ДИРЕКТИВА 2013/50/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за изменение на Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и Директива 2007/14/ЕО на Комисията за определяне на подробни правила за прилагането на определени разпоредби от Директива 2004/109/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 50 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Съгласно член 33 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) Комисията трябваше да докладва на Европейския парламент и Съвета за действието на посочената директива, включително за уместността от прекратяване на освобождаването на съществуващите дългови ценни книжа след 10-годишния срок, предвиден в член 30, параграф 4 от посочената директива, и за евентуалното влияние на действието на същата директива спрямо европейските финансови пазари.
(2)
На 27 май 2010 г. Комисията прие доклад за действието на Директива 2004/109/ЕО, в който се посочват областите, в които режимът, създаден по посочената директива, би могъл да бъде подобрен. По-специално докладът показва необходимостта да се предвиди опростяване на някои задължения на издателите с цел регулираните пазари да станат по-привлекателни за малки и средни издатели, които набират капитал в Съюза. Освен това се налага да се подобри ефективността на съществуващия режим за прозрачност, по-специално по отношение на оповестяването на собствеността в дружествата.
(3)
Освен това в съобщението си от 13 април 2011 г., озаглавено „Акт за единния пазар. Дванадесет лоста за насърчаване на растежа и укрепване на доверието. Заедно за нов тип икономически растеж“, Комисията констатира необходимостта от преглед на Директива 2004/109/ЕО с цел задълженията, приложими към малките и средните предприятия, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, да станат по-пропорционални, като същевременно се гарантира същото ниво на защита на инвеститорите.
(4)
Според доклада и съобщението на Комисията административната тежест, която произтича от задълженията, свързани с допускането за търгуване на регулиран пазар, следва да бъде намалена за малките и средните издатели, за да се подобри достъпът им до капитал. Задълженията да публикуват междинни отчети за управлението или тримесечни финансови отчети представляват значителна тежест за голям брой малки и средни издатели, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулирани пазари, без това да е необходимо за защитата на инвеститорите. С тези задължения се насърчава и стремежът към резултати в краткосрочен план и се възпират дългосрочните инвестиции. За да се насърчи устойчивото натрупване на стойност и дългосрочна инвестиционна стратегия, от съществено значение е да се намали натискът върху издателите в краткосрочен план и да се поощрят инвеститорите да възприемат по-дългосрочни перспективи. По тази причина следва да бъде премахнато изискването за публикуване на междинни отчети за управлението.
(5)
На държавите членки не следва да се позволява да налагат в националното си законодателство изискването за публикуване на периодична финансова информация на по-чести интервали от годишните финансови отчети и шестмесечните финансови отчети. Държавите членки обаче следва да могат въпреки това да изискват от издателите да публикуват допълнителна периодична финансова информация, ако подобно изискване не съставлява значителна финансова тежест и ако изискваната допълнителна информация е съразмерна спрямо факторите, които допринасят за вземането на инвестиционни решения. Настоящата директива не засяга допълнителната информация, която се изисква по секторното законодателство на Съюза, като държавите членки могат да изискват по-специално публикуването на допълнителна периодична финансова информация от финансовите институции. Освен това регулираният пазар може да изисква от издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на него, да публикуват допълнителна периодична финансова информация за всички или за някои от сегментите на този пазар.
(6)
За да се осигури допълнителна гъвкавост и по този начин да се намали административната тежест, срокът за публикуване на шестмесечните финансови отчети следва да бъде удължен до три месеца след края на отчетния период. Предвид удължаването на срока, в който издателите могат да публикуват своите шестмесечни финансови отчети, се очаква пазарните участници да отделят по-голямо внимание на отчетите на малките и средни издатели, като по този начин тези издатели ще станат по-видими.
(7)
За да се осигури по-голяма прозрачност на плащанията, извършвани към правителства, издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар и които развиват дейност в добивната промишленост или в дърводобива от девствени гори, следва ежегодно да оповестяват в отделен отчет плащанията към правителствата на държавите, в които извършват дейност. Отчетът следва да включва информация за видовете плащания, сходни с тези, които се оповестяват в съответствие с Инициативата за прозрачност на добивната промишленост (EITI). С оповестяването на плащанията към правителства на гражданското общество и инвеститорите следва да се предостави информация, която да задължи правителствата на държавите, притежаващи природни богатства, да се отчитат за приходите от тяхната експлоатация. Инициативата допълва също така Плана за действие на Европейския съюз за прилагане на законодателството в областта на горите, управлението и търговията (EU FLEGT) и разпоредбите на Регламент (ЕС) № 995/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. за определяне на задълженията на операторите, които пускат на пазара дървен материал и изделия от дървен материал (5), които изискват от търговците на изделия от дървен материал да извършват надлежна проверка с цел предотвратяване на вноса на незаконно добит дървен материал на пазара в Съюза. Държавите членки следва да гарантират, че членовете на отговорните органи на дадено предприятие, като действат в рамките на правомощията, които са им предоставени съгласно националното законодателство, отговарят за осигуряването на изготвянето на отчета за плащанията към правителства в съответствие с изискванията на настоящата директива, в рамките на своята осведоменост и способности. Подробните изисквания са определени в глава 10 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно годишните счетоводни отчети, консолидираните счетоводни отчети и свързаните с тях отчети на определени видове предприятия (6).
(8)
От съображения за прозрачност и защита на инвеститорите държавите членки следва да изискват отчитането на плащанията към правителства да се подчинява на следните принципи съгласно глава 10 от Директива 2013/34/ЕС: същественост (не е необходимо всяко плащане, независимо дали е извършено като еднократно плащане или като поредица от свързани плащания, да бъде отразявано в отчета, ако размерът му не надвишава 100 000 EUR в рамките на финансова година); отчитане по правителства и по отделни проекти (плащанията към правителствата следва да се отчитат на база правителство и на база отделен проект); универсалност (да не се допускат никакви изключения - например за издатели, извършващи дейност в някои държави - които имат изкривяващо въздействие и позволяват на издателите да се възползват от по-малко строги изисквания за прозрачност); изчерпателност (да се отчитат всички свързани плащания към правителства в съответствие с глава 10 от Директива 2013/34/ЕС и съдържащите мотивите към нея съображения).
(9)
Иновациите във финансовата сфера доведоха до създаването на нови видове финансови инструменти, с които се създават експозиции на инвеститорите към дружества, за които не са предвидени правила за оповестяване в Директива 2004/109/ЕО. Такива инструменти биха могли да бъдат използвани за тайно придобиване на акции в дружества, което може да доведе до пазарни злоупотреби и да създаде невярна и подвеждаща представа за икономическата собственост на дружества, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар. За да се гарантира, че издателите и инвеститорите са добре запознати със структурата на собствеността в дружествата, определението за финансови инструменти в посочената директива следва да обхваща всички инструменти с икономически ефект, сходен с притежаването на акции и на права за придобиването им.
(10)
Финансови инструменти с икономически ефект, сходен с притежаването на акции и на права за придобиването им, които предвиждат паричен сетълмент, следва да се изчисляват на основа, коригирана спрямо коефициента „делта“, като се умножи номиналната стойност на базовите акции по делтата на инструмента. Коефициентът „делта“ посочва до каква степен би се променила теоретичната стойност на финансовия инструмент в случай на промяна в цената на базовия инструмент и дава точна представа за експозицията на притежателя към базовия инструмент. Целта на този подход е да се гарантира възможно най-голяма точност на информацията относно всички права на глас на разположение на инвеститора.
(11)
Освен това, за да се осигури достатъчна прозрачност по отношение на големите притежания, когато притежател на финансови инструменти упражнява правото си на придобиване на акции и общата сума на правата на глас, свързани с базовите акции, надвишава прага за нотифициране, без да се засяга общият процент притежавани участия, за които вече е подадена нотификация, в новата нотификация следва да се оповести промяната в характера на притежаваните участия.
(12)
Хармонизирането на режима на нотифициране за притежавани големи части от правата на глас, и по-конкретно по отношение на сумирането на участията в акции и участията във финансови инструменти, следва да повиши правната сигурност, да подобри прозрачността и да намали административната тежест за трансграничните инвеститори. Ето защо на държавите членки не следва да се позволява да приемат правила, по-строги от предвидените в Директива 2004/109/ЕО, по отношение на изчисляването на праговете за нотифициране, сумирането на притежаваните права на глас, свързани с акции, и притежаваните права на глас, свързани с финансови инструменти, както и изключението от изискванията за нотифициране. При все това, предвид съществуващите различия в концентрацията на собственост в Съюза и различията в дружественото право в Съюза, водещи до различия между общия брой акции и общия брой права на глас за някои издатели, държавите членки следва да продължат да имат възможността да определят както по-ниски, така и допълнителни прагове за нотифициране за притежавани права на глас и да изискват еквивалентни нотификации във връзка с прагове, основани на капиталови участия. Освен това държавите членки следва да продължат да разполагат с възможността да определят задължения, по-строги от предвидените в Директива 2004/109/ЕО, по отношение на съдържанието (например оповестяване на намеренията на акционерите), процедурата и сроковете за нотифициране, както и да могат да изискват допълнителна информация по отношение на големите притежания, която не е предвидена в Директива 2004/109/ЕО. По-специално, държавите членки следва също така да могат да продължат да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с предложения за поглъщане, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола върху дружествата, върху които се упражнява надзор от страна на органите, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (7), които налагат изисквания за оповестяване, по-строги от предвидените в Директива 2004/109/ЕО.
(13)
Последователното хармонизиране на режима за нотифициране за големи притежания и подходящите равнища на прозрачност следва да се гарантират посредством технически стандарти. Би било ефикасно и подходящо на Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (8), да се възложи да разработи с цел представянето им на Комисията проекти на регулаторни технически стандарти, които не предполагат избори, свързани с провежданата политика. Комисията следва да приеме регулаторните технически стандарти, разработени от ЕОЦКП за уточняване на условията за прилагане на съществуващите изключения от изискванията за нотифициране за притежавани големи части от правата на глас. ЕОЦКП следва да използва експертния си опит, за да определи случаите, в които се допускат изключения, като отчита възможните случаи на злоупотреба и заобикаляне на изискванията за нотифициране.
(14)
С цел да се отчете техническото развитие на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на определянето на съдържанието на нотификациите за големи притежания във финансови инструменти. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(15)
За улесняване на трансграничните инвестиции инвеститорите следва да разполагат с безпрепятствен достъп до регулирана информация за всички дружества, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар в Съюза. Сегашната мрежа от официално определени национални механизми за централно съхранение на регулирана информация обаче не дава възможност за лесно търсене на такава информация в целия Съюз. С цел да се гарантира трансграничният достъп до информация и да се отчете техническото развитие в областта на финансовите пазари и в комуникационните технологии на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС за определяне на минимални стандарти във връзка с разпространяването на регулирана информация, достъпа до регулирана информация на равнището на Съюза, както и механизмите за централно съхранение на регулирана информация. На Комисията следва също така да бъде предоставено правомощието със съдействието на ЕОЦКП да предприема мерки за подобряване на работата на мрежата от официално определени национални механизми за съхранение, както и да разработи технически критерии за достъп до регулирана информация на равнището на Съюза, по-специално по отношение на функционирането на централна точка за достъп за търсене на регулирана информация на равнището на Съюза. ЕОЦКП следва да разработи и управлява електронен портал, който да служи за европейска точка за електронен достъп (наричан по-долу „точката за достъп“).
(16)
За да се подобри спазването на изискванията на Директива 2004/109/ЕО, както и предвид съобщението на Комисията от 9 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги “, правомощията за налагане на санкции следва да бъдат разширени и да отговарят на някои съществени изисквания по отношение на адресатите, критериите, които трябва да се отчитат при прилагането на административна санкция или мярка, ключовите правомощия за налагане на санкции и размерите на административните имуществени санкции. Такива правомощия за налагане на санкции следва да има най-малкото в случай на нарушение на ключови разпоредби на Директива 2004/109/ЕО. Държавите членки следва да могат да ги упражняват и при други обстоятелства. По-специално държавите членки следва да гарантират, че административните санкции и мерки, които могат да бъдат прилагани, включват възможността за налагане на имуществени санкции, чийто размер е достатъчно висок, за да осигури възпиращ ефект. При нарушения от страна на правни образувания държавите членки следва да могат да предвидят прилагането на санкции по отношение на членовете на административните, управителните или надзорните органи на съответното правно образувание или по отношение на други лица, от които може да се търси отговорност за тези нарушения при условията, определени в националното право. Държавите членки следва също така да могат да предвидят спиране или възможност за спиране на упражняването на правата на глас за притежатели на акции и финансови инструменти, които не спазват изискванията за нотифициране. Държавите членки следва да могат да предвидят спирането на упражняването на правата на глас да се прилага само за най-тежките нарушения. Директива 2004/109/ЕО следва да се отнася едновременно до административни санкции и мерки, така че да бъдат обхванати всички случаи на нарушение, независимо дали са квалифицирани като санкция или мярка по националното право, и следва да не засяга разпоредбите на правото на държавите членки относно наказателноправните санкции.
Държавите членки следва да могат да предвидят допълнителни санкции или мерки, както и по-високи размери на административните имуществени санкции от предвидените в Директива 2004/109/ЕО, като вземат предвид необходимостта от санкции с достатъчен възпиращ ефект за насърчаването на чисти и прозрачни пазари. Разпоредбите относно санкциите и разпоредбите относно публикуването на административните санкции не представляват прецедент за други разпоредби на законодателството на Съюза, по-специално за по-тежки регулаторни нарушения.
(17)
За да се гарантира, че решенията, с които се налага административна мярка или санкция, имат възпиращ ефект по отношение на широката общественост, те обикновено следва да се публикуват. Публикуването на решенията е и важно средство за информиране на пазарните участници относно типа поведение, което се счита за нарушение на Директива 2004/109/ЕО, както и за насърчаване на добро поведение в по-широк смисъл сред пазарните участници. Ако обаче публикуването на решение може сериозно да застраши стабилността на финансовата система или текущо официално разследване или, доколкото може да се прецени, би причинило несъразмерна и тежка вреда на участващите институции или лица, или когато при налагането на санкция на физическо лице след задължителна предварителна проверка на пропорционалността на публикуването на лични данни е станало ясно, че публикуването е непропорционално, компетентният орган следва да може да реши да отложи това публикуване или да публикува информацията на анонимна основа.
(18)
С цел се внесе яснота по отношение на третирането на ценните книжа, които не се котират на борсата и са обективирани с депозитарни разписки, допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за да се избегнат пропуски във връзка с прозрачността, определението за „издател“ следва да се уточни допълнително така, че да включва и издателите на ценни книжа, които не се котират на борсата и са обективирани с депозитарни разписки, допуснати за търгуване на регулиран пазар. Освен това е целесъобразно определението за „издател“ да се изменени с цел отчитане на факта, че в някои държави членки издателите на ценни книжа, допуснати за търгуване на регулиран пазар, могат да бъдат физически лица.
(19)
Съгласно Директива 2004/109/ЕО при издател от трета държава на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е по-малка от 1 000 EUR, или на акции, държавата членка по произход на издателя е държавата членка, посочена в член 2, параграф 1, буква м), подточка iii) от Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9). С цел поясняване и опростяване на определянето на държавата членка по произход на подобни издатели от трета държава, определението на това понятие следва да бъде изменено така, че да се предвиди държавата членка по произход да бъде държавата членка, избрана от издателя между държавите членки, в които неговите ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар.
(20)
Всички издатели, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар в рамките на Съюза, следва да подлежат на надзор от компетентен орган на държава членка, за да се гарантира, че спазват задълженията си. Издатели, които съгласно Директива 2004/109/ЕО трябва да изберат своята държава членка по произход, но не са го направили, могат да избегнат надзора от компетентен орган в Съюза. Ето защо Директива 2004/109/ЕО следва да бъде изменена с цел да се определи държава членка по произход за издатели, които в рамките на тримесечен срок не са оповестили пред компетентните органи избора си на държава членка по произход. В такива случаи държавата членка по произход следва да бъде държавата членка, в която ценните книжа на издателя са допуснати за търгуване на регулиран пазар. Когато ценните книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар в повече от една държава членка, всички тези държави членки ще бъдат държави членки по произход, докато издателят не избере само една държава членка по произход и не я оповести. Това би насърчило тези издатели да изберат държава членка по произход и да оповестят избора си пред съответните компетентни органи, като междувременно компетентните органи вече няма да са лишени от необходимите правомощия за намеса, докато издателят не оповести избора си на държава членка по произход.
(21)
Съгласно Директива 2004/109/ЕО при издател на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е 1 000 EUR или повече, изборът на издателя за държава членка по произход е валиден три години. Когато обаче ценните книжа на издател вече не са допуснати за търгуване на регулирания пазар в държавата членка по произход на издателя, а продължават да са допуснати за търгуване в една или повече приемащи държави членки, то вече не съществува връзка между издателя и първоначално избраната от него държава членка по произход, когато това не е държавата членка, в която се намира седалището на издателя. Такъв издател следва да може преди изтичането на тригодишния срок да избере една от приемащите държави членки или държавата членка, в която се намира седалището му, за своя нова държава членка по произход. Същата възможност за избор на нова държава членка по произход ще се прилага и за издател от трета държава на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е по-малка от 1 000 EUR, или на акции, чиито ценни книжа вече не се допускат за търгуване на регулирания пазар в държавата членка по произход на издателя, но продължават да се допускат за търгуване в една или повече приемащи държави членки.
(22)
Следва да има съгласуваност между директиви 2004/109/ЕО и 2003/71/ЕО по отношение на определението за държава членка по произход. Във връзка с това, за да се гарантира упражняването на надзор от страна на най-подходящата държава членка, Директива 2003/71/ЕО следва да бъде изменена така, че да предвижда повече гъвкавост в случаи, при които ценните книжа на издател, регистриран в трета държава, вече не се допускат за търгуване на регулирания пазар в неговата държава членка по произход, а вместо това - в една или повече други държави членки.
(23)
Директива 2007/14/ЕО на Комисията (10) съдържа по-специално правила за нотифициране във връзка с избора от издателя на държава членка по произход. Тези правила следва да се включат в Директива 2004/109/ЕО. За да се гарантира, че компетентните органи на приемащата(ите) държава(и) членка и на държавата членка, в която се намира седалището на издателя, когато тази държава членка не е нито държава членка по произход, нито приемаща такава, са информирани за избора му на държава членка по произход, всички издатели следва да бъдат задължени да нотифицират компетентния орган на своята държава членка по произход, компетентните органи на всички приемащи държави членки и компетентния орган на държавата членка, в която се намира седалището им, когато тази държава е различна от държавата членка по произход, за избора си на държава членка по произход. Поради това правилата за нотифициране във връзка с избора на държава членка по произход следва да бъдат съответно изменени.
(24)
Изискването по Директива 2004/109/ЕО по отношение на оповестяването на информация за нова емисия на заем доведе до редица затруднения при въвеждането му на практика и прилагането му се смята за сложно. Освен това изискването се припокрива частично с изискванията, определени в Директива 2003/71/ЕО и в Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (11), като не предоставя на пазара съществена допълнителна информация. Поради това и за да се намали ненужната административна тежест за издателите, това изискване следва да бъде отменено.
(25)
Изискването издателят да съобщава на компетентните органи на държавата членка по произход всяка промяна в учредителните си документи или в устава си съвпада с подобно изискване по Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар (12) и може да предизвика объркване по отношение на ролята на компетентния орган. Поради това и за да се намали ненужната административна тежест за издателите, то следва да бъде отменено.
(26)
За издателите, инвеститорите и компетентните органи би било много полезно наличието на хармонизиран електронен формат за отчитане, тъй като това би улеснило отчитането и би допринесло за достъпността, анализа и съпоставимостта на годишните финансови отчети. Ето защо изготвянето на годишните финансови отчети в единен електронен формат за отчитане следва да бъде задължително, считано от 1 януари 2020 г., при условие че ЕОЦКП е провел анализ на разходите и ползите. ЕОЦКП следва да разработи проекти на технически регулаторни стандарти, които Комисията да приеме, за да се определи електронният формат за отчитане, като надлежно се вземат предвид настоящи и бъдещи технологични възможности, като например разширения език за бизнес отчетност (eXtensible Business Reporting Language - XBRL). При изготвянето на проектите на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП следва да проведе открити обществени консултации с всички заинтересовани страни, да направи задълбочена оценка на възможното въздействие от приемането на различните технологични възможности, както и да проведе подходящи тестове в държавите членки, за които да докладва на Комисията при представянето на проектите на регулаторни технически стандарти. При разработването на проектите на регулаторни технически стандарти за форматите, които да се прилагат за банките и финансовите посредници и за застрахователните дружества, ЕОЦКП следва редовно и тясно да си сътрудничи с Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (13), и с Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), създаден с Регламент № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14), за да бъдат отчетени особените характеристики на тези сектори, като по този начин се осигури междусекторна съгласуваност на работата и се постигнат общи позиции. Европейският парламент и Съветът следва да могат да възразят срещу регулаторните технически стандарти съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, като в такъв случай стандартите не следва да влизат в сила.
(27)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (15) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (16) се прилагат в пълна степен при обработването на лични данни за целите на настоящата директива.
(28)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати от Хартата на Европейския съюз за основните права и залегнали в Договора, и трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(29)
Тъй като целта на настоящата директива, а именно хармонизиране на изискванията за прозрачност във връзка с информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради нейния обхват или последици, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(30)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи (17) държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране, един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните актове за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(31)
Директиви 2004/109/ЕО, 2003/71/ЕО и 2007/14/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2004/109/ЕО
Директива 2004/109/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква г) се заменя със следното:
„г)
„издател“ означава физическо лице или правно образувание, подчинено на частното или публичното право, включително държава, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар.
При депозитарни разписки, допуснати за търгуване на регулиран пазар, „издател“ означава издателят на ценните книжа, обективирани от депозитарните разписки, независимо дали тези ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар;“;
ii)
буква и) се изменя, както следва:
i)
в подточка i) второто тире се заменя със следното:
„-
когато издателят е регистриран в трета държава, държавата членка, избрана от издателя между държавите членки, в които неговите ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар. Изборът на държавата членка по произход остава валиден, освен когато издателят е избрал нова държава членка по произход съгласно подточка iii) и е оповестил този избор в съответствие с втора алинея от настоящата буква;“;
ii)
подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
за всеки издател, който не попада в приложното поле на подточка i) - държавата членка, избрана между държавата членка, в която се намира седалището му, ако е приложимо, и държавите членки, допуснали ценните му книжа за търгуване на регулиран пазар. Издателят може да избере само една държава членка за своя държава членка по произход. Изборът му е валиден най-малко три години, освен когато ценните му книжа вече не са допуснати за търгуване на нито един регулиран пазар в Съюза или когато в рамките на този тригодишен срок издателят попадне в приложното поле на подточка i) или iii);“;
iii)
добавят се следните подточки:
„iii)
за издател, чиито ценни книжа вече не са допуснати за търгуване на регулиран пазар в неговата държава членка по произход, определена съгласно подточка i), второ тире или подточка ii), но са допуснати за търгуване в една или повече други държави членки - новата държава членка по произход, която издателят може да избере между държавите членки, в които неговите ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар и, ако е приложимо, държавата членка, в която се намира седалището на издателя;“;
iv)
добавят се следните алинеи:
„В съответствие с членове 20 и 21 издателят оповестява своята държава членка по произход съгласно подточка i), ii) или iii). Освен това издателят оповестява своята държава членка по произход пред компетентния орган на държавата членка, в която се намира седалището му, ако е приложимо, пред компетентния орган на държавата членка по произход и пред компетентните органи на всички приемащи държави членки.
В случай че издателят не оповести своята държава членка по произход, определена съгласно подточка i), второ тире или подточка ii), в срок от три месеца от датата, на която ценните книжа на издателя за пръв път са допуснати за търгуване на регулиран пазар, държава членка по произход става държавата членка, в която ценните книжа на издателя са допуснати за търгуване на регулиран пазар. Когато ценните книжа на издателя са допуснати за търгуване на регулирани пазари, намиращи се или работещи в повече от една държава членка, тези държави членки са държави членки по произход на издателя, докато издателят впоследствие не избере само една държава членка по произход и не оповести това.
За издател, чийто ценни книжа вече са допуснати за търгуване на регулиран пазар и който не е оповестил избора си на държава членка по произход съгласно подточка i), второ тире или подточка ii) преди 27 ноември 2015 г., тримесечният срок започва да тече на 27 ноември 2015 г.
Издател, който е избрал държава членка по произход съгласно подточка i), второ тире или подточка ii) или iii) и е съобщил избора си на компетентните органи на държавата членка по произход преди 27 ноември 2015 г., се освобождава от изискването по втора алинея от настоящата буква, освен когато този издател избере друга държава членка по произход след 27 ноември 2015 г.“;
iii)
добавя се следната буква:
„р)
„официален договор“ означава договор, който има задължителна сила по приложимото право.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. Всяко позоваване на правни образувания в настоящата директива се разбира като включващо регистрирани стопански сдружения без юридическа правосубектност и тръстове.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавата членка по произход може да постави на издателя по-строги изисквания от предвидените в настоящата директива, но не може да изисква издателите да публикуват периодична финансова информация на интервали, по-чести от приложимите за годишните финансови отчети, посочени в член 4, и шестмесечните финансови отчети, посочени в член 5.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„1а. Чрез дерогация от параграф 1 държавата членка по произход може да изисква издателите да публикуват допълнителна периодична финансова информация на интервали, по-чести от приложимите за годишните финансови отчети, посочени в член 4, и шестмесечните финансови отчети, посочени в член 5, при спазване на следните условия:
-
допълнителната периодична финансова информация не представлява несъразмерна финансова тежест в съответната държава членка, по-специално за съответните малки и средни издатели; както и
-
съдържанието на изискваната допълнителна периодична финансова информация е съразмерно спрямо факторите, които допринасят за вземането на инвестиционни решения от инвеститорите в съответната държава членка.
Преди да вземат решение, с което от издателите се изисква да публикуват допълнителна периодична финансова информация, държавите членки преценяват както дали тези допълнителни изисквания могат да доведат до прекомерното съсредоточаване на издателите върху резултатите и постиженията в краткосрочен план, така и дали те може да се отразят отрицателно на възможността за малките и средни издатели да получат достъп до регулираните пазари.
Това не засяга възможността държавите членки да изискват публикуването на допълнителна периодична финансова информация от издатели, които са финансови институции.
Държавата членка по произход не може да налага на притежатели на акции или на физически лица или правни образувания, посочени в член 10 или 13, по-строги изисквания от предвидените в настоящата директива, освен когато:
i)
определя по-ниски или допълнителни прагове за нотифициране от предвидените в член 9, параграф 1 и изисква еквивалентни нотификации във връзка с прагове, основани на капиталови участия;
ii)
прилага изисквания, които са по-строги от посочените в член 12; или
iii)
прилага законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с предложения за поглъщане, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола върху дружествата, върху които упражняват надзор органите, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (18).
3)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Издателят обявява публично годишния си финансов отчет не по-късно от четири месеца след края на всяка финансова година и гарантира, че този отчет остава на разположение на обществеността в продължение на най-малко десет години.“;
б)
добавя се следният параграф:
„7. Считано от 1 януари 2020 г. всички годишни финансови отчети се изготвят в единен електронен формат за отчитане, при условие че Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (19), е провел анализ на разходите и ползите.
ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на електронния формат за отчитане, като надлежно взема предвид настоящите и бъдещите технологични възможности. Преди приемането на проектите на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП извършва адекватна оценка на възможните електронни формати за отчитане и провежда подходящи тестове в работни условия. ЕОЦКП представя проектите на регулаторни технически стандарти на Комисията най-късно до 31 декември 2016 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени във втора алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4)
В член 5 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Издателят на акции или дългови ценни книжа обявява публично шестмесечния си финансов отчет, обхващащ първите шест месеца от финансовата година, във възможно най-кратък срок след края на съответния период, но не по-късно от три месеца след това. Издателят гарантира, че този шестмесечен финансов отчет остава на разположение на обществеността в продължение на най-малко десет години.“
5)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
Отчет за плащанията към правителства
Държавите членки изискват от издателите, които развиват дейност в областта на добивната промишленост или дърводобива от девствени гори по смисъла на член 41, параграфи 1 и 2 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно годишните счетоводни отчети, консолидираните счетоводни отчети и свързаните с тях отчети на определени видове предприятия и за изменение на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета (20), да изготвят ежегодно в съответствие с глава 10 от посочената директива отчет за плащанията си към правителства. Отчетът се обявява публично не по-късно от шест месеца след края на всяка финансова година и остава на разположение на обществеността в продължение на най-малко десет години. Плащанията към правителства се отчитат на консолидирано равнище.
6)
Член 8 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Членове 4 и 5 не се прилагат за следните издатели:
а)
държава, регионален или местен орган на държава, международна публична институция, в която участва поне една държава членка, Европейската централна банка (ЕЦБ), Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС), създаден с Рамковото споразумение за ЕИФС и всеки друг механизъм, създаден с цел запазване на финансовата стабилност на Европейския паричен съюз чрез осигуряване на временна финансова помощ на държавите членки, чиято парична единица е еврото, и националните централни банки на държавите членки, независимо дали издават акции или други ценни книжа; както и
б)
издателите само на дългови ценни книжа, допуснати за търгуване на регулиран пазар, чиято единична номинална стойност е най-малко 100 000 EUR, или - при дългови ценни книжа, деноминирани в парична единица, различна от евро - чиято единична номинална стойност към датата на издаването съответства на най-малко 100 000 ЕUR.“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) от настоящия член, членове 4 и 5 не се прилагат за издатели само на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е най-малко 50 000 EUR, или - при дългови ценни книжа, деноминирани в парична единица, различна от евро - чиято единична номинална стойност към датата на издаването съответства най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати за търгуване на регулиран пазар в Съюза преди 31 декември 2010 г., дотогава докато тези дългови ценни книжа са в обращение“.
7)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Настоящият член не се прилага за права на глас, държани в търговския портфейл по смисъла на член 11 от Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (21) на кредитна институция или инвестиционен посредник, при условие че:
а)
правата на глас, държани в търговския портфейл, не превишават 5 %; и
б)
правата на глас, свързани с акции, държани в търговския портфейл, не се упражняват или използват по друг начин за намеса в управлението на издателя.
б)
вмъкват се следните параграфи:
„6а. Настоящият член не се прилага за права на глас, свързани с акции, придобити за целите на стабилизиране в съответствие с Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията от 22 декември 2003 г. за прилагане на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключенията относно програмите за обратно изкупуване и стабилизирането на финансови инструменти (22), при условие че правата на глас, свързани с тези акции, не се упражняват или използват по друг начин за намеса в управлението на издателя.
6б. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на метода за изчисляване на 5-процентния праг, посочен в параграфи 5 и 6, включително при група от дружества, като взема предвид член 12, параграфи 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8)
В член 12, параграф 2 уводната част се заменя със следното:
„Нотифицирането на издателя се извършва бързо и не по-късно от четири търговски дни след датата, на която акционерът или физическото или юридическото лице по член 10,“.
9)
Член 13 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Изискванията за нотифициране, установени в член 9, се прилагат и за физическо лице или правно образувание, което притежава пряко или непряко:
а)
финансови инструменти, които съгласно официален договор дават на притежателя на датата на падежа безусловно право да придобие акции или право на преценка по отношение на правото си да придобие акции с право на глас, които вече са издадени от издател, чиито акции са допуснати за търгуване на регулиран пазар;
б)
финансови инструменти, които не са включени в буква а), но са базирани на акции, посочени в тази буква, и имат икономически ефект, сходен с ефекта на финансовите инструменти, посочени в тази буква, независимо дали предоставят право за сетълмент чрез доставка на базовите ценни книжа.
Изискваната нотификация включва разбивка по вид на финансовите инструменти, държани в съответствие с първа алинея, буква а), и финансовите инструменти, държани в съответствие с буква б) на същата алинея, като се прави разграничение между финансовите инструменти, даващи право на сетълмент чрез доставка на базовите ценни книжа, и финансовите инструменти, даващи право на паричен сетълмент.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„1а. Броят на правата на глас се изчислява в зависимост от пълната номинална стойност на базовите акции на финансовия инструмент, освен когато финансовият инструмент гарантира единствено паричен сетълмент, при което броят на правата на глас се изчислява на основа, коригирана спрямо коефициента „делта“, като се умножи номиналната стойност на базовите акции по коефициента „делта“ на инструмента. За тази цел притежателят сумира всички финансови инструменти, свързани със същия издател на базови акции, и нотифицира за тях. При изчисляване на правата на глас се вземат предвид само дългите позиции. Дългите позиции не се нетират с къси позиции, свързани със същия издател на базови акции.
ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
метода за изчисляване на броя на правата на глас по първа алинея по отношение на финансови инструменти, базирани на индекс или кошница от акции; както и
б)
методите за определяне на коефициента „делта“ с цел изчисляване на правата на глас, свързани с финансови инструменти, предвиждащи единствено паричен сетълмент, съгласно изискването по първа алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени във втора алинея от настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
1б. За целите на параграф 1 посочените по-долу инструменти се считат за финансови инструменти, ако отговарят на някое от условията, посочени в параграф 1, първа алинея, буква а) или буква б):
а)
прехвърляеми ценни книжа;
б)
опции;
в)
фючърси;
г)
суапове;
д)
форуърдни споразумения;
е)
договори за разлики; както и
ж)
всякакви други договори или споразумения със сходен икономически ефект, за които може да бъде извършен сетълмент чрез доставка на базовите ценни книжа или паричен сетълмент.
ЕОЦКП съставя и периодично актуализира примерен списък на финансовите инструменти, за които се прилагат изискванията за нотифициране съгласно параграф 1, като взема предвид техническото развитие в областта на финансовите пазари.“;
в)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. На Комисията се предоставя правомощието да приеме, чрез делегирани актове в съответствие с член 27, параграфи 2а, 2б и 2в и при спазване на условията по членове 27а и 27б, мерките за определяне на съдържанието на нотификацията, която трябва да се направи, срока за нотифициране, както и до кого трябва да се изпрати нотификацията, посочена в параграф 1.“;
г)
добавя се следният параграф:
„4. Изключенията, посочени в член 9, параграфи 4, 5 и 6 и в член 12, параграфи 3, 4 и 5, се прилагат mutatis mutandis към изискванията за нотифициране по настоящия член.
ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на случаите, в които изключенията, посочени в първа алинея, се прилагат спрямо финансови инструменти, държани от физическо лице или правно образувание, което изпълнява указанията на клиенти или отговаря на исканията на клиент да търгува по друг начин, освен за собствена сметка, или хеджира позиции, произтичащи от такива сделки.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени във втора алинея на настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“
10)
Вмъква се следният член:
„Член 13а
Сумиране
1. Изискванията за нотифициране, предвидени в членове 9, 10 и 13, се прилагат също така към физическо лице или правно образувание, когато броят на правата на глас, държани пряко или непряко от такова лице или образувание съгласно членове 9 и 10, сумиран с броя на правата на глас, свързани с финансовите инструменти, държани пряко или непряко съгласно член 13, превиши или спадне под праговете, установени в член 9, параграф 1.
Нотификацията, изисквана съгласно първа алинея на настоящия параграф, включва разбивка на броя на правата на глас, свързани с акции, държани в съответствие с членове 9 и 10, и правата на глас, свързани с финансови инструменти по смисъла на член 13.
2. За правата на глас, свързани с финансови инструменти, за които вече е подадена нотификация в съответствие с член 13, се подава нова нотификация, ако физическото лице или правното образувание е придобило базовите акции и в резултат на придобиването им общият брой права на глас, свързани с акции, издадени от същия издател, достигне или превиши праговете, установени в член 9, параграф 1.“
11)
В член 16 параграф 3 се заличава.
12)
В член 19, параграф 1 втора алинея се заличава.
13)
В член 21 параграф 4 се заменя със следното:
„4. На Комисията се предоставя правомощието да приема, чрез делегирани актове в съответствие с член 27, параграфи 2а, 2б и 2в и при спазване на условията по членове 27а и 27б, мерки за определяне на:
а)
минимални стандарти за разпространяване на регулираната информация, посочена в параграф 1;
б)
минимални стандарти за механизмите за централно съхранение, посочени в параграф 2;
в)
правила за осигуряване на оперативната съвместимост на информационните и комуникационни технологии, използвани от механизмите по параграф 2, и на достъпа до регулирана информация на равнището на Съюза, по същия параграф.
Освен това Комисията може да определи съдържанието и да актуализира списък на средствата за разпространение на информацията сред обществеността.“
14)
Вмъква се следният член:
„Член 21а
Европейска точка за електронен достъп
1. До 1 януари 2018 г. се създава електронен портал, който служи за европейска точка за електронен достъп (наричана по-долу „точката за достъп“).Точката за достъп се разработва и управлява от ЕОЦКП.
2. Системата за взаимно свързване на официално определените механизми се състои от:
-
механизмите по член 21, параграф 2,
-
портала, който служи за европейска точка за електронен достъп.
3. Държавите членки осигуряват достъп до механизмите си за централно съхранение чрез точката за достъп.“
15)
Член 22 се заменя със следното:
„Член 22
Достъп до регулирана информация на равнището на Съюза
1. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите изисквания за достъп до регулирана информация на равнището на Съюза, за конкретизиране на:
а)
техническите изисквания по отношение на комуникационните технологии, използвани от механизмите по член 21, параграф 2;
б)
техническите изисквания за функционирането на централната точка за достъп при търсенето на регулирана информация на равнището на Съюза;
в)
техническите изисквания за използването от механизмите по член 21, параграф 2 на уникален идентификатор за всеки издател;
д)
общия формат за предоставяне на регулирана информация от механизмите по член 21, параграф 2;
е)
общата класификация на регулираната информация от механизмите по член 21, параграф 2 и общ списък на видовете регулирана информация.
2. При разработването на проекти на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП взема предвид техническите изисквания за системата за взаимно свързване на търговските регистри, създадена с Директива 2012/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (23)
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея на настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
16)
В член 23, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Информацията, за която се прилагат изискванията, предвидени в третата държава, се представя в съответствие с член 19 и се обявява в съответствие с членове 20 и 21.“
17)
В член 24 се вмъкват следните параграфи:
„4а. Без да се засяга параграф 4, на компетентните органи се предоставят всички правомощия за провеждане на разследвания, необходими за изпълнението на техните функции. Тези правомощия се упражняват в съответствие с националното право.
4б. Компетентните органи упражняват правомощията си за налагане на санкции в съответствие с настоящата директива и с националното право по един от следните начини:
-
пряко,
-
в сътрудничество с други органи,
-
при запазване на тяхната отговорност - посредством делегиране на такива органи,
-
чрез сезиране на компетентните съдебни органи.“
18)
В член 25, параграф 2 се добавя следната алинея:
„При упражняването на правомощията си за налагане на санкции и за разследване компетентните органи си сътрудничат с цел да се гарантира, че санкциите, съответно мерките, дават желания резултат, и съгласуват действията си при разглеждането на трансгранични случаи.“
19)
След член 27б се вмъква следното заглавие:
„ГЛАВА VIА
САНКЦИИ И МЕРКИ“;
20)
Член 28 се заменя със следното:
„Член 28
Административни мерки и санкции
1. Без да се засягат правомощията на компетентните органи в съответствие с член 24 и правото на държавите членки да предвиждат и налагат наказателноправни санкции, държавите членки установяват система от административни мерки и санкции, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети при транспониране на настоящата директива, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Тези административни мерки и санкции трябва да са ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Без да се засяга член 7, държавите членки гарантират, че когато задълженията се прилагат по отношение на правни образувания, при нарушение - при спазване на условията, определени в националното право - могат да бъдат налагани санкции по отношение на членовете на административните, управителните или надзорните органи на съответното правно образувание, както и по отношение на други лица, които съгласно националното право носят отговорност за нарушението.“
21)
Вмъкват се следните членове:
„Член 28а
Нарушения
Член 28б се прилага най-малко по отношение на следните нарушения:
а)
неизпълнение от страна на издателя на задължението за оповестяване в рамките на изисквания срок на информацията, изисквана съгласно националните разпоредби, приети при транспониране на членове 4, 5, 6, 14 и 16;
б)
неизпълнение от страна на физическото или юридическото лице на задължението за нотифициране, в рамките на изисквания срок, във връзка с придобиването или продажбата на големи притежания в съответствие с националните разпоредби, приети при транспониране на членове 9, 10, 12, 13 и 13а.
Член 28б
Правомощия за налагане на санкции
1. В случай на нарушения по член 28а компетентните органи имат правомощието да налагат най-малко следните административни мерки и санкции:
а)
публично изявление, посочващо отговорното физическо лице или правно образувание и естеството на нарушението;
б)
разпореждане, с което се изисква отговорното физическо лице или правно образувание да прекрати поведението, съставляващо нарушение, и да се въздържа от извършване на повторно нарушение;
в)
административни имуществени санкции;
i)
по отношение на правно образувание:
-
в размер до 10 000 000 EUR или до 5 % от общия годишен оборот в съответствие с последните налични годишни отчети, одобрени от управителния орган; когато правното образувание е предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятие майка, което трябва да изготви консолидиран финансов отчет съгласно Директива 2013/34/ЕС, за съответен общ оборот се приема общият годишен оборот или съответстващият вид доход по съответните счетоводни директиви съгласно последните налични консолидирани годишни отчети, одобрени от управителния орган на първостепенното предприятие майка; или
-
до удвоения размер на получената печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, когато размерът им може да бъде определен,
като се прилага по-голяма стойност;
ii)
по отношение на физическо лице:
-
до 2 000 000 EUR; или
-
до удвоения размер на получената печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, когато размерът им може да бъде определен,
като се прилага по-голямата стойност.
В държавите членки, в които еврото не е официална парична единица, равностойността на еврото в национална валута се изчислява по официалния обменен курс към датата на влизане в сила на Директива 2013/50/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и Директива 2007/14/ЕО на Комисията за определяне на подробни правила за прилагането на определени разпоредби от Директива 2004/109/ЕО (24).
2. Без да се засягат правомощията на компетентните органи по член 24 и правото на държавите членки да налагат наказателноправни санкции, държавите членки гарантират, че техните законови, подзаконови и административни разпоредби предвиждат възможност за спиране на упражняването на права на глас, свързани с акции, при нарушения по член 28а, буква б). Държавите членки могат да предвидят спирането на упражняването на правата на глас да се прилага само за най-тежките нарушения.
3. Държавите членки могат да предвиждат допълнителни санкции или мерки и имуществени административни санкции в по-високи размери от предвидените в настоящата директива.
Член 28в
Упражняване на правомощията за налагане на санкции
1. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида и размера на административните санкции или мерки компетентните органи отчитат всички обстоятелства от значение, включително, когато е уместно:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на отговорното физическо лице или правно образувание;
в)
финансовото състояние на отговорното физическо лице или правно образувание, определено например според общия оборот на отговорното правно образувание или годишния доход на отговорното физическо лице;
г)
размерът на получената печалба или избегнатата загуба от отговорното физическо лице или правно образувание, доколкото може да бъде определен;
д)
размерът на загубите, претърпени от трети лица в резултат на нарушението, доколкото може да бъде определен;
е)
степента на съдействие, което отговорното физическо лице или правно образувание оказва на компетентния орган;
ж)
предходни нарушения на отговорното физическо лице или правно образувание.
2. Обработката на лични данни, събрани при или с цел упражняване на надзорните правомощия и правомощията за провеждане на разследвания в съответствие с настоящата директива, се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001, в зависимост от случая.
22)
Преди член 29 се вмъква следното заглавие:
„ГЛАВА VIБ
ПУБЛИКУВАНЕ НА РЕШЕНИЯТА“.
23)
Член 29 се заменя със следното:
„Член 29
Публикуване на решенията
1. Държавите членки правят необходимото компетентните органи да публикуват без неоправдано забавяне всяко решение за санкции или мерки, наложени за нарушение на настоящата директива, включително най-малко информация за вида и естеството на нарушението и идентификационни данни за отговорните за това физически лица или правни образувания.
Компетентните органи обаче могат да отложат публикуването на решение или могат да публикуват решението на анонимна основа по начин, съобразен с националното право, при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
когато при налагане на санкция на физическо лице, в резултат на задължителна предварителна оценка на пропорционалността на такова публикуване се установи, че публикуването на лични данни не е пропорционално;
б)
когато публикуването сериозно би застрашило стабилността на финансовата система или текущо официално разследване;
в)
когато публикуването би причинило - доколкото това може да бъде определено - несъразмерна и тежка вреда на участващите институции или физически лица.
2. В случай на обжалване на решението, публикувано съгласно параграф 1, компетентният орган е задължен да включи информация в този смисъл в публикацията в момента на публикуването или да измени публикацията, ако жалбата е подадена след първоначалната публикация.“
24)
Член 31, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато държавите членки приемат мерки съгласно член 3, параграф 1, член 8, параграф 2 или 3 или член 30, те незабавно съобщават тези мерки на Комисията и останалите държави членки.“
Член 2
Изменения на Директива 2003/71/ЕО
В член 2, параграф 1, буква м) от Директива 2003/71/ЕО подточка iii) се заменя със следното:
„iii)
по отношение на емитенти на ценни книжа, регистрирани в трета страна, които не са посочени в подточка ii), държавата членка, в която ценните книжа са предназначени за публично предлагане за първи път след датата на влизане в сила на Директива 2013/50/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и Директива 2007/14/ЕО на Комисията за определяне на подробни правила за прилагането на определени разпоредби от Директива 2004/109/ЕО (25) или в която е подадено първото заявление за допускане до търгуване на регулиран пазар, по избор на емитента, предлагащата страна или лицето, което кандидатства за допускане, съобразно случая, в зависимост от последващ избор на емитентите, регистрирани в трета страна, при следните обстоятелства:
-
когато държавата членка по произход не е определена по техен избор; или
-
в съответствие с член 2, параграф 1, буква и), подточка iii) от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (26).
Член 3
Изменения на Директива 2007/14/ЕО
Директива 2007/14/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заличава.
2)
В член 11 параграфи 1 и 2 се заличават.
3)
Член 16 се заличава.
Член 4
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок до 24 месеца, считано от датата на нейното влизане в сила. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Преглед
До 27 ноември 2015 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за действието на настоящата директива, включително за въздействието ѝ върху малките и средните издатели, и за прилагането на санкциите, по-специално дали те са ефективни, пропорционални и възпиращи, и прави преглед на действието и оценява ефективността на избрания метод за целите на изчисляването броя на правата на глас, свързани с финансовите инструменти, посочени в член 13, параграф 1а, първа алинея от Директива 2004/109/ЕО.
Докладът се представя заедно със законодателно предложение, ако е целесъобразно.
Член 6
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 7
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
DIREKTIVA 2013/50/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 22. listopada 2013.
o izmjenama Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu, Direktive 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja u trgovanje i Direktive Komisije 2007/14/EZ o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Direktive 2004/109/EZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 50. i 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
U skladu s člankom 33. Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) Komisija je morala podnijeti izviještaj o primjeni te Direktive Europskom parlamentu i Vijeću, uključujući i o primjerenosti ukidanja oslobođenja za postojeće dužničke vrijednosne papire po isteku razdoblja od 10 godina iz članka 30. stavka 4. te Direktive te o potencijalnom utjecaju primjene te Direktive na europska financijska tržišta.
(2)
Komisija je 27. svibnja 2010. donijela izvješće o primjeni Direktive 2004/109/EZ koje je ukazalo na područja u kojima bi se režim stvoren tom Direktivom mogao unaprijediti. Izvješće posebno ukazuje na potrebu pojednostavnjivanja obveza određenih izdavatelja kako bi uređena tržišta postala atraktivnija malim i srednjim izdavateljima koji prikupljaju sredstva u Uniji. Nadalje, učinkovitost postojećeg režima transparentnosti potrebno je unaprijediti, posebno u vezi objave korporativnog vlasništva.
(3)
Također, u svojoj Komunikaciji od 13. travnja 2011., pod nazivom „Akt o jedinstvenom tržištu - Dvanaest mjera za poticanje rasta i jačanje povjerenja - Zajedno za novi rast ”, Komisija je prepoznala potrebu za preispitivanjem Direktive 2004/109/EZ s ciljem unapređenja proporcionalnosti obveza primjenjivih na mala i srednja poduzeća, uz istodobno osiguravanje iste razine zaštite ulagatelja.
(4)
Prema izvješću i Komunikaciji Komisije, trebalo bi smanjiti administrativni teret povezan s obvezama u pogledu uvrštenja za trgovanje na uređenom tržištu za mala i srednja poduzeća kako bi se poboljšao njihov pristup kapitalu. Obveza objavljivanja izjava poslovodstva za razdoblje tijekom godine ili tromjesečnih financijskih izvještaja predstavlja značajni teret za mnoge male i srednje izdavatelje čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenim tržištima, a nije nužna za zaštitu ulagatelja. Te obveze također potiču kratkoročni učinak, a odvraćaju dugoročno ulaganje. Kako bi se potaknulo stvaranje održive vrijednosti i dugoročno usmjerene strategije ulaganja, nužno je smanjiti kratkoročni pritisak na izdavatelje i potaknuti ulagatelje da osmisle dugoročniju viziju. Stoga bi trebalo ukinuti obvezu objavljivanja izjava poslovodstva za razdoblje tijekom godine.
(5)
Državama članicama ne bi smjelo biti dozvoljeno da u svoje nacionalno zakonodavstvo uvedu obvezu da se periodične financijske informacije moraju objavljivati češće od godišnjih financijskih izvještaja i polugodišnjih financijskih izvještaja. Međutim, države članice trebale bi biti u mogućnosti od izdavatelja zahtijevati objavljivanje dodatnih periodičnih financijskih informacija, ako takav zahtjev ne predstavlja značajni financijski teret i ako su zatražene dodatne informacije proporcionalne faktorima koji doprinose donošenju investicijskih odluka. Ova Direktiva ne dovodi u pitanje nikakve dodatne informacije koje zahtijeva sektorsko zakonodavstvo Unije, točnije, države članice mogu od financijskih institucija zahtijevati objavljivanje dodatnih periodičnih financijskih informacija. Nadalje, na uređenom tržištu od izdavatelja čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na njemu može se zahtijevati objavljivanje dodatnih periodičnih financijskih informacija u svim ili nekim segmentima tog tržišta.
(6)
Kako bi se omogućila dodatna fleksibilnost i time smanjio administrativni teret, rok za objavu polugodišnjih financijskih izvještaja trebalo bi produžiti na tri mjeseca nakon isteka razdoblja izvješćivanja. Budući da je razdoblje u kojem izdavatelji mogu objaviti svoja polugodišnja financijska izvještaja produženo, očekuje se da će izvještaji malih i srednjih izdavatelja dobiti veću pozornost sudionika na tržištu te će na taj način ti izdavatelji povećati svoju vidljivost.
(7)
Kako bi se osigurala bolja transparentnost plaćanja državama, izdavatelji čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu i koji posluju u području vađenja ili eksploatacije šuma primarnih šumarskih industrija, trebali bi objaviti u posebnom izvješću, na godišnjoj osnovi, plaćanja državama u kojima posluju. To izvješće trebalo bi uključivati vrste plaćanja usporedive s onima objavljenima u okviru Inicijative za transparentnost ekstraktivnih industrija (EITI). Objava plaćanja vladama trebala bi civilnom društvu i ulagateljima dati pristup informacijama na temelju kojih mogu zahtijevati od vlada država bogatih resursima da odgovaraju za primitke od iskorištavanja prirodnih resursa. Inicijativa je također komplementarna s Planom djelovanja Europske unije za provedbu zakonodavstva, upravljanje i trgovinu u području šumarstva (EU FLEGT) i odredbama Uredbe (EU) br. 995/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o utvrđivanju obveza gospodarskih subjekata koji stavljaju u promet drvo i proizvode od drva (5) u kojima se od trgovaca proizvodima od drva zahtijeva postupanje s dužnom pažnjom s ciljem sprečavanja ulaska nezakonitog drva na tržište Unije. Države članice bi trebale osigurati da su članovi nadležnih tijela poduzeća, koji djeluju u okviru nadležnosti koje su im dodijeljene nacionalnim pravom, nadležni za osiguravanje da se, u skladu s njihovim saznanjima i sposobnostima, izvješća o plaćanjima vladama pripremaju u skladu sa zahtjevima ove Direktive. Pojedinosti o zahtjevima utvrđene su u poglavlju 10. Direktive 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o godišnjim financijskim izvještajima, konsolidiranim financijskim izvještajima i povezanim izvješćima određenih vrsta poduzeća (6).
(8)
Za potrebe transparentnosti i zaštite ulagatelja, države članice trebale bi zahtijevati primjenu sljedećih načela na izvješćivanje o plaćanjima državama u skladu s poglavljem 10. Direktive 2013/34/EU: značaj (ako plaćanje u okviru financijske godine ne prelazi 100 000 eura, bez obzira na to je li riječ o jednokratnom plaćanju ili više povezanih plaćanja, ne treba se uzeti u obzir u izvješću); podnošenje izvješća državama i za svaki projekt posebno (izvješća o plaćanjima državama trebalo bi podnositi za svaku državu i za svaki projekt posebno); univerzalnost (nisu dozvoljena izuzeća, na primjer, za izdavatelje koji posluju u određenim zemljama, koja bi mogla imati narušavajući učinak i omogućiti izdavateljima iskorištavanje blagih zahtjeva u pogledu transparentnosti); iscrpnost (trebalo bi prijaviti sva relevantna plaćanja državama, u skladu s Poglavljem 10. Direktive 2013/34/EU i popratnim uvodnim izjavama).
(9)
Financijske inovacije dovele su do stvaranja novih vrsta financijskih instrumenata koji ulagateljima omogućuju gospodarsku izloženost poduzećima, a u Direktivi 2004/109/EZ nije bilo predviđeno njihovo objavljivanje. Ti bi se instrumenti mogli koristiti za stjecanje tajnih dionica u poduzećima, što bi moglo prouzročiti zloupotrebu tržišta i dati lažnu i zavaravajuću sliku gospodarskog vlasništva trgovačkih društava uvrštenih na burzu. Kako bi osigurali da su izdavatelji i ulagatelji u potpunosti upoznati sa strukturom korporativnog vlasništva, definicija financijskih instrumenata u toj Direktivi trebala bi pokrivati sve instrumente koji imaju slični gospodarski učinak kao vlasništvo dionica i pravo na stjecanje dionica.
(10)
Financijski instrumenti koji imaju sličan gospodarski učinak kao držanje dionica i pravo na stjecanje dionica te omogućuju namiru u novcu trebali bi se izračunavati na temelju „usklađivanja za deltu”, množenjem nominalnog iznosa temeljnih dionica deltom instrumenta. Delta pokazuje za koliko bi se teoretska vrijednost financijskog instrumenta promijenila u slučaju promjene u cijeni temeljnog instrumenta i daje točnu sliku izloženosti imatelja temeljnom instrumentu. Ovaj se pristup koristi kako bi se osiguralo da je podatak o ukupnom broju prava glasa dostupnih ulagatelju točan u najvećoj mogućoj mjeri.
(11)
Nadalje, kako bi osigurali odgovarajuću transparentnost većinskih udjela, ako imatelj financijskih instrumenata ostvaruje svoje pravo na stjecanje dionica, a ukupni udio prava glasa iz temeljnih dionica prelazi prag za obavješćivanje bez da utječe na ukupni postotak prethodno priopćenih udjela, trebalo bi zahtijevati novu obavijest u kojoj bi se objavila promjena u prirodi udjela.
(12)
Usklađeni režim za obavješćivanje o većinskim udjelima prava glasa, osobito u pogledu zbrajanja udjela dionica s udjelima financijskih instrumenata, trebao bi poboljšati pravnu sigurnost, povećati transparentnost i smanjiti administrativni teret prekograničnih ulagatelja. Državama članicama radi toga ne bi smjelo biti dozvoljeno donošenje pravila strožih od onih predviđenih Direktivom 2004/109/EZ u pogledu izračuna pragova za obavješćivanje, zbrajanje udjela prava glasa iz dionica i udjela prava glasa koji se odnose na financijske instrumente te izuzeća od obveze obavješćivanja. Međutim, uzimajući u obzir postojeće razlike u koncentraciji vlasništva u Uniji i razlike u pravu trgovačkih društava u Uniji, radi kojih se ukupni broj dionica razlikuje od ukupnog broja prava glasa za neke izdavatelje, državama članicama trebalo bi omogućiti da odrede i niže i dodatne pragove za obavješćivanje o udjelima prava glasa te da zahtijevaju istovjetne obavijesti u pogledu pragova temeljenih na udjelima u kapitalu. Osim toga, državama članicama trebalo bi biti dozvoljeno da postave strože obveze od onih iz Direktive 2004/109/EZ vezano za sadržaj (kao što je objava namjera dioničara), postupak te vrijeme za obavijest, kao i da imaju mogućnost zatražiti dodatne informacije u vezi s većinskim udjelima koji nisu navedeni u Direktivi 2004/109/EZ. Posebice, države članice trebale bi moći nastaviti primjenjivati zakone, propise ili administrativne odredbe usvojene u vezi s ponudama za preuzimanje, transakcije spajanja i druge transakcije koje utječu na vlasništvo i kontrolu trgovačkih društava pod nadzorom tijela koje imenuju države članice u skladu s člankom 4. Direktive 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje (7) koje nameću strože zahtjeve od onih utvrđenih Direktivom 2004/109/EZ.
(13)
Tehnički standardi trebali bi osigurati dosljedno usklađivanje režima za obavješćivanje većinskih udjela i odgovarajućih razina transparentnosti. Bilo bi učinkovito i prikladno europskom nadzornom tijelu, (Europskom tijelu za vrijednosne papire i tržišta) (ESMA), osnovanom Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenog 2010. (8) povjeriti razradu nacrta regulatornih tehničkih standarda koji ne uključuju odluke o politici, za dostavljanje Komisiji. Komisija bi trebala donijeti regulatorne tehničke standarde koje je izradila ESMA kako bi odredila uvjete primjene postojećih izuzeća iz obveza obavješćivanja o pravima glasa većinskih udjela. Koristeći svoju stručnost, ESMA bi trebala posebice odrediti slučajeve izuzeća pri tom vodeći računa o njihovoj mogućoj zloupotrebi zaobilaženja obveza obavješćivanja.
(14)
Kako bi se uzeo u obzir tehnički razvoj, Komisiji se trebaju dodijeliti ovlasti za usvajanje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) da odredi sadržaj obavijesti većinskih držanja financijskih instrumenata. Od posebne je važnosti da Komisija provede odgovarajuća savjetovanja tijekom svojih priprema, uključujući savjetovanja na stručnoj razini. Prilikom pripreme i sastavljanja delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti istodobno, pravovremeno i prikladno dostave Europskom parlamentu i Vijeću.
(15)
Kako bi olakšali prekogranična ulaganja, investitori bi trebali imati jednostavan pristup propisanim informacijama o svim trgovačkim društvima uvrštenim na burzu u Uniji. Ipak, trenutna mreža službeno postavljenih nacionalnih mehanizama za središnju pohranu propisanih informacija ne osigurava lagano pretraživanje takvih informacija u cijeloj Uniji. Kako bi se osigurao prekogranični pristup informacijama te uzeo u obzir tehnički razvoj financijskih tržišta i komunikacijskih tehnologija, ovlast usvajanja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebala bi biti delegirana Komisiji da odredi minimalne standarde za distribuciju propisanih informacija, pristup propisanim informacijama na razini Unije i mehanizmima središnje pohrane propisanih informacija. Komisija bi, uz pomoć ESME-a, trebala dobiti ovlasti poduzimanja mjera poboljšanja funkcioniranja mreže službeno postavljenih nacionalnih mehanizama pohrane i razvijanja tehničkih kriterija za pristup propisanim informacijama na razini Unije, posebice u vezi s djelovanjem središnje pristupne točke za pretraživanje propisanih informacija na razini Unije. ESMA bi trebala napraviti internetski portal koji će služiti kao europska elektronička pristupna točka („pristupna točka”).
(16)
Kako bi poboljšala ispunjavanje zahtjeva Direktive 2004/109/EZ, a prema Komunikaciji Komisije od 9. prosinca 2010. naslovljenoj „Ojačavanje sankcioniranja u financijskom sektoru”, ovlasti sankcioniranja trebale bi biti pojačane i trebale bi ispunjavati osnovne zahtjeve u vezi s adresatima, kriterijima koje treba uzeti u obzir kada se primjenjuje administrativna sankcija ili mjera, ključnim ovlastima za nametanje sankcija i razinama administrativnih novčanih sankcija. Te bi ovlasti sankcioniranja trebale biti dostupne barem u slučaju kršenja ključnih odredbi Direktive 2004/109/EZ; države članice bi također trebale biti u mogućnosti primjenjivati ih u drugim okolnostima. Posebice, države članice bi trebale osigurati da administrativne sankcije i mjere koje je moguće primijeniti uključuju mogućnost nametanja novčanih sankcija koje su dovoljno visoke da budu odvraćajuće. U slučaju kršenja od strane pravnih osoba, države članice bi trebale biti u mogućnosti osigurati primjenu sankcija na članove administrativnih, upravljačkih i nadzornih tijela dotične pravne osobe ili drugih pojedinaca koji mogu odgovarati za ta kršenja pod uvjetima utvrđenim u nacionalnom pravu. Države članice također bi trebale omogućiti suspendiranje ili mogućnost suspendiranja prava glasa imatelja dionica i financijskih instrumenata koji se ne pridržavaju obveze obavješćivanja. Države članice bi također trebale biti u mogućnosti osigurati da se suspendiranje prava glasa primjenjuje samo na najozbiljnija kršenja. Direktiva 2004/109/EZ trebala bi se odnositi i na administrativne sankcije i na mjere kako bi se pokrili svi slučajevi nepridržavanja, bez obzira kvalificiraju li se prema nacionalnom pravu kao sankcija ili kao mjera, te ne bi trebala dovoditi u pitanje bilo koje odredbe u zakonima država članica koje se odnose na kaznene sankcije.
Države članice trebale bi biti u mogućnosti propisati dodatne sankcije ili mjere te više razine administrativnih novčanih kazni od onih koje su propisane Direktivom 2004/109/EZ, uzimajući u obzir potrebu za dostatno odvraćajućim sankcijama kako bi se podržala čista i transparentna tržišta. Odredbe u vezi sa sankcijama, kao i one u vezi s objavljivanjem administrativnih sankcija, ne predstavljaju presedan za ostalo zakonodavstvo Unije, posebno za ozbiljnija kršenja.
(17)
Kako bi se osiguralo da odluke kojima se nameću administrativna mjera ili sankcija imaju odvraćajući učinak na široku javnost, one bi općenito trebale biti objavljene. Objava odluka je također važno sredstvo informiranja sudionika na tržištu o tome koje se ponašanje smatra kršenjem Direktive 2004/109/EZ te promoviranja dobrog ponašanja među sudionicima na tržištu. Ipak, ako bi objava odluke ozbiljno ugrozila stabilnost financijskog sustava ili službene istrage koja je u tijeku ili bi, koliko je to moguće odrediti, nanijela nerazmjernu i ozbiljnu štetu uključenim institucijama ili fizičkim osobama, ili kada se, u slučaju da je sankcija nametnuta fizičkoj osobi, objava osobnih podataka pokaže nerazmjernom prilikom obvezne prvobitne procjene proporcionalnosti takve objave, nadležno tijelo trebalo bi biti u mogućnosti odlučiti da odgodi takvu objavu ili da objavi informaciju na anonimnoj osnovi.
(18)
Kako bi se razjasnio postupak s neuvrštenim vrijednosnim papirima predstavljenim potvrdama o deponiranim vrijednosnim papirima uvrštenim za trgovanje na uređenom tržištu te kako bi se izbjegle praznine u transparentnosti, definicija „izdavatelja” trebala bi biti utvrđena tako da uključuje izdavatelje neuvrštenih vrijednosnih papira predstavljenih potvrdama o deponiranim vrijednosnim papirima uvrštenim za trgovanje na uređenom tržištu. Također je prikladno izmijeniti definiciju „izdavatelja” uzimajući u obzir činjenicu da u nekim državama članicama izdavatelji vrijednosnih papira uvrštenih za trgovanje na uređenom tržištu mogu biti fizičke osobe.
(19)
Prema Direktivi 2004/109/EZ, u slučaju izdavatelja dužničkih vrijednosnih papira iz treće zemlje, čija je pojedinačna nominalna vrijednost 1 000 eura ili dionica, matična država članica izdavatelja je država članica navedena u članku 2. stavku 1. točki (m) podtočki iii. Direktive 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9). Kako bi se pojasnilo i pojednostavilo određivanje matične države članice takvih izdavatelja iz treće zemlje, trebalo bi izmijeniti definiciju tog pojma kako bi se utvrdilo da će matična država članica biti država članica koju je izdavatelj odabrao među državama članicama u kojima su njegovi vrijednosni papiri uvršteni na trgovanje na uređenom tržištu.
(20)
Svi izdavatelji čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu unutar Unije trebali bi biti pod nadzorom nadležnog tijela države članice kako bi se osiguralo da ispunjavaju svoje obveze. Izdavatelji koji, prema Direktivi 2004/109/EZ, moraju odabrati svoju matičnu državu članicu no još to nisu učinili, mogu izbjeći nadzor nadležnog tijela u Uniji. Stoga bi Direktiva 2004/109/EZ trebala biti izmijenjena da odredi matičnu državu članicu za izdavatelje koji nisu objavili svoj odabir matične države članice nadležnim tijelima unutar tri mjeseca. U takvim slučajevima, matična država članica trebala bi biti država članica u kojoj su vrijednosni papiri izdavatelja uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu. Ako su vrijednosni papiri izdavatelja uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu u više država članica, te će države članice biti matične države članice izdavatelja sve dok izdavatelj ne odabere i ne objavi odabir jedinstvene matične države članice. Ovo bi potaknulo takve izdavatelje da odaberu i priopće svoj odabir matične države članice nadležnim tijelima, a u međuvremenu nadležnim tijelima ne bi više nedostajale potrebne ovlasti da interveniraju dok izdavatelj ne objavi svoj odabir matične države članice.
(21)
Prema Direktivi 2004/109/EZ, u slučaju izdavatelja dužničkih vrijednosnih papira čija je pojedinačna nominalna vrijednost 1 000 eura ili više, izbor matične države članice valjan je tri godine. Međutim, kada vrijednosni papiri izdavatelja više nisu uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu u matičnoj državi članici izdavatelja te ostanu uvršteni za trgovanje u jednoj ili više matičnih država članica, takav izdavatelj nema odnos sa matičnom državom članicom koju je prvotno odabrao, ako to nije država članica njegovog sjedišta. Takav izdavatelj trebao bi biti u mogućnosti odabrati jednu od svojih matičnih država članica ili državu članicu gdje ima svoje sjedište kao svoju novu matičnu državu članicu prije isteka razdoblja od tri godine. Ista mogućnost odabira nove matične države članice također se primjenjuje na izdavatelja dužničkih vrijednosnih papira čija je pojedinačna nominalna vrijednost manja od 1 000 eura iz treće zemlje ili čije dionice nisu više uvrštene za trgovanje na uređenom tržištu u matičnoj državi članici izdavatelja, no ostaju uvršteni za trgovanje u jednoj ili više matičnih država članica.
(22)
Trebala bi postojati dosljednost između Direktiva 2004/109/EZ i 2003/71/EZ u vezi s definicijom matične države članice. U tom smislu, kako bi se osigurao nadzor najrelevantnije države članice, Direktivu 2003/71/EZ bi trebalo izmijeniti kako bi se omogućila veća fleksibilnost u situacijama kada vrijednosni papiri koje je izdao izdavatelj iz treće zemlje više nisu uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu u matičnoj državi članici, nego su naprotiv uvršteni za trgovanje u jednoj ili više drugih država članica.
(23)
Direktiva Komisije 2007/14/EZ (10) sadrži, posebice, pravila u vezi s objavom odabira matične države članice izdavatelja. Ta bi pravila trebalo uključiti u Direktivu 2004/109/EZ. Kako bi se osiguralo da izdavatelj obavijesti o svom odabiru matične države nadležna tijela matične države članice i države članice u kojoj ima sjedište, kada država članica nije niti matična niti država članica domaćin, svi izdavatelji bi trebali izvijestiti o svom odabiru matične države članice nadležna tijela svoje matične države članice, nadležna tijela svih država članica domaćina i nadležna tijela države članice u kojoj imaju sjedište, onda kada se ono razlikuje od njihove matične države članice. Pravila o obavijesti o odabiru matične države članice stoga treba primjereno izmijeniti.
(24)
Zahtjevi propisani Direktivom 2004/109/EZ u vezi s objavom novih izdavanja kredita doveli su do mnogih praktičnih problema te se njihova primjena smatra složenom. Nadalje, taj zahtjev se djelomično preklapa sa zahtjevima iz Direktive 2003/71/EZ i iz Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporaba tržišta) (11) te ne daje puno dodatnih informacija tržištu. Stoga, a kako bi se smanjio nepotreban administrativni teret za izdavatelje, taj bi zahtjev trebalo ukinuti.
(25)
Zahtjev da se nadležna tijela matične države članice izvijeste o svim izmjenama osnivačkog akta ili statuta preklapa se sa sličnim zahtjevom propisanim Direktivom 2007/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o izvršavanju pojedinih prava dioničara trgovačkih društava u trgovačkim društvima uvrštenim na burzu (12) te može dovesti do zabune u vezi s ulogom nadležnog tijela. Stoga, kako bi se smanjio nepotreban administrativni teret za izdavatelje, taj se zahtjev ukida.
(26)
Usklađen elektronički format za izvješćivanje bio bi vrlo koristan za izdavatelje, investitore i nadležna tijela, s obzirom da bi olakšao izvješćivanje, pristup, analizu i usporedivost godišnjih financijskih izvještaja. Počevši od 1. siječnja 2020. sva godišnja financijska izviješća biti će pripremljena u jedinstvenom elektronskom formatu za izvješćivanje, pod uvjetom da ESMA provodi analizu troškova i koristi. ESMA bi trebala razviti nacrt tehničkih regulatornih standarda na usvajanje Komisiji, kako bi odredila elektronski format za izvješćivanje, s upućivanjem na trenutne i buduće tehnološke opcije, kao što je eXtensible Business Reporting Language (XBRL). Prilikom pripreme nacrta regulatornih tehničkih standarda, ESMA bi trebala voditi otvorena javna savjetovanja za sve zainteresirane strane, izvršiti temeljitu procjenu mogućih učinaka usvajanja različitih tehnoloških opcija, te voditi odgovarajuća testiranja u državama članicama o kojima bi trebala izvijestiti Komisiju kada ona dostavi nacrte regulatornih tehničkih standarda. Pri razvijanju nacrta regulatornih tehničkih standarda za formate koji se primjenjuju na banke i financijske posrednike te na društva za osiguranje, ESMA treba redovito i usko surađivati s Europskim nadzornim tijelom (Europsko tijelo za bankarstvo) osnovanim Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 2010. (13), i Europskim nadzornim tijelom (Europsko tijelo za osiguranje i strukovne mirovine), osnovanim Uredbom (EU) 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 2010. (14), kako bi uzela u obzir specifična obilježja ovih sektora, vodeći računa o međusektorskoj dosljednosti rada i donoseći zajednička stajališta. Europski parlament i Vijeće trebali bi imati mogućnost iznijeti prigovor na regulatorne tehničke standarde na temelju članka 13. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1095/2010, u kojem slučaju ti standardi ne bi trebali stupiti na snagu.
(27)
Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka (15) i Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane institucija i tijela Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (16) u potpunosti se primjenjuju na obradu osobnih podataka za potrebe ove Direktive.
(28)
Ovom se Direktivom poštuju temeljna prava i načela priznata u Povelji o temeljnim pravima Europske unije kao što je obuhvaćeno Ugovorom te mora biti provedena u skladu s tim pravima i načelima.
(29)
Budući da cilj ove Direktive, a to je usklađivanje zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu ne mogu dostatno ostvariti države članice te se stoga, zbog opsega i učinka djelovanja, može bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(30)
U skladu sa Zajedničkom političkom deklaracijom država članica i Komisije o obrazloženjima (17) od 28. rujna 2011. u opravdanim se slučajevima države članice pridružuju obavješćivanju o svojim mjerama za prijenos s pomoću jednoga ili više dokumenata, kojima se objašnjava odnos između sastavnih dijelova Direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prijenos. Uzimajući u obzir ovu Direktivu, zakonodavac smatra da je dostava tih dokumenata opravdana.
(31)
Direktive 2004/109/EZ, 2003/71/EZ i 2007/14/EZ bi stoga trebalo na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Izmjene Direktive 2004/109/EZ
Direktiva 2004/109/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 2. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. mijenja se kako slijedi:
i.
točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
‚izdavatelj” znači fizička osoba, ili pravna osoba regulirana privatnim ili javnim pravom, uključujući i državu, čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu.
U slučaju potvrda o deponiranim vrijednosnim papirima uvrštenim za trgovanje na uređenom tržištu, izdavatelj znači izdavatelj zastupljenih vrijednosnih papira, bez obzira jesu li ti vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu ili nisu;”;
ii.
točka (i). mijenja se kako slijedi:
i.
u podtočki i., druga alineja zamjenjuje se sljedećim:
„-
ako je izdavatelj osnovan u trećoj zemlji, država članica koju je izdavatelj odabrao među državama članicama na čijim su uređenim tržištima njegovi vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje. Odabir matične države članice ostaje valjan osim ako je izdavatelj odabrao novu matičnu državu članicu iz podtočke iii. te je objavio izbor u skladu s drugim podstavkom ove podtočke i. podtočkom iv.;”;
ii.
podtočka ii. zamjenjuje se sljedećim:
„ii.
za sve izdavatelje koji nisu obuhvaćeni podtočkom i., država članica koju je izdavatelj izabrao između države članice u kojoj je sjedište izdavatelja i onih država članica na čija uređena tržišta su uvršteni za trgovanje njegovi vrijednosni papiri. Izdavatelj može odabrati samo jednu državu članicu kao svoju matičnu državu članicu. Njegov izbor ostaje valjan najmanje tri godine, osim ako njegovi vrijednosni papiri nisu više uvršteni za trgovanje na bilo kojem uređenom tržištu u Uniji, ili ako izdavatelj postane obuhvaćen podtočkama i. ili iii. tijekom razdoblja od tri godine;”;
iii.
dodaje se sljedeća podtočka:
„iii.
za izdavatelja čiji vrijednosni papiri nisu više uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu u njegovoj matičnoj državi članici kao što je definirano u drugoj alineji podtočke i. ili podtočki ii., nego su uvršteni za trgovanje u jednoj ili više država članica, ona nova matična država članica koju izdavatelj može izabrati među državama članicama u kojima su njegovi vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu, te po potrebi, državu članicu u kojoj izdavatelj ima sjedište;”;
iv.
dodaju se sljedeći stavci:
„Izdavatelj objavljuje svoju matičnu državu članicu kako je navedeno u podtočkama i., ii. ili iii. u skladu s člancima 20. i 21. Pored toga, izdavatelj objavljuje svoju matičnu državu članicu nadležnim tijelima države članice u kojoj ima sjedište, po potrebi, nadležnim tijelima matične države članice i nadležnim tijelima svih država članica domaćina.
Ako izdavatelj ne objavi matičnu državu članicu kao što je definirano u drugoj alineji podtočke i. ili u podtočki ii. u roku od tri mjeseca nakon datuma kada su vrijednosni papiri izdavatelja prvobitno uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu, matična država članica je država članica u kojoj su vrijednosni papiri izdavatelja uvršteni za trgovanje. Ako su vrijednosni papiri izdavatelja uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu u više država članica, te će države članice biti matične države članice izdavatelja sve dok izdavatelj ne izvrši i ne objavi odabir jedinstvene matične države članice.
Za izdavatelja čiji su vrijednosni papiri već uvršteni u trgovanje na uređenom tržištu te čiji odabir matične države članice kako je navedeno u drugoj alineji podtočke i. ili u podtočki ii. nije bio objavljen prije 27. studenoga 2015., razdoblje od tri mjeseca počinje 27. studenoga 2015.
Izdavatelj koji je izvršio odabir matične države članice kako je navedeno u drugoj alineji podtočke i. ili u podtočkama ii. ili iii. i objavio taj odabir nadležnim tijelima matične države članice prije 27. studenoga 2015., oslobođen je od zahtjeva propisanih u ovoj točki (i.), osim ako takav izdavatelj odabere drugu matičnu državu članicu nakon 27. studenoga 2015.”;
iii.
dodaje se sljedeća točka:
„(q)
„Formalni sporazum” znači sporazum koji je obvezujući na temelju primjenjivog prava.”;
(b)
umeće se sljedeći stavak:
„2.a Svako upućivanje na pravne osobe iz ove Direktive smatra se da uključuje registrirana poslovna udruženja bez pravne osobnosti i fondove.”;
2.
Članak 3. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Matična država članica može izdavatelju postaviti strože zahtjeve od onih utvrđenih ovom Direktivom, osim što ne može zahtijevati da izdavatelji objave periodične financijske informacije češće od godišnjih financijskih izvještaja iz članka 4. i polugodišnjih financijskih izvještaja iz članka 5.”
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„1.a Odstupajući od stavka 1., matična država članica može pred izdavatelje postaviti zahtjev da objave dodatne periodične financijske informacije češće od godišnjih financijskih izvještaja iz članka 4. i polugodišnjih financijskih izvještaja iz članka, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
-
dodatne periodične financijske informacije ne predstavljaju nerazmjeran financijski teret u relevantnoj državi članici, posebice za male i srednje izdavatelje; i
-
da je sadržaj zatraženih dodatnih financijskih informacija u proporcionalan faktorima koji doprinose donošenju investicijskih odluka od strane ulagateljâ u relevantnoj državi članici.
Prije donošenja odluke kojom se od izdavatelja zahtjeva objavljivanje dodatnih periodičnih financijskih informacija, države članice ocjenjuju da li takvi dodatni zahtjevi mogu dovesti do pretjeranog fokusa na kratkoročne rezultate i poslovanje izdavatelja te da li oni mogu negativno djelovati na sposobnost pristupa malih i srednjih izdavatelja uređenom tržištu.
Ovo ne dovodi u pitanje sposobnost država članica da od izdavatelja koji su financijske institucije zatraže objavu dodatnih periodičnih financijskih informacija.
Matična država članica ne smije imatelju dionica ili fizičkoj ili pravnoj osobi navedenoj u člancima od 10. do 13. nametnuti strože zahtjeve od onih utvrđenih ovom Direktivom, osim ako:
i.
postavlja niže ili dodatne pragove obavijesti od onih iz članka 9. stavka 1., te zahtijeva jednake obavijesti u vezi s pragovima temeljenim na udjelu u kapitalu;
ii.
primjenjuje strože zahtjeve od onih iz članka 12.; ili
iii.
primjenjuje zakone i druge propise donesene u vezi s ponudama za preuzimanje, transakcije spajanja i druge transakcije koje utječu na vlasništvo i kontrolu trgovačkih društava, pod nadzorom tijela koje imenuju države članice u skladu s člankom 4. Direktive 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje (18).
3.
članak 4. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Izdavatelj objavljuje svoje godišnje financijske izvještaje najkasnije četiri mjeseca nakon isteka svake poslovne godine i osigurava da su ona javno dostupna barem tijekom sljedećih 10 godina.”
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„7. Počevši od 1. siječnja 2020. svi godišnji financijski izvještaji pripremaju se u jedinstvenom elektronskom formatu za izvješćivanje, pod uvjetom da europsko nadzorno tijelo (Europsko tijelo za vrijednosne papire i tržišta) (ESMA), osnovano Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (19) od 24. studenog 2010. provodi analizu troškova i koristi.
ESMA razvija nacrt regulatornih tehničkih standarda radi definiranja elektronskog formata za izvješćivanje, s upućivanjem na trenutne i buduće tehnološke opcije. Prije donošenja regulatornih tehničkih standarda, ESMA provodi prikladnu ocjenu mogućih elektronskih formata za izvješćivanje, te provodi primjerene testove na terenu. ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda najkasnije do 31. prosinca 2016.
Na Komisiju se delegira ovlast za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz drugog podstavka u skladu s člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
4.
u članku 5. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Izdavatelj dionica ili dužničkih vrijednosnih papira objavljuje polugodišnje financijske izvještaje koji obuhvaćaju prvih šest mjeseci poslovne godine u što je moguće kraćem roku nakon isteka navedenog razdoblja, najkasnije dva mjeseca nakon isteka tog razdoblja. Izdavatelj osigurava dostupnost polugodišnjih financijskih izvještaja javnosti tijekom razdoblja od barem 10 godina.”;
5.
Članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 6.
Izvješće o plaćanjima vladama
Države članice zahtijevaju od izdavatelja aktivnih na području vađenja ili eksploatacije šuma u primarnoj šumskoj industriji, kao što je definirano u članku 41. stavcima 1. i 2. Direktive 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o godišnjim financijskim izvještajima, konsolidiranim financijskim izvještajima i povezanim izvješćima određenih vrsta poduzeća (20), da jednom godišnje pripreme izviješće o plaćanjima vladama, u skladu s poglavljem 10. te Direktive. Izvješće se čini dostupnim javnosti barem šest mjeseci po isteku svake financijske godine i ostaje dostupno javnosti barem deset godina. O plaćanjima vladama izvješćuje se na konsolidiranoj razini.’
6.
Članak 8. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Članci 4. i 5. ne primjenjuju se na sljedeće izdavatelje:
(a)
državu, regionalnu ili lokalnu državnu vlast, javno međunarodno tijelo kojem pripada barem jedna država članica, Europsku središnju banku (ESB), Europski instrument za financijsku stabilnost (EFSF) osnovan EFSF okvirnim sporazumom, te bilo koji drugi mehanizam osnovan s ciljem očuvanja financijske stabilnosti europske monetarne unije, pružajući privremenu financijsku pomoć državama članicama čija je valuta euro i nacionalnim središnjim bankama bez obzira da li one izdaju dionice ili druge vrijednosne papire; i
(b)
izdavatelj isključivo dužničkih vrijednosnih papira koji su uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu i čija pojedinačna nominalna vrijednost iznosi najmanje 100 000 eura ili, u slučaju dužničkih vrijednosnih papira nominiranih u valuti koja nije euro, čija protuvrijednost pojedinačne nominalne vrijednosti na dan izdanja iznosi najmanje 100 000 eura”.
(b)
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
‚4. Odstupajući od stavka 1. točke (b) ovog članka, članci 4. i 5. ne primjenjuju se na izdavatelje isključivo dužničkih vrijednosnih papira čija pojedinačna nominalna vrijednost iznosi najmanje 50 000 eura, ili u slučaju dužničkih vrijednosnih papira nominiranih u valuti koja nije euro, čija protuvrijednost pojedinačne nominalne vrijednosti na dan izdanja iznosi najmanje 50 000 eura, a koji su uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu u Uniji prije 31. prosinca 2010., sve dok su takvi dužnički vrijednosni papiri u optjecaju.”;
7.
Članak 9. mijenja se kako slijedi:
(a)
Stavak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„6. Ovaj članak se ne primjenjuje na prava glasa iz dionica iz knjige trgovanja, kako je definirana u članku 11. Direktive 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija (21), o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija, pod uvjetom:
(a)
da prava glasa u knjizi trgovanja ne prelaze 5 %; te
(b)
da se prava glasa iz dionica iz knjige trgovanja ne ostvaruju ili na neki drugi način ne koriste kako bi utjecali na upravljanje izdavateljem.
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„6.a Ovaj članak se ne primjenjuje na prava glasa iz dionica čije je stjecanje izvršeno u svrhu stabilizacije u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 2273/2003 od 22. prosinca 2003. kojom se primjenjuje Direktiva 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi izuzeća „buy-back” programa i stabilizacije financijskih instrumenata (22), pod uvjetom da se prava glasa iz tih dionica ne ostvaruju ili na drugi način koriste kako bi utjecali na upravljanje izdavateljem.
6.b ESMA razvija nacrt regulatornih tehničkih standarda kako bi se odredila metoda izračuna praga od 5 % iz stavaka 5. i 6., uključujući u slučaju grupe trgovačkih društava, uzimajući u obzir članak 12. stavke 4. i 5.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 27. studenoga 2014.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
8.
u članku 12. stavku 2., uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„Izdavatelja se obavješćuje što je prije moguće, ali najkasnije u roku od četiri dana trgovanja nakon dana kada dioničar ili fizička ili pravna osoba iz članka 10.,”;
9.
Članak 13. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Obveza obavješćivanja iz članka 9. primjenjuje se i na fizičke osobe ili pravne osobe koji drže, neposredno ili posredno
(a)
financijske instrumente koji, po dospijeću daju imatelju dionica, na temelju formalnog sporazuma, ili bezuvjetno pravo stjecanja ili diskrecijsko pravo da stekne dionice s pravom glasa, već izdane, izdavatelja čije su dionice uvrštene za trgovanje na uređenom tržištu;
(b)
financijski instrumenti koji nisu uključeni u točku (a), no upućeni su na dionice navedene u toj točki te s ekonomskim učinkom sličnim onom financijskih instrumenata navedenih u toj točki, bez obzira daju li oni ili ne pravo na fizičku namiru ili ne.
Obavijest uključuje pregled vrsta financijskih instrumenata koje drže u skladu s točkom (a) prvog podstavka i financijskih instrumenata koje drže u skladu s točkom (b) tog podstavka, čineći razliku između financijskih instrumenata kojima se dodjeljuje pravo na fizičku namiru i financijskih instrumenata kojima se dodjeljuje pravo na namiru u novcu.”;
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„1.a Broj prava glasa izračunava se s obzirom na puni zamišljeni iznos dionica koje su odnosni vrijednosni papir u financijskom instrumentu, osim kada se financijski instrument odnosi isključivo na namiru u novcu, u kojem slučaju se broj prava glasa izračunava na temelju „usklađivanja za deltu”, množenjem zamišljenog iznosa odnosnih dionica deltom instrumenta. U ovu svrhu, imatelj zbraja sve financijske instrumente koji se odnose na iste temeljne izdavatelje. Za izračun prava glasa uzimaju se u obzir jedino duge pozicije. Duge pozicije ne proizlaze iz kratkih pozicija koje se odnose na istog temeljnog izdavatelja.
ESMA priprema nacrte regulatornih tehničkih standarda za određivanje:
(a)
metode za izračunavanje broja prava glasa navedenih u prvom podstavku u slučaju financijskih instrumenata upućenih na košaricu dionica ili indeks; i
(b)
metode utvrđivanja delte u svrhe izračuna prava glasa vezanih za financijske instrumente koji isključivo služe primitku iznosa u novcu kao što je zatraženo u prvom podstavku.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 27. studenoga 2014.
Na Komisiju se prenosi ovlast za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz drugog podstavka ovog stavka u skladu s člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
1.b Za potrebe stavka 1., sljedeći instrumenti se smatraju financijskim instrumentima, ako ispunjavaju bilo koji od uvjeta navedenih u točki (a) ili točki (b) prvog podstavka stavka 1.:
(a)
prenosivi vrijednosni papiri.
(b)
opcije;
(c)
budućnosnice;
(d)
zamjene;
(e)
kamatni forvardi;
(f)
ugovori za razlike; i
(g)
bilo koji drugi ugovori ili sporazumi sa sličnim ekonomskim učincima koji se mogu namiriti fizički ili u novcu.
ESMA sastavlja i periodički ažurira okvirni popis financijskih instrumenata koji podliježu pod obveze obavješćivanja na temelju stavka 1., vodeći računa o tehničkom razvoju financijskih tržišta.”;
(c)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Komisija je ovlaštena, putem delegiranih akata u skladu s člankom 27. stavcima 2.a, 2.b i 2.c i uvjetima utvrđenima u člancima 27.a i 27.b., usvojiti mjere kojima se određuje sadržaj obavijesti, rok obavješćivanja te kome se šalje obavijest kao što je navedeno u stavku 1.”;
(d)
dodaje se sljedeći stavak:
„4. Izuzeća iz članka 9. stavka 4., 5. i 6. i iz članka 12. stavka 3., 4. i 5. primjenjuju se mutatis mutandis na obveze obavješćivanja iz ovog članka.
ESMA priprema nacrte regulatornih tehničkih standarda za određivanje slučajeva u kojima se izuzeća navedena u prvom podstavku primjenjuju na financijske instrumente koje drži fizička ili pravna osoba koja ispunjava zahtjeve klijenata ili odgovara na zahtjeve klijenata da trguje drugačije nego na vlasničkoj bazi, ili štiteći pozicije nastale takvim poslovanjima.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 27. studenoga 2014.
Na Komisiju se prenosi ovlast za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz drugog podstavka ovog stavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.”;
10.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 13.a
Agregiranje
1. Obveze obavješćivanja iz članaka 9., 10. i 13. primjenjuju se također na fizičku ili pravnu osobu onda kada broj prava glasa koje takva fizička ili pravna osoba ima direktno ili indirektno, u skladu s člancima 9. i 10., zbrojeni s brojem prava glasa vezanih za direktno ili indirektno držane financijske instrumente, u skladu s člankom 13., dosegne, prijeđe ili padne ispod važećeg praga iz članka 9. stavka 1.
Obavijest zatražena u prvom podstavku ovog stavka uključuje strukturu broja prava glasa iz dionica držanih u skladu s člancima 9. i 10. te prava glasa vezanih za financijske instrumente iz članka 13.
2. Prava glasa vezana za financijske instrumente koji su već objavljeni u skladu s člankom 13. objavljuju se ponovo kada fizička ili pravna osoba stekne temeljne dionice, te takvo stjecanje rezultira ukupnim brojem prava glasa povezanih s dionicama izdanih od istog izdavatelja koje dostižu ili prelaze prag utvrđen člankom 9. stavkom 1.”
11.
Članak 16. stavak 3. briše se;
12.
U članku 19. stavku 1. briše se drugi podstavak.
13.
Članak 21. stavak 4., zamjenjuje se sljedećim:
„4. Komisija, putem delegiranih akata u skladu s člankom 27. stavcima 2.a, 2.b i 2.c i uvjetima utvrđenima u člancima 27.a i 27.b, donosi mjere radi definiranja sljedećeg:
(a)
minimalne standarde za distribuciju propisanih informacija iz stavka 1.;
(b)
minimalne standarde za mehanizme centralizirane pohrane iz stavka 2.;
(c)
pravila kojima bi se osigurala međuoperabilnost informacijske i komunikacijske tehnologije koje koriste mehanizmi iz stavka 2. te pristup propisanim informacijama na razini Unije, tamo navedeni.
Komisija također može odrediti i ažurirati popis medija za distribuciju informacija javnosti.”;
14.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 21.a
Europska elektronička pristupna točka
1. Internetski portal koji će služiti kao europska elektronička pristupna točka („pristupna točka”) osniva se do 1. siječnja 2018. ESMA razvija i vodi pristupnu točku.
2. Sustav međusobno povezanih službeno imenovanih mehanizama sastoji se od:
-
mehanizama iz članka 21. stavka 2.,
-
portala koji služi kao europska elektronička pristupna točka.
3. Države članice osiguravaju pristup svojim mehanizmima centralizirane pohrane putem pristupne točke.”;
15.
Članak 22. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 22.
Pristup propisanim informacijama na razini Unije
1. ESMA sastavlja nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju zahtjevi vezani za pristup propisanim informacijama na razini Unije kako bi se definiralo sljedeće:
(a)
tehnički zahtjevi vezani za komunikacijske tehnologije koje koriste mehanizmi iz članka 21. stavka 2;.
(b)
tehnički zahtjevi za poslovanje središnje pristupne točke za traženje propisanih informacija na razini Unije;
(c)
tehnički zahtjevi u vezi s upotrebom jedinstvenog načina identifikacije za svakog izdavatelja od strane mehanizama iz članka 21. stavka 2.;
(d)
zajednički format za dostavljanje propisanih informacija od strane mehanizama iz članka 21. stavka 2.;
(e)
zajednička klasifikacija propisanih informacija od strane mehanizama iz članka 21. stavka 2. i zajednički popis vrsti propisanih informacija.
2. Prilikom sastavljanja nacrta regulatornih tehničkih standarda, ESMA uzima u obzir tehničke zahtjeve za sustav međusobno povezanih poslovnih registara ustanovljenih Direktivom 2012/17/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. lipnja 2012. (23).
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 27. studenoga 2015.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka ovog stavka u skladu s člancima 10. i 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
16.
U članku 23. stavku 1. umeće se sljedeći podstavak:.
„Informacije obuhvaćene zahtjevima propisanim u trećoj zemlji dostavljaju se u skladu s člankom 19. te objavljuju u skladu s člancima 20. i 21.;”
17.
U članku 24. umeću se sljedeći stavci:
„4.a Ne dovodeći u pitanje stavak 4., nadležnim tijelima daju se sve istražne ovlasti koje su potrebne za obavljanje njihovih funkcija. Te se ovlasti izvršavaju u skladu s nacionalnim pravom.
4b. Nadležna tijela će izvršavati ovlasti sankcioniranja, u skladu s ovom Direktivom i nacionalnim pravom, na bilo koji od sljedećih načina:
-
izravno;
-
u suradnji s drugim tijelima vlasti;
-
vlastitom odgovornošću putem delegiranja takvim tijelima;
-
podnošenjem zahtjeva nadležnim sudskim tijelima.”
18.
U članku 25. stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
„Pri izvršavanju svojih ovlasti sankcioniranja i istražnih ovlasti, nadležna tijela blisko surađuju kako bi osigurala da sankcije ili mjere proizvode željene rezultate, te usklađuju svoje djelovanje kada se radi o prekograničnim slučajevima.”;
19.
Iza članka 27.b umeće se sljedeći članak:
„POGLAVLJE VI.A
SANKCIJE I MJERE;”
20.
Članak 28. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 28.
Administrativne mjere i sankcije
1. Ne dovodeći u pitanje ovlasti nadležnih tijela, u skladu s člankom 24. i pravom države članice da uvede i primijeni kaznene sankcije, države članice utvrđuju pravila o administrativnim mjerama i sankcijama primjenjivim na kršenja nacionalnih odredbi donesenih radi prenošenja ove Direktive te poduzimaju sve potrebne mjere kako osigurale njihovo provođenje. Te administrativne mjere i sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 7., države članice osiguravaju da - kad se obveze primjenjuju na pravne osobe, u slučaju kršenja, ako su ispunjeni uvjeti navedeni u nacionalnom pravu, sankcije mogu primjenjivati na članove upravnog, rukovodećeg ili nadzornog tijela pravne osobe i na druge pojedince koji su odgovorni za kršenje prema nacionalnom pravu.”.
21.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 28.a
Kršenja
Članak 28.b primjenjuje se barem na sljedeća kršenja:
(a)
ako izdavatelj unutar zatraženog roka ne objavi informacije koje se zahtijevaju prema nacionalnim odredbama donesenim radi prenošenja članaka 4., 5., 6., 14. i 16.;
(b)
ako fizička ili pravna osoba unutar zatraženog roka ne prijave stjecanje ili raspolaganje većinskim udjelima u skladu s nacionalnim odredbama donesenim radi prenošenja članaka 9., 10., 12., 13. i 13.a.
Članak 28.b
Ovlasti sankcioniranja
1. U slučaju kršenja iz članka 28.a nadležna tijela su ovlaštena propisati barem sljedeće administrativne mjere i sankcije:
(a)
javnu izjavu u kojoj je navedena fizička ili pravna osoba i vrsta kršenja;
(b)
naredbu kojom se traži od fizičke ili pravne osobe da prekine postupanje koje uključuje kršenje i da se suzdrži od bilo kakvog ponavljanja takvog postupanja;
(c)
administrativne novčane sankcije od;
i.
u slučaju pravne osobe,
-
do 10 000 000 eura ili do 5 % ukupnog godišnjeg prometa prema zadnjim dostupnim godišnjim izvještajima odobrenim od strane upravljačkog tijela; ako je pravna osoba matično društvo ili društvo kćer matičnog društva koje mora pripremiti konsolidirane financijske račune u skladu s Direktivom 2013/34/EU, relevantan ukupni godišnji prihod je ukupni godišnji prihod ili odgovarajuća vrsta prihoda na temelju relevantnih računovodstvenih direktiva prema zadnjem dostupnom konsolidiranom godišnjem izvještaju odobrenom od upravljačkog tijela najvišeg matičnog društva; i
-
do dvostrukog iznosa ostvarene dobiti ili spriječenog gubitka zbog kršenja, ako je to moguće utvrditi,
ono koje je više.
ii.
u slučaju fizičke osobe:
-
do 2 000 000 eura; ili
-
u visini do dvostrukog iznosa ostvarene dobiti ili spriječenog gubitka zbog kršenja, ako je to moguće utvrditi.
ono koje je više;
U državama članicama u kojima euro nije službena valuta, izračunava se odgovarajuća vrijednost eura u državnoj valuti, uzimajući u obzir službeni devizni tečaj na datum stupanja na snagu Direktive 2013/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zahtijeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni u trgovanje na određenom tržištu, Direktive 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja u trgovanje i Direktive Komisije 2007/14/EZ o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Direktive 2004/109/EZ (24).
2. Ne dovodeći u pitanje ovlasti nadležnih tijela u skladu s člankom 24. i pravo država članica da nametnu kaznene sankcije, države članice osiguravaju da njihovi zakoni i drugi propisi pruže mogućnost obustave izvršavanja prava glasa povezanih s dionicama u slučaju kršenja navedenih u članku 28.a točki (b). Države članice mogu odrediti da se ukidanje prava glasa primjenjuje samo na najozbiljnija kršenja.
3. Države članice mogu propisati dodatne sankcije ili mjere te više razine administrativnih novčanih sankcija od onih koje su propisane ovom Direktivom.
Članak 28.c
Izvršavanje ovlasti sankcioniranja
1. Države članice osiguravaju da prilikom određivanja vrste i razine administrativnih sankcija ili mjera, nadležna tijela uzimaju u obzir sve relevantne okolnosti, uključujući tamo gdje je to primjereno:
(a)
ozbiljnost i trajanje kršenja;
(b)
stupanj odgovornosti odgovorne fizičke osobe ili odgovorne pravne osobe;
(c)
financijsku snagu odgovorne fizičke ili pravne osobe, na što ukazuje ukupni promet odgovorne pravne osobe ili godišnji prihod odgovorne fizičke osobe;
(d)
značaj ostvarene dobiti ili spriječenog gubitka odgovorne fizičke ili pravne osobe, ako ih je moguće utvrditi;
(e)
gubitke koje su zbog kršenja imale treće osobe, ako ih je moguće utvrditi;
(f)
razinu suradnje odgovornih fizičkih ili pravnih osoba s nadležnim tijelima;
(g)
prethodna kršenja odgovorne fizičke ili pravne osobe.
2. Obrada osobnih podataka sakupljenih prilikom ili u svrhu izvršavanja nadzornih i istražnih ovlasti u skladu s ovom Direktivom provodi se u skladu s Direktivom 95/46/EZ i Uredbom (EZ) Br. 45/2001 tamo gdje je to relevantno.
22.
Ispred članka 29. umeće se sljedeći naslov:
„POGLAVLJE VI.B
OBJAVA ODLUKA”
23.
Članak 29. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 29.
Objava odluka
1. Države članice osiguravaju da nadležna tijela trebaju objaviti svaku odluku o sankcijama i mjerama uvedenim za kršenje ove Direktive bez nepotrebnog odlaganja, uključujući informacije o vrsti i karakteru kršenja i identitetu fizičkih ili pravnih osoba odgovornih za kršenje.
Međutim, nadležna tijela mogu odgoditi objavu odluke, ili mogu objaviti odluku anonimno na način koji je u skladu s nacionalnim pravom u bilo kojoj od sljedećih okolnosti:
(a)
ako, u slučaju da je sankcija propisana za fizičku osobu, objava osobnih podataka nerazmjerna s obveznom ranijom ocjenom proporcionalnosti takve objave;
(b)
ako bi objava značajno ugrozila stabilnost financijskog sustava ili službene istrage koja je u tijeku;
(c)
ako bi objava mogla prouzročiti, kad je to moguće utvrditi, nerazmjernu i ozbiljnu štetu institucijama ili fizičkim osobama u pitanju.
2. Ako je na odluku iz stavka 1. podnesena žalba, nadležno tijelo je dužno uključiti tu informaciju u objavi ili prilikom objave, ili izmijeniti objavu ako je žalba podnesena nakon prvobitne objave.”
24.
Članak 31. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Kada države članice donose mjere u skladu s člankom 3. stavkom 1., člankom 8. stavkom 2., člankom 8. stavkom 3. ili člankom 30., o tome bez odgode obavješćuju Komisiju i druge države članice.”
Članak 2.
Izmjene Direktive 2003/71/EZ
Direktiva 2003/71/EZ mijenja se kako slijedi:
Članak 2. stavak 1. točka (m) podtočka iii. zamjenjuje se sljedećim:
„iii.
za sve izdavatelje vrijednosnih papira iz treće zemlje koji nisu spomenuti u podtočki ii., država članica u kojoj se vrijednosni papiri namjeravaju ponuditi javnosti prvi put nakon datuma stupanja na snagu Direktive 2013/50/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Direktive 2004/109/EZ o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s podacima o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni u trgovanje na uređenom tržištu, Direktive 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja u trgovanje i Direktive Komisije 2007/14/EZ o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Direktive 2004/109/EZ (25) ili u kojoj će biti podnesen prvi zahtjev za uvrštenje za trgovanje na uređenom tržištu prema izboru izdavatelja, ponuditelja ili osobe koja traži uvrštenje, ovisno o slučaju, pod uvjetom naknadnog odabira izdavatelja osnovanim u trećoj zemlji u sljedećim okolnostima:
-
ako država članica nije određena njihovim odabirom; ili
-
u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom i. podtočkom iii. Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu i o izmjeni Direktive 2001/34/EZ (26)
Članak 3.
Izmjene Direktive 2007/14/EZ
Direktiva 2007/14/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
članak 2. briše se;
2.
u članku 11. stavci 1. i 2. brišu se;
3.
članak 16. briše se.
Članak 4.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom direktivom u roku od 24 mjeseca nakon dana njezinog stupanja na snagu. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih mjera nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 5.
Preispitivanje
Do 27. studenoga 2015., Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Direktive, uključujući i o njezinom učinku na male i srednje izdavatelje, o primjeni sankcija, posebno o tome jesu li učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće te preispituje djelovanje i procjenjuje učinkovitost zadržanog načina izračuna broja prava glasa vezanih za financijske instrumente iz članka 13. stavka 1.a, prvog podstavka Direktive 2004/109/EZ.
Izvješće se podnosi zajedno sa zakonodavnim prijedlogom, ako je to primjereno.
Članak 6.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 7.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 22. listopada 2013.