изменение на нейните разпоредби, същият доклад се придружава от съответното законодателно предложение.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет за инвестиционните споразумения. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 декември 2012 година.
32012R1219
L 351/40
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1219/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 12. prosinca 2012.
o uspostavi prijelaznih aranžmana za bilateralne sporazume o ulaganjima između država članica i trećih zemalja
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Nakon stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona, izravna strana ulaganja uključena su na popis pitanja obuhvaćenih zajedničkom trgovinskom politikom. U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (e) Ugovora o funkcioniranju Europske Unije („UFEU”), Europska unija ima isključivu nadležnost nad zajedničkom trgovinskom politikom. U skladu s tim, jedino Unija može izdavati i donositi pravno obvezujuće akte u navedenom području. Države članice to mogu činiti same jedino ako ih je za to ovlastila Unija u skladu s člankom 2. stavkom 1. UFEU-a.
(2)
Osim toga, poglavlje 4. glave IV. trećeg dijela UFEU-u utvrđuje zajednička pravila o kretanju kapitala između država članica i trećih zemalja, uključujući i kretanja kapitala u vezi s ulaganjima. Na ta pravila mogu utjecati međunarodni sporazumi o stranim ulaganjima koje su sklopile države članice.
(3)
Ova Uredba ne dovodi u pitanje raspodjelu nadležnosti između Unije i njezinih država članica u skladu s UFEU-om.
(4)
U trenutku stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona, države članice održavale su značajan broj bilateralnih sporazuma o ulaganjima s trećim zemljama. UFEU ne sadrži nikakve izričite prijelazne odredbe za takve sporazume koji su sada došli pod isključivu nadležnost Unije. Nadalje, neki od tih sporazuma uključuju odredbe koje utječu na zajednička pravila o kretanju kapitala utvrđena u poglavlju 4. glave IV. trećeg dijela UFEU-a.
(5)
Iako bilateralni sporazumi o ulaganjima ostaju obvezujući za države članice prema međunarodnom javnom pravu, a postupno će ih zamijeniti sporazumi Unije u vezi s istim predmetom, uvjeti za njihovu daljnju valjanost i njihova veza s politikom ulaganja Unije zahtijevaju odgovarajuće upravljanje. Taj će se odnos dalje razvijati kako Unija bude izvršavala svoju nadležnost.
(6)
U interesu ulagača iz Unije i njihovih ulaganja u treće zemlje te država članica koje su ugostiteljice stranim ulagačima i ulaganjima, bilateralne sporazume o ulaganjima koji određuju i jamče uvjete ulaganja trebalo bi održati na snazi i postupno zamijeniti sporazumima Unije o ulaganjima, osiguravajući visoke standarde zaštite ulaganja.
(7)
Ova bi se Uredba trebala baviti statusom koji na temelju prava Unije imaju bilateralni sporazumi o ulaganjima država članica potpisani prije 1. prosinca 2009. Ti se sporazumi održavaju na snazi, ili stupaju na snagu, u skladu s ovom Uredbom.
(8)
Ova Uredba također bi trebala utvrditi uvjete pod kojima su države članice ovlaštene sklapati i/ili održavati na snazi bilateralne sporazume o ulaganjima potpisane između 1. prosinca 2009. i 9. siječnja 2013.
(9)
Nadalje, ova bi Uredba trebala utvrditi uvjete pod kojima su države članice ovlaštene izmijeniti ili sklopiti bilateralne sporazume o ulaganjima s trećim zemljama nakon 9. siječnja 2013.
(10)
Ako države članice održavaju na snazi bilateralne sporazume o ulaganjima s trećim zemljama u skladu s ovom Uredbom, ili ako su izdana odobrenja da se otvore pregovori ili sklope takvi sporazumi, to ne bi trebalo spriječiti pregovore ili sklapanje sporazuma o ulaganjima Unije.
(11)
Od država članica zahtijeva se da poduzmu nužne mjere kako bi uklonile eventualne neusklađenosti s pravom Unije iz bilateralnih sporazuma o ulaganjima koje su sklopile s trećim zemljama. Provedba ove Uredbe ne dovodi u pitanje primjenu članka 258. UFEU-a u vezi sa slučajevima kad države članice ne poštuju svoje obaveze u skladu s pravom Unije.
(12)
Odobrenje za izmjenu i sklapanje bilateralnih sporazuma o ulaganjima predviđeno ovom Uredbom posebno bi trebalo omogućiti državama članicama da riješe sve neusklađenosti između svojih bilateralnih sporazuma o ulaganjima i prava Unije, osim neusklađenosti koje proizlaze iz raspodjele nadležnosti između Unije i njezinih država članica, kojima se bavi ova Uredba.
(13)
Komisija bi Europskom parlamentu i Vijeću trebala podnijeti izvješće o primjeni ove Uredbe. To bi izvješće, među ostalim, trebalo preispitati potrebu za nastavkom primjene poglavlja III. Ako se u izvješću predlaže prestanak primjene odredbi iz poglavlja III. ili njihova izmjena, uz izvješće ako je primjereno, može biti priložen zakonodavni prijedlog.
(14)
Europski parlament, Vijeće i Komisija trebali bi osigurati da se sa svim podacima koji su označeni kao povjerljivi postupa u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (2).
(15)
Sporazumi o ulaganjima između država članica ne bi trebali biti obuhvaćeni ovom Uredbom.
(16)
Potrebno je predvidjeti određene aranžmane kako bi se osiguralo da bilateralni sporazumi o ulaganjima, koji se održavaju na snazi u skladu s ovom Uredbom, i dalje budu operativni, uključujući i u vezi s rješavanjem sporova, a da istodobno poštuju isključivu nadležnost Unije.
(17)
Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebale bi se prenijeti na Komisiju. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (3).
(18)
Točnije, te bi ovlasti trebalo prenijeti na Komisiju s obzirom na to da postupci određeni u člancima 9., 11. i 12. ovlašćuju države članice da djeluju u područjima isključive nadležnosti Unije, i odluke o tome moraju biti donesene na razini Unije.
(19)
Savjetodavni postupak trebao bi se koristiti za usvajanje odobrenja u skladu s člancima 9., 11. i 12., s obzirom na to da se ta odobrenja izdaju na temelju jasno određenih kriterija utvrđenih ovom Uredbom,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PODRUČJE PRIMJENE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ne dovodeći u pitanje raspodjelu nadležnosti utvrđenih UFEU-om, ova Uredba bavi se statusom koji imaju bilateralni sporazumi o ulaganjima država članica na temelju prava Unije, i njome se utvrđuju zahtjevi, uvjeti i postupci prema kojima su države članice ovlaštene izmijeniti ili sklopiti bilateralne sporazume o ulaganjima.
2. Za potrebe ove Uredbe, pojam „bilateralni sporazum o ulaganjima” znači bilo koji sporazum s trećom zemljom koji sadrži odredbe o zaštiti ulaganja. Ova Uredba obuhvaća samo one odredbe bilateralnih sporazuma o ulaganjima koje se odnose na zaštitu ulaganja.
POGLAVLJE II.
ODRŽAVANJE NA SNAZI POSTOJEĆIH BILATERALNIH SPORAZUMA O ULAGANJIMA
Članak 2.
Obavješćivanje Komisije
Države članice obavješćuju Komisiju do 8. veljače 2013. ili u roku od 30 dana od datuma njihovog pristupanja Uniji o svim bilateralnim sporazumima o ulaganjima s trećim zemljama potpisanima prije 1. prosinca 2009. ili prije datuma njihovog pristupanja, ovisno o tome što je kasnije, koje žele održati na snazi ili kojima žele dopustiti stupanje na snagu na temelju ovog poglavlja. Obavijest uključuje primjerak tih bilateralnih sporazuma o ulaganjima. Države članice također obavješćuju Komisiju o svim naknadnim promjenama u statusu tih sporazuma.
Članak 3.
Održavanje na snazi
Ne dovodeći u pitanje druge obveze država članica na temelju prava Unije, bilateralni sporazumi o ulaganjima o kojima je u skladu s člankom 2. ove Uredbe objavljena obavijest mogu biti održani na snazi, ili stupiti na snagu, u skladu s UFEU-om i ovom Uredbom, dok na snagu ne stupi bilateralni sporazum o ulaganjima između Unije i te iste treće zemlje.
Članak 4.
Objava
1. Svakih 12 mjeseci Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje popis bilateralnih sporazuma o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2., člankom 11. stavkom 6. ili člankom 12. stavkom 6.
2. Popis bilateralnih sporazuma o ulaganjima naveden u stavku 1. ovog članka objavljuje se najkasnije tri mjeseca nakon roka za obavijesti koje se objavljuju u skladu s člankom 2.
Članak 5.
Ocjena
Komisija može ocijeniti bilateralne sporazume o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2. tako da procijeni predstavlja li jedna ili više odredbi iz sporazuma ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećim zemljama, i to s ciljem da se postupno zamijene bilateralni sporazumi o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2.
Članak 6.
Obveza suradnje
1. Države članice poduzimaju sve odgovarajuće mjere kako bi osigurale da odredbe bilateralnih sporazuma o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2. ne predstavljaju ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećim zemljama, i to s ciljem da se postupno zamijene bilateralni sporazumi o ulaganjima o kojima je izdana obavijest u skladu s člankom 2.
2. Utvrdi li Komisija da jedna ili više odredbi nekog bilateralnog sporazuma o ulaganjima o kojem je izdana obavijest u skladu s člankom 2. predstavlja ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećim zemljama, Komisija i odnosna država članica brzo započinju savjetovanje i surađuju kako bi utvrdili odgovarajuće aktivnosti za rješavanje problema. To savjetovanje ne traje više od 90 dana.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., Komisija može, u roku od 60 dana nakon završetka savjetovanja, navesti odgovarajuće mjere koje odnosna država članica treba poduzeti kako bi uklonila prepreke navedene u stavku 2.
POGLAVLJE III.
ODOBRENJE ZA IZMJENU I SKLAPANJE BILATERALNIH SPORAZUMA O ULAGANJIMA
Članak 7.
Odobrenje za izmjenu i sklapanje sporazuma o bilateralnim ulaganjima
Pridržavajući se uvjeta utvrđenih u člancima od 8. do 11., država članica ima odobrenje započeti pregovore s trećom zemljom kako bi izmijenila postojeći ili sklopila novi bilateralni sporazum o ulaganjima.
Članak 8.
Obavješćivanje Komisije
1. Ako država članica namjerava započeti pregovore s trećom zemljom kako bi izmijenila ili sklopila bilateralni sporazum o ulaganjima, ta država članica pisanim putem o toj namjeri obavješćuje Komisiju.
2. Obavijest iz stavka 1. uključuje relevantne dokumente i navedene odredbe koje treba razmotriti u pregovorima ili o njima ponovno pregovarati, ciljeve pregovora i sve druge značajne podatke.
3. Obavijest iz stavka 1. šalje se najmanje pet mjeseci prije početka službenih pregovora.
4. U slučaju kad podaci koje pošalje država članica nisu dostatni za potrebe odobravanja početka službenih pregovora u skladu s člankom 9., Komisija može zatražiti dodatne podatke.
5. Komisija izdaje obavijest navedenu u stavku 1. ovog članka i, na zahtjev, prateće dokumente dostupne drugim državama koje podliježu zahtjevima povjerljivosti utvrđenima u članku 14.
Članak 9.
Odobrenje za početak službenih pregovora
1. Komisija daje državama članicama odobrenje za početak službenih pregovora s trećom zemljom kako bi se izmijenio ili sklopio bilateralni sporazum o ulaganjima, osim ako zaključi da bi započinjanje takvih pregovora:
(a)
bilo u suprotnosti s pravom Unije povrh neusklađenosti koje proizlaze iz dodjeljivanja nadležnosti između Unije i njezinih država članica;
(b)
bilo suvišno, jer je Komisija predložila ili odlučila predložiti započinjanje pregovora s odnosnom trećom zemlji u skladu s člankom 218. stavkom 3. UFEU-a;
(c)
bilo u suprotnosti s načelima i ciljevima za vanjsko djelovanje Unije kako je razjašnjeno u skladu s općim odredbama utvrđenima u poglavlju 1. glave V. Ugovora o Europskoj uniji; ili
(d)
predstavlja ozbiljnu prepreku pregovorima ili sklapanju bilateralnih sporazuma o ulaganjima Unije s trećom zemljom.
2. Kao dio odobrenja navedenog u stavku 1., Komisija od države članice može zahtijevati da uključi ili ukloni iz takvih pregovora i budućeg bilateralnog sporazuma o ulaganjima sve stavke potrebne za osiguranje usklađenosti s politikom ulaganja Unije ili sukladnosti s pravom Unije.
3. Odobrenje iz stavka 1. ovog članka izdaje se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 16. stavka 2.Komisija donosi odluku unutar 90 dana od primitka obavijesti navedene u članku 8.Ako su za donošenje odluke potrebni dodatni podaci, razdoblje od 90 dana teče od datuma primitka dodatnih podataka.
4. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o odlukama donesenim u skladu sa stavkom 3.
5. U slučaju kad Komisija ne izda odobrenje u skladu sa stavkom 1., o tome obavješćuje odnosnu državu članicu i navodi razloge za to.
Članak 10.
Sudjelovanje Komisije u pregovorima
Komisija mora biti obaviještena o napretku i rezultatima pregovora oko izmjene ili sklapanja bilateralnog sporazuma o ulaganjima kroz njihove različite faze, i može zahtijevati da sudjeluje u pregovorima vezanima za ulaganja između države članice i treće zemlje.
Članak 11.
Odobrenje za potpisivanje i sklapanje sporazuma o bilateralnim ulaganjima
1. Prije nego što potpiše bilateralni sporazum o ulaganjima, odnosna država članica obavješćuje Komisiju o ishodu pregovora i podnosi Komisiji tekst takvog sporazuma.
2. Ovaj članak primjenjuje se i na bilateralne sporazume o ulaganjima koji su dogovoreni prije 9. siječnja 2013., ali ne podliježu obavezi o obavješćivanju na temelju članka 2. ili članka 12.
3. Nakon obavijesti, Komisija procjenjuje je li bilateralni sporazum o ulaganjima koji je bio predmet pregovora u suprotnosti sa zahtjevima članka 9. stavaka 1. i 2.
4. Ako Komisija utvrdi da su pregovori rezultirali bilateralnim sporazumom o ulaganjima koji ispunjava zahtjeve članka 9. stavaka 1. i 2., odobrava državi članici da potpiše i sklopi takav sporazum. Članci 3., 5. i 6. primjenjuju se na takve sporazume, kao da je o njima poslana obavijest na temelju članka 2.
5. Odobrenje iz stavka 4. ovog članka izdaje se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 16. stavka 2. Komisija donosi odluku unutar 90 dana od primitka obavijesti navedenih u stavcima 1. i 2. ovog Članka. Ako su za donošenje odluke potrebni dodatni podaci, razdoblje od 90 dana teče od datuma primitka dodatnih podataka.
6. Ako Komisija izda odobrenje u skladu sa stavkom 4., odnosna država članica obavješćuje Komisiju o sklapanju i stupanju na snagu bilateralnog sporazuma o ulaganjima, i o svim naknadnim promjenama u statusu tog sporazuma.
7. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o odlukama donesenim u skladu sa stavkom 4.
8. U slučaju kad Komisija ne izda odobrenje u skladu sa stavkom 4., o tome obavješćuje odnosnu državu članicu i navodi razloge za to.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 12.
Sporazumi koje su države članice potpisale između 1. prosinca 2009. i 9. siječnja 2013.
1. Ako je država članica potpisala bilateralni sporazum o ulaganjima između 1. prosinca 2009. i 9. siječnja 2013., ta država članica obavješćuje Komisiju o takvom sporazumu koji želi održati na snazi ili dopustiti da stupi na snagu do 8. veljače 2013. Obavijest uključuje primjerak tog sporazuma.
2. Nakon obavijesti, Komisija procjenjuje je li bilateralni sporazum o ulaganjima iz obavijesti izdane na temelju stavka 1. ovog članka u suprotnosti sa zahtjevima članka 9. stavaka 1. i 2.
3. Ako Komisija utvrdi da bilateralni sporazum o ulaganjima o kojem je izdana obavijest u skladu sa stavkom 1. ovog članka ispunjava uvjete članka 9. stavaka 1. i 2., ona odobrava održavanje na snazi ili stupanje na snagu takvog sporazuma u skladu s pravom Unije.
4. Komisija donosi odluku navedenu u stavku 3. ovog članka unutar 180 dana od primitka obavijesti navedene u stavku 1. ovog Članka. Ako su za donošenje odluke potrebni dodatni podaci, razdoblje od 180 dana teče od datuma primitka dodatnih podataka. Odobrenje iz stavka 3. ovog članka izdaje se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 16. stavka 2.
5. Ako bilateralni sporazum o ulaganjima nije odobren na temelju stavka 3., država članica ne poduzima daljnje korake prema sklapanju takvog sporazuma, i povlači ili poništava korake koje je već poduzela.
6. Ako Komisija izda odobrenje u skladu sa stavkom 3., odnosna država članica obavješćuje Komisiju o sklapanju i stupanju na snagu bilateralnog sporazuma o ulaganjima, i o svim naknadnim promjenama u statusu tog sporazuma. Članci 3., 5. i 6. primjenjuju se na takve sporazume kao da je o njima poslana obavijest na temelju članka 2.
7. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o odlukama donesenima u skladu sa stavkom 3.
8. U slučaju kad Komisija ne izda odobrenje u skladu sa stavkom 3., o tome obavješćuje odnosnu državu članicu i navodi razloge za to.
Članak 13.
Ponašanje država članica u vezi s bilateralnim sporazumom o ulaganjima s trećom zemljom
Ako bilateralni sporazum o ulaganjima spada u područje primjene ove Uredbe, odnosna država članica:
(a)
obavješćuje Komisiju bez nepotrebnog odlaganja o svim sastancima koji će se održati na temelju odredbi sporazuma. Komisiji se dostavlja dnevni red i svi odgovarajući podaci kako bi razumjela teme o kojima će se raspravljati na tim sastancima. Komisija može od odnosne države članice zahtijevati dodatne podatke. U slučaju kad pitanje o kojem će se raspravljati može utjecati na provedbu politike Unije u vezi s nekim ulaganjem, posebno uključujući zajedničku trgovinsku politiku, Komisija može od odnosne države članice zahtijevati da zauzme određen stav;
(b)
obavješćuje Komisiju bez nepotrebnog odlaganja o svim prigovorima koje je primila, a u kojima se tvrdi da određena mjera nije u skladu sa sporazumom. Država članica Komisiju također obavješćuje o svim zahtjevima za rješavanje spora podnesenima pod pokroviteljstvom bilateralnog sporazuma o ulaganjima čim država članica postane svjesna takvog zahtjeva. Država članica i Komisija u potpunosti surađuju i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale učinkovitu obranu, a to može uključivati, gdje je primjereno, i sudjelovanje Komisije u postupku;
(c)
traži slaganje Komisije prije pokretanja bilo kojeg mehanizma rješavanja sporova protiv treće zemlje uključene u bilateralni sporazum o ulaganjima i, na zahtjev Komisije, pokreće takve mehanizme. Ti mehanizmi uključuju savjetovanje s drugom strankom bilateralnog sporazuma o ulaganjima i rješavanje sporova gdje je to predviđeno sporazumom. Država članica i Komisija u potpunosti surađuju u provođenju postupaka u okviru relevantnih mehanizama, koji mogu uključivati, gdje je primjereno, sudjelovanje Komisije u relevantnim postupcima.
Članak 14.
Povjerljivost podataka
U obavijesti Komisiji o pregovorima i njihovim ishodima u skladu s člancima 8. i 11., države članice mogu navesti smatraju li se dostavljeni podaci povjerljivima i smiju li se dijeliti s ostalim državama članicama.
Članak 15.
Revizija
1. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću predstavlja izvješće o primjeni ove Uredbe do 10. siječnja 2020.
2. Izvješće uključuje pregled odobrenja za koje je podnesen zahtjev i koja su odobrena na temelju poglavlja III., kao i reviziju potrebe za nastavkom primjene tog poglavlja.
3. U slučajevima u kojima je u izvješću predloženo da se obustavi primjena poglavlja III. ili da se odredbe tog poglavlja izmijene, uz to se izvješće prilaže odgovarajući zakonodavni prijedlog.
Članak 16.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže Odbor za sporazume o ulaganjima. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 17.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 12. prosinca 2012.