РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1262/2012 НА СЪВЕТА
от 20 декември 2012 година
за определяне на възможностите за риболов за 2013 и 2014 година на някои запаси от дълбоководна риба за корабите на ЕС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Член 43, параграф 3 от Договора предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да бъдат установи мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и с оглед на всеки съвет, получен от регионални консултативни съвети.
(3)
Съветът има задължение да приеме мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов по риболовни дейности или група риболовни дейности, включително на някои функционално свързани с тях условия, според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват на всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени с Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определи въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и предвид становищата, изразени по време на консултацията със заинтересованите страни, и по-специално на срещите с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(5)
Възможностите за риболов следва да бъдат в съответствие с международните споразумения и принципи, като Споразумението на Организацията на обединените нации от 1995 г. относно опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (2), и с подробните принципи на управление, изложени в Международните насоки за управление на дълбоководния риболов в открито море на Организацията на ООН за прехрана и земеделие от 2008 г., съгласно които по-специално регулаторът трябва да е по-предпазлив, когато данните са несигурни, ненадеждни или недостатъчни. Липсата на адекватна научна информация не следва да се използва като основание за отлагането или невземането на мерки за опазване и управление.
(6)
Най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и на НТИКР показват, че уловът на по-голямата част от дълбоководните запаси не се извършва по устойчив начин и че за да се осигури тяхната устойчивост, възможностите за риболов на споменатите запаси следва да бъдат намалени до появата на положителна тенденция в развитието на размера на запасите. Освен това ICES препоръча да не се разрешава целеви риболов на атлантически големоглав във всички зони, както и на някои запаси от синя молва и северен пагел.
(7)
По отношение на дълбоководните акули основните търговски видове се смятат за крайно намалели и поради това следва да не се извършва целеви риболов.
(8)
Възможностите за риболов на дълбоководните видове, определени в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета от 16 декември 2002 г. за определяне на специалните условия за достъп до риболовните полета на дълбоководни запаси и за определяне на съответните изисквания (3), се определят на всеки две години. При все това се прави изключение за запасите от атлантическа аргентина и за основния риболов на синя молва, за които възможностите за риболов зависят от изхода на годишните преговори с Норвегия. Възможностите за риболов за тези запаси следва да бъдат установени в друг релевантен годишен регламент за определяне на възможностите за риболов.
(9)
С цел опростяване автономно взетото от Съюза решение относно ОДУ на синя молва следва да бъде регламентирано в същия правен акт. Следователно ОДУ на синя молва в международни води от зони II, III и IV и ОДУ на синя молва в международни води от зона ХII следва да бъдат включени в регламента за определяне на възможностите за риболов, налични за корабите на ЕС, на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са обект на международни преговори или споразумения.
(10)
Съгласно Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (4) запасите, които са предмет на различните мерки, посочени в него, следва да бъдат идентифицирани. Предпазен ОДУ следва да се прилага за запасите, за които не съществува никаква конкретна научна оценка по отношение възможностите за риболов за текущата година, за която трябва да бъде определен общият допустим улов; във всички останали случаи следва да се прилага аналитичният общ допустим улов. С оглед на становищата на ICES и НТИКР относно дълбоководните морски запаси, по отношение на онези от тях, за които няма научнообоснована оценка на съответните възможности за риболов, в настоящия регламент се предвижда предпазен ОДУ.
(11)
В контекста на научните становища биологичното разпределение на някои запаси гренадир не съответства непременно на зоните за ОДУ в настоящия регламент. С цел осигуряване на устойчивото използване на тези запаси е целесъобразно да бъде предвидена по-голяма гъвкавост между зоните на ОДУ Vb, VI и VII, от една страна, и зоните на ОДУ VIII, IX, X, XII и XIV - от друга.
(12)
С цел да се избегне прекъсване на риболовните дейности и за да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2013 г. По причини за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя годишните възможности за риболов за 2013 и 2014 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове за корабите на ЕС във водите на ЕС и в определени води извън ЕС, които подлежат на ограничения на улова.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството от всеки рибен запас, което може да се улови и разтовари на суша в рамките на една година;
г)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава членка или на трета държава;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зоните:
а)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5);
б)
зони на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 3
ОДУ и разпределения
ОДУ за дълбоководните видове, които се ловят от корабите на ЕС във водите на ЕС или в определени води извън ЕС, разпределението на тези ОДУ между държавите-членки и функционално свързаните с тях условия, според случая, са определени в приложението към настоящия регламент.
Член 4
Специални разпоредби относно разпределенията на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, извършени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
приспаданията и преразпределенията, извършени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (7) или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета (8);
в)
допълнителните разтоварвания на сушата, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
количествата, удържани съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, извършени съгласно членове105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ, освен когато в приложението към настоящия регламент е посочено друго.
Член 5
Условия за разтоварване на улов и прилов на сушата
Риба от запаси, за които е установен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва само ако уловът е извършен от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.
32012R1262
L 356/22
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1262/2012
od 20. prosinca 2012.
o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za plovila EU-a za određene dubokomorske riblje stokove za 2013. i 2014.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Člankom 43. stavkom 3. Ugovora predviđeno je da Vijeće na prijedlog Komisije usvaja mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti.
(2)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 2371/2002 od 20. prosinca 2002. o očuvanju i održivom iskorištavanju ribolovnih resursa u okviru zajedničke ribarstvene politike (1) zahtijeva se da se mjere kojima se uređuje pristup vodama i bogatstvima te održivo obavljanje ribolovnih aktivnosti utvrđuju uzimajući u obzir raspoložive znanstvene, tehničke i gospodarske savjete, a posebno izvješća koja je sastavio Znanstveni, tehnički i gospodarski odbor za ribarstvo (STECF), kao i s obzirom na sve savjete primljene od regionalnih savjetodavnih vijeća.
(3)
Vijeće je obvezno usvojiti mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti za pojedine vrste ribolova ili skupine vrsta ribolova, uključujući prema potrebi određene uvjete koji su funkcionalno povezani s tim mogućnostima. Ribolovne mogućnosti treba raspodijeliti među državama članicama tako da se svakoj državi članici osigura relativna stabilnost ribolovnih aktivnosti za svaki stok ili vrstu ribolova te uvažavajući ciljeve zajedničke ribarstvene politike utvrđene Uredbom (EZ) br. 2371/2002.
(4)
Ukupne dopuštene ulove (TAC) treba utvrditi na temelju dostupnih znanstvenih mišljenja, uzimajući u obzir biološke i socioekonomske aspekte i istodobno osiguravajući pravedno postupanje prema svim ribolovnim sektorima, kao i s obzirom na mišljenja izražena tijekom savjetovanja s dionicima, posebno na sastancima sa Savjetodavnim odborom za ribarstvo i akvakulturu i predmetnim regionalnim savjetodavnim vijećima.
(5)
Ribolovne mogućnosti trebaju biti u skladu s međunarodnim sporazumima i načelima, kao što je Sporazum Ujedinjenih naroda o očuvanju i upravljanju pograničnim ribljim naseljima i stokovima vrlo migratornih vrsta iz 1995. (2), i detaljnim načelima upravljanja utvrđenima u Međunarodnim smjernicama za upravljanje dubokomorskim ribolovom na otvorenom moru Organizacije Ujedinjenih naroda za hranu i poljoprivredu iz 2008., prema kojima posebno regulatorno tijelo treba biti opreznije ako su podaci nesigurni, nepouzdani ili nedostatni. Nedostatak odgovarajućih znanstvenih podataka ne bi smio biti razlog za odgađanje ili nepoduzimanje mjera očuvanja i upravljanja.
(6)
Najnovija znanstvena mišljenja Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES) i STECF-a ukazuju da se većina dubokomorskih stokova lovi neodrživo i da bi ribolovne mogućnosti za te stokove radi osiguranja njihove održivosti trebalo smanjiti dok njihova veličina ne pokaže pozitivan trend rasta. ICES je također preporučio da ne bi trebalo dopustiti ciljani ribolov atlantskog zrcalara na nijednom području niti određenih stokova manjića morskog i rumenca okana.
(7)
Što se tiče dubokomorskih morskih pasa, glavne gospodarske vrste smatraju se iscrpljenim te se stoga ne bi smio obavljati ciljani ribolov.
(8)
Ribolovne mogućnosti za dubokomorske vrste kako su određene u članku 2. točki (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 2347/2002 od 16. prosinca 2002. o određivanju posebnih uvjeta pristupa i s njima povezanih pravila za ribolov dubokomorskih stokova (3) određuju se svake dvije godine. Unatoč tome, napravljena je iznimka za stokove velikog srebrnjaka i glavni stok manjića morskog za koje ribolovne mogućnosti ovise o ishodu godišnjih savjetovanja s Norveškom. Ribolovne mogućnosti za te stokove trebalo bi utvrditi u drugoj odgovarajućoj godišnjoj uredbi o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti.
(9)
S ciljem pojednostavljenja u istom pravnom instrumentu trebalo bi regulirati i TAC za manjić morski koje autonomno određuje Unija. Stoga TAC za manjić morski u međunarodnim vodama u zonama II., III. i IV. treba uključiti, zajedno s TAC-om za manjić morski u međunarodnim vodama u zoni XII., u uredbu o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti koje su na raspolaganju plovilima EU-a za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koji ne podliježu međunarodnim pregovorima ili dogovorima.
(10)
U skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 847/96 od 6. svibnja 1996. o uvođenju dodatnih uvjeta za upravljanje godišnjim ukupnim dopuštenim ulovom (TAC) i kvotama (4) treba odrediti stokove koji podliježu različitim mjerama iz te Uredbe. Preventivni TAC trebalo bi primjenjivati na stokove za koje ne postoji znanstvena ocjena ribolovnih mogućnosti, posebno za godinu u kojoj bi trebalo odrediti TAC; u ostalim bi slučajevima trebalo primjenjivati analitički TAC. S obzirom na ICES-ovo i STECF-ovo mišljenje u vezi s dubokomorskim ribljim stokovima, u ovoj Uredbi treba odrediti preventivne ukupne dopuštene ulove (TAC) za one stokove za koje ne postoji znanstvena ocjena odgovarajućih ribolovnih mogućnosti.
(11)
S obzirom na znanstvena mišljenja, biološka rasprostranjenost nekih stokova tuponosoga grenadira nužno ne odgovara područjima TAC-a iz ove Uredbe. Kako bi se olakšalo održivo iskorištavanje tih stokova primjereno je dopustiti veću fleksibilnost između TAC-a za područja V.b, VI. i VII. s jedne strane i TAC-a za područja VIII., IX., X., XII. i XIV. s druge strane.
(12)
Kako bi se izbjegli prekidi ribolovnih aktivnosti i osigurala egzistencija ribara Unije, ovu bi Uredbu trebalo primjenjivati od 1. siječnja 2013. Zbog hitnosti, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu odmah nakon objave,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom za 2013. i 2014. utvrđuju godišnje ribolovne mogućnosti koje su na raspolaganju plovilima EU-a za stokove određenih dubokomorskih vrsta u vodama EU-a i u određenim vodama izvan EU-a u kojima su potrebna ograničenja ulova.
Članak 2.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„plovilo EU-a” znači ribarsko plovilo koje vije zastavu države članice i registrirano je u Uniji;
(b)
„vode EU-a” znači vode pod suverenošću ili jurisdikcijom država članica, osim voda koje graniče s područjima iz Priloga II. Ugovoru;
(c)
„ukupni dopušteni ulov (TAC)” znači količina koja se svake godine smije izloviti iz stoka te iskrcati;
(d)
„kvota” znači dio TAC-a dodijeljen Uniji, državi članici ili trećoj zemlji;
(e)
„međunarodne vode” znači vode koje nisu pod suverenošću ili jurisdikcijom niti jedne države.
2. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije zona:
(a)
Zone ICES-a (Međunarodnog vijeća za istraživanje mora) su zemljopisna područja navedena u Prilogu III. Uredbi (EZ) br. 218/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (5);
(b)
Zone CECAF-a (Odbora za ribarstvo na srednjoistočnom Atlantiku) su zemljopisna područja navedena u Prilogu II. Uredbi (EZ) br. 216/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
Članak 3.
TAC i raspodjela
U Prilogu ovoj Uredbi navedeni su ukupni dopušteni ulovi (TAC) za dubokomorske vrste koje su ulov plovila EU-a u vodama EU-a ili u određenom vodama izvan EU-a, raspodjela tih ukupnih dopuštenih ulova među državama članicama i prema potrebi uvjeti koji su s tim funkcionalno povezani.
Članak 4.
Posebne odredbe o raspodjeli ribolovnih mogućnosti
1. Raspodjela ribolovnih mogućnosti među državama članicama kako je utvrđeno u ovoj Uredbi ne dovodi u pitanje:
(a)
razmjene obavljene u skladu s člankom 20. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 2371/2002;
(b)
smanjenja i preraspodjele obavljene u skladu s člankom 37. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 (7) ili u skladu s člankom 10. stavkom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1006/2008 (8);
(c)
dodatne iskrcaje dopuštene u skladu s člankom 3. Uredbe (EZ) br. 847/96;
(d)
količine zadržane u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 847/96;
(e)
smanjenja u skladu s člancima 105., 106. i 107. Uredbe (EZ) br. 1224/2009.
2. Članak 3. Uredbe (EZ) br. 847/96 primjenjuje se na stokove za koje vrijedi preventivni TAC, dok se članak 3. stavci 2. i 3. te članak 4. te Uredbe primjenjuju na stokove za koje vrijedi analitički TAC, osim ako je drukčije navedeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 5.
Uvjeti za iskrcaj ulova i usputnog ulova
Riba koja potječe iz stokova za koje je utvrđen TAC zadržava se na plovilu ili iskrcava jedino ako su ulov ostvarila plovila koja viju zastavu države članice kojoj je dodijeljena kvota i ako ta kvota nije iscrpljena.
Članak 6.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 2012.