ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 639/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за изменение на приложение X към същия регламент
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (1), и по-специално член 4, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 35, параграфи 1, 2 и 3, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3 и член 67, параграфи 1 и 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определя нова нормативна уредба, която се състои от нова система за директно подпомагане, включваща основно плащане за земеделските стопани и допълнителни схеми за подпомагане. С него на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятствено функциониране на схемите съгласно новата нормативна уредба, някои правила трябва да бъдат приети посредством такива актове. За да се намали административната тежест, правилата следва да бъдат прости и лесно да се поддават на контрол. Тези актове следва да заменят правилата, залегнали в регламенти (ЕО) № 1120/2009 (3) и (ЕО) № 1121/2009 (4) на Комисията.
(2)
Необходимо е тази нормативна уредба да се допълни посредством настоящия регламент във връзка с някои общи разпоредби, схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, плащането за земеделски стопани, които прилагат селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност, доброволно обвързаното с производството подпомагане, специалното плащане за култура - памук, както и във връзка с уведомленията, които са необходими по отношение на всяка отделна схема за подпомагане.
(3)
За целите на гарантирането на правилното прилагане на корекциите на директните плащания по отношение на финансовата дисциплина, е необходимо да се определят общи правила по отношение на последователността, използвана за изчисляването на тези намаления по отношение на намаленията съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(4)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (6) е целесъобразно да се поясни, че когато държавите членки приемат мерки за прилагане на правото на Съюза, те следва да упражняват своето право на преценка, като спазват някои принципи, включително по-специално принципа за недопускане на дискриминация.
(5)
Подпомагането, различно от обвързаното с производството подпомагане, следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като отделено от производството подпомагане на доходите по смисъла на „зелената кутия“ от Споразумението за селското стопанство, сключено по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (7), а обвързаното с производството подпомагане следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като попадащи в обхвата на „синята кутия“ от същото споразумение.
(6)
В съответствие с член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанската дейност не изисква производство, отглеждане или култивиране на селскостопански продукти. Вместо това земеделските стопани могат да поддържат земеделска площ в състояние, което да я прави подходяща за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, или да извършват определена минимална дейност в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване. Тъй като за последните две дейности се изискват някои действия от страна на земеделския стопанин, необходимо е да се създаде съюзна нормативна уредба, по силата на която държавите членки да определят допълнителни критерии за тези дейности.
(7)
По екологични причини в определението за постоянно затревени площи в член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се включват и нетревни видове, като храсти и/или дървета, които са подходящи за паша, при условие че на съответната земя тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават. Поради това е необходимо да се установи критерий за определяне в кои случаи тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават.
(8)
Това определение за постоянно затревени площи позволява на държавите членки да разглеждат като постоянно затревена площ също така земя, която е подходяща за паша и по отношение на която се прилагат установени местни практики, при които тревата и другите тревни фуражи традиционно не преобладават в зоните за паша. За тази цел е необходимо да се формулират критерии, въз основа на които да бъдат определяни такива установени местни практики.
(9)
В съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да считат за постоянно затревена площ подходящата за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, когато в зоните за паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи. За такава постоянно затревена площ може да се изисква прилагането на коефициент за намаление в съответствие член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се предвиди възможността да се разграничават различни категории площи, по отношение на които да се прилагат различни коефициенти за намаление.
(10)
С член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква да не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или на групи физически или юридически лица, чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не извършват върху тези площи минималните дейности, определени от държавите членки. За тази цел е необходимо да се определи кога такива площи трябва да се считат за основната част от земеделската земя на даден земеделски стопанин и да се изясни обхватът на прилагане на тази разпоредба.
(11)
Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 субектите, попадащи в обхвата на т.нар. отрицателен списък, следва да се считат за активни земеделски стопани, ако са в състояние да докажат, че отговарят на критериите, изброени в посочената разпоредба. Един от тези критерии се състои в доказване, че годишният размер на директните плащания е най-малко 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности. Поради това е необходимо да се установят разпоредби, чрез които да се определя дали постъпленията са от селскостопански или неселскостопански дейности.
(12)
Освен това е необходимо да се установят правила за начина на определяне на годишния размер на директните плащания за целите на член 9, параграф 2 и когато е целесъобразно - на член 9, параграф 3, както и за целите на член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно който някои земеделски стопани се изключват от прилагането на член 9, параграфи 2 и 3 от посочения регламент. С цел да се осигури равностойно третиране на земеделските стопани в България, Румъния и Хърватия, където директните плащания подлежат на постепенно въвеждане, в тези държави членки годишният размер на директните плащания следва да се основава на окончателния размер, който се отпуска в края на процеса на постепенно въвеждане.
(13)
В съответствие с член 9, параграф 2 и когато е приложимо, с член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земеделските стопани могат да бъдат изключени от подпомагането, когато селскостопанските им дейности са незначителни или когато тяхната основна дейност или предметът на дейност на предприятието им не се състои в упражняване на селскостопанска дейност. В това отношение е необходимо да се определят някои критерии, като същевременно на държавите членки се даде възможност да установяват алтернативни критерии, насочени към селскостопански дейности, които представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
(14)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 са предвидени няколко възможности за разпределяне на права на плащане на земеделски стопани. В интерес на правната сигурност следва да се предвиди, че в случай на действително или бъдещо наследяване, отменимо бъдещо наследяване, сливания или разделяния на стопанството, броят и стойността на правата на плащане, които се полагат, се установяват при същите условия, които биха се прилагали за земеделския стопанин, който първоначално е управлявал стопанството. Освен това е необходимо да се предвидят правила за начина на установяване броя на правата на плащане, които подлежат на разпределяне в случай на стопанства, възникнали в резултат на разделяне, когато тези стопанства се намират в държави членки, прилагащи член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на легитимните очаквания на земеделските стопани промените в правния статут на даден земеделски стопанин не следва да имат отражение върху броя или стойността на правата на плащане, които той може да получи, когато продължава да упражнява контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове.
(15)
В интерес на правната сигурност и с цел да се осигури адекватното управление на правата на плащане, е необходимо да се уточни, че за разпределяне и активиране на права на плащане следва да се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (8).
(16)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (9) права на плащане следва да се разпределят на лицето, което упражнява правомощията за вземане на решения, получава ползите и поема финансовите рискове по отношение на селскостопанската дейност върху земята, за която се искат права на плащане. Целесъобразно е да се поясни, че този принцип се прилага по-специално когато отговарящ на условията за подпомагане хектар е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от повече от един земеделски стопанин.
(17)
Член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 дава възможност на държавите членки да прилагат коефициент на намаление спрямо някои отговарящи на условията за подпомагане хектари, които представляват постоянно затревени площи, разположени в региони с неблагоприятни климатични условия, дължащи се предимно на надморската височина и други природни ограничения. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се установи рамка за прилагането на такъв коефициент на намаление, по-специално по отношение на ограниченията за такова намаление.
(18)
В член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установява основният принцип, че директни плащания могат да получават само активните земеделски стопани. Освен това член 24, параграф 9 от посочения регламент дава възможност на държавите членки да определят минимален размер на стопанството, за който може да се подаде заявление за разпределение на права на плащане. Целесъобразно е тези разпоредби да се вземат предвид и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(19)
Когато съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане се взема предвид подпомагането, отпуснато за 2014 календарна година, следва да се уточни, че държавите членки могат да решат да не вземат предвид всички мерки, изброени в посочената разпоредба. С цел да се избегне неоправдано санкциониране на земеделските стопани, референтните суми, които са от значение за определянето на стойността на правата на плащане, следва да не включват намаленията или изключванията, определени съгласно дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009. Целесъобразно е да се уточни по какъв начин да се взема предвид това подпомагане и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми, които могат да се вземат предвид.
(20)
Освен това за целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане е необходимо да се уточни, че съгласно член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане включват също така правата на плащане, отдадени под аренда на друг земеделски стопанин към датата, на която арендодателят подава заявление за 2014 г.
(21)
За да може да се прогнозира подпомагането на доходите на земеделските стопани, целесъобразно е да се определи срок, в който държавите членки да определят и да съобщят на земеделските стопани окончателните стойност и брой на правата на плащане, когато земеделските стопани са информирани въз основа на предварителни данни.
(22)
За целите на член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато през посочената в тези членове референтна година даден земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, целесъобразно е стойността на правата на плащане да се установи въз основа на последната година, през която земеделският стопанин не е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година.
(23)
В случай на продажба или отдаване под аренда на стопанство или част от него, осъществени в периода преди датата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане през първата година на прилагане на схемата, следва да се предвиди държавите членки да могат да решат, че земеделските стопани могат чрез договор да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него и правата на плащане, които подлежат на разпределяне. По силата на такава частноправна договорна клауза правата на плащане следва да се разпределят съответно на продавача или арендодателя и да се прехвърлят директно съответно на купувача или арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които съответно продавачът или арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът или арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане. Освен това следва да се поясни, че член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага към такива прехвърляния.
(24)
Що се отнася до изчисляването на единичната стойност на правата на плащане, следва да се установят ясни правила относно закръгляването на числените стойности, относно възможността за разделяне на съществуващите права на плащане, ако размерът на парцела, който е деклариран или прехвърлен заедно с правото на плащане, се равнява само на част от хектари, както и относно възможността за сливане на права и части.
(25)
В интерес на правната сигурност е целесъобразно да се определи срок, в който да се определят регионите, посочени в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(26)
Следва да се определят специални разпоредби за управлението на националния или регионалния резерв.
(27)
Необходимо е да се установят критерии и максимални проценти за прилагането на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за да не може намаление съгласно посочената разпоредба да доведе до съществено препятствие или забрана за прехвърляне на права на плащане.
(28)
С оглед на правната сигурност, при определянето на правата на плащане през първата година на прилагане на схемата за основно плащане е целесъобразно да се изясни определянето на сумата, която съгласно член 28 или член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се върне в националния или регионалния резерв.
(29)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвиждат задължителни и факултативни случаи на разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв. Целесъобразно е да се определят правила за изчисляването на броя и стойността на правата на плащане, които се разпределят по такъв начин, и да се предвиди залегналите в член 30, параграф 6 от посочения регламент приоритети да не се подкопават от решенията, които държавите членки могат да вземат съгласно член 30, параграфи 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. По същия начин, прилагането на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съгласувано с член 24, параграфи 6 и 7 от посочения регламент и със съдържащите се в настоящия регламент правила относно случаите на затруднения. С цел да се гарантира отделеният от производството характер на схемата за основно плащане, изчисляването на броя и стойността на правата на плащане в рамките на националния или регионалния резерв следва да не се основава на специфични за сектора критерии след датата, определена от държавата членка за референтната 2013 г. в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (10).
(30)
В интерес на правната сигурност и с цел да се гарантира равнопоставено третиране на земеделските стопани, които започват своята селскостопанска дейност, е целесъобразно да се изясни съдържащото се в член 30, параграф 11, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 понятие „земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност“.
(31)
Когато държавите членки разпределят права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, стойността на такива права на плащане следва да се изчислява в съответствие с член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(32)
Разпоредбите на член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предоставят на държавите членки няколко възможности за ограничаване на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на земеделските стопани. По този начин някои земеделски стопани могат да имат голям дял отговарящи на условията за подпомагане хектари, необхванати от права на плащане, което може да доведе до случаи на затруднения, тъй като някои схеми за подпомагане, допълващи схемата за основно плащане, по-специално плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, се основават на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани с оглед на активирането на правата на плащане. Ето защо следва да се уточни, че когато земеделски стопанин е значително засегнат от ограниченията по член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка има възможност да му разпредели права на плащане от националния или регионалния резерв. Тъй като някои площи не подлежат на задължения за екологизиране или изпълнението на тези задължения е свързано с ограничени разходи, държавите членки следва да имат възможност да решат да не включват такива площи при определянето на случаи на затруднения.
(33)
Съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане (притежавани или взети под аренда), чийто брой надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, изтичат. С оглед на правната сигурност е целесъобразно да се уточни редът на приоритетност на изтичането на тези права на плащане и да се определят допълнителни правила за прилагане. Освен това е целесъобразно на държавите членки да се даде възможност да вземат предвид тази разпоредба и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(34)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда, че в някои държави членки основното плащане може да се прилага под формата на схемата за единно плащане на площ най-късно до 2020 г. Като се има предвид фактът, че единното плащане на хектар се изчислява всяка година и че изпълняването на условията за основното плащане е предпоставка за достъп до голяма част от останалите схеми за директни плащания и поради това е неразривно свързано с тях, необходимо е да се уточни, че за целите на съответните схеми се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
(35)
Държава членка, която прилага схемата за единно плащане на площ и най-късно от 1 януари 2018 г. прилага схемата за основно плащане, може да разграничи схемата за единно плащане на площ на хектар, като вземе предвид някои плащания, отпуснати за 2014 календарна година. За да се проведе това разграничение, е целесъобразно да се уточни по какъв начин следва да се вземат предвид тези плащания и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми. Освен това в случаите, когато земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, засягащи 2014 календарна година, целесъобразно е разграничението да се направи въз основа на последната година, която не е била засегната от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година. Освен това в интерес на правната сигурност следва да се предвидят правила за случаи на действително или бъдещо наследяване.
(36)
В дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установяват условията за предоставяне на плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда (плащане за екологизиране). Посочените в основния акт изисквания във връзка с плащането за екологизиране са обобщени (те се прилагат по еднакъв начин за всички бенефициери), предвиждат възможност за недоговорни действия и ще гарантират изцяло, че селското стопанство в ЕС се основава на практики, които надхвърлят изискванията за кръстосано съответствие. Принципите, залегнали в основния акт, се отчитат при определянето на подробни правила относно практиките за екологизиране.
(37)
С цел да се осигури адекватно ниво на увереност, що се отнася до определените в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 задължения във връзка с еквивалентните практики, обхванати от национални или регионални схеми за сертифициране, следва да се определят критерии за определяне на публични или частни органи за сертифициране.
(38)
С цел да се спази принципът за избягване на двойното финансиране е необходимо да се предвидят правила за изчисляване на плащанията за някои специфични ангажименти, обхващащи практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013. Тъй като тези ангажименти се отнасят до еквивалентни практики, които позволяват на ангажиращите се земеделски стопани да изпълнят едно или няколко задължения с цел да получат плащането за екологизиране, посочено в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва плащанията за тези ангажименти да бъдат намалени - в сравнение с нормалното плащане, предвидено в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) - със сума, която трябва да се изчисли въз основа на равнището на плащането за екологизиране в съответната държава членка или в съответния регион или - в специфични случаи - въз основа на индивидуалното за земеделския стопанин плащане за екологизиране.
(39)
В член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията по отношение на броя на културите и относителните дялове на културите върху обработваемата земя. Необходимо е да се установят правила за точното изчисляване на дяловете на отделните култури.
(40)
Следва да се определят и правила за периода, който ще се взема предвид за изчисляване на относителния дял на културите, като се отчитат практическият график на дейностите по отглеждане на културите и необходимостта от опростена администрация.
(41)
За по-голяма яснота за земеделските стопани и държавите членки и за да се допринесе за опазването на елементите на ландшафта, разположени в обработваеми земи, е необходимо да се изясни ситуацията по отношение на площта, в която се намират особености на ландшафта.
(42)
За целите на изчисляване на дяловете на различните култури е необходимо също така да се определят допълнителни правила за специфичните случаи на смесени култури в отделни редове на сеитба, подсяване и използване на смеси от семена.
(43)
В член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията, насочени към защитата на постоянно затревените площи, които най-много допринасят за опазването на околната среда и по-специално за поглъщането на въглерод, биологичното разнообразие и опазването на почвата. Такива затревени площи, които представляват зони от голям екологичен интерес, са разположени в рамките на мрежата „Натура 2000“, но също и извън нея. С цел осигуряване на ефективна защита за разположените извън мрежата, е необходимо да се установи рамка за определянето им от държавите членки, която да им позволява да отчитат условията в държавата членка и да се опира на полезни взаимодействия със съществуващите политики в областта на околната среда.
(44)
С цел осигуряване на дългосрочна защита на такива постоянно затревени площи, следва да се установят правила за обратното им преобразуване, в случай че земеделският стопанин не е спазвал строгата защита.
(45)
Член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предвижда запазване на дела на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ. За да се постигне тази цел, държавите членки следва да наблюдават развитието на дела на постоянно затревените площи. Следва да им се даде възможност да създадат система за предварително разрешаване. В случай, че този дял намалее с над 5 %, следва да се изисква индивидуално обратно преобразуване или забрана на по-нататъшно преобразуване. За по-голяма яснота и с цел пропорционално изпълнение следва да се установят правила за земеделските стопани и за площите, които да подлежат на разрешения и обратно преобразуване.
(46)
С цел ефективно използване на процедурата на издаване на разрешения за преобразуване на постоянно затревени площи, на държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта въз основа на обективни критерии да избират приоритетни площи или групи земеделски стопани, на които се предоставят такива разрешения.
(47)
Следва да се предвидят правила относно метода за определяне на съотношението на постоянно затревените площи спрямо земеделската площ, за да се избегнат ситуации, при които постоянно затревени площи се броят два пъти поради практиката затревените площи да се поддържат в дълъг цикъл на ротация, и за да се избегне опасността преобразуванията, извършени от малки и произвеждащи по биологичен начин земеделски стопани, които са освободени от задължения за обратно преобразуване, да се отразят пряко на задължението за обратно преобразуване, което важи за други земеделски стопани. На държавите членки следва да се даде възможност в обосновани случаи да адаптират своето референтно съотношение.
(48)
В член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 са посочени особеностите и площите, които държавите членки могат да разглеждат като екологично насочени площи. Необходимо е да се въведат допълнителни критерии, съгласно които тези особености и площи да бъдат определяни като екологично насочени площи. За да се изпълнят целите по отношение на биологичното разнообразие, тези критерии следва да осигуряват опазването и подобряването на биологичното разнообразие в земеделските стопанства. Те следва да отчитат усилията, които вече са положени от земеделските стопани.
(49)
При земите, оставени под угар, изискването за отсъствие на производство, което ще доведе до ограничаване на използването на пестициди или торове, следва да не изключва предприемането на действия по собствена инициатива, като например засяване на смеси от диворастящи цветя, с оглед увеличаване на ползите за биологичното разнообразие. Следва да се уточни, че земите, оставени под угар за повече от пет години с оглед на изискването за екологично насочени площи, продължават да бъдат обработваема земя и не попадат в определението за постоянно затревени площи.
(50)
Що се отнася до терасите, предвид наблюдаващото се в Съюза многообразие от методи за тяхното изграждане, държавите членки следва да определят сами подробни условия въз основа на националните или регионалните особености, като се взема предвид значението им за биологичното разнообразие.
(51)
С цел да се внесе яснота следва да се изготви списък на особеностите на ландшафта, които се считат за екологично насочени площи, и в рамките на кръстосаното спазване да се изясни връзката им с особености, които вече са защитени в държавите членки. За някои особености следва да се определи минимален и максимален размер с цел те да се идентифицират по-лесно и да се гарантира, че съответната площ е предимно земеделска.
(52)
Буферните ивици, които трябва да бъдат разположени в близост до границите на обработваеми земи по протежението на водни басейни или в рамките на земи, разположени на склон, спомагат да се намали оттичането на замърсителите към повърхностните води. В интерес на ползите за биологичното разнообразие следва да се предвиди площите, които се считат за екологично насочени площи, да не се използват за производство, чрез което ще се избегне и употребата на пестициди и ще се ограничи употребата на торове. С цел допълнително да се увеличат ползите за биологичното разнообразие, засяването на смеси от диворастящи цветя следва да не се изключва. Държавите членки следва да могат да решават дали върху буферните ивици да се разрешава паша или коситба за фураж.
(53)
Що се отнася до агролесовъдните хектари, следва да се поясни, че площите, които трябва да се вземат под внимание, са площите с обработваема земя, намиращи се в агролесовъдна система, която отговаря на условията, съгласно които получава или е получавала подпомагане за развитие на селските райони. Държавите членки, които избират тези площи с цел да изпълнят задължението за екологично насочени площи, следва да се съобразяват с целта по отношение на биологичното разнообразие, когато в своите програми за развитие на селските райони определят допълнителните условия за отпускане на подпомагане за създаването на агролесовъдни системи.
(54)
Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки следва сами да решат дали да въведат изискване за неотглеждане на култури, с което ще се предотврати използването на препарати върху определената ивица, граничеща с гората, с цел да се създаде буферен преход към съседната гора. Такова изискване ще повиши стойността на екологично насочената площ, което следва да бъде отразено в различна стойност на тегловния коефициент за този вид площ.
(55)
Ограниченото използване на препарати при отглеждането на дървесни култури с кратък цикъл на ротация води до косвени ползи за биологичното разнообразие. За тази цел държавите членки следва да определят условията, приложими към този вид екологично насочена площ, като изготвят списък от дървесни видове, които могат да се използват, както и правила за употреба на препарати.
(56)
За да се даде възможност за прилагане, приспособено към националните условия, и за оптимално оползотворяване на капацитета на междинните култури и зелената покривка да поемат остатъчния азот, както и с цел да се избегне оголване на почвата и дифузно замърсяване в подпочвените води, държавите членки следва да определят дати за засяването на такава покривка. Междинни култури или зелена покривка следва да се създават чрез засяване на смес от култури или чрез подсяване на трева с цел оптимизиране на агрономичните и екологичните резултати по отношение на биологичното разнообразие. В обхвата на посочения в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 4 (стандарт за добро земеделско и екологично състояние на земята) държавите членки следва да определят датите, след които се разрешава механичното унищожаване на междинните култури и зелената покривка.
(57)
Що се отнася до площите с култури, които обогатяват почвата с азот, държавите членки следва да определят правила, с които да не допуснат отглеждането на култури, които обогатяват почвата с азот, върху екологично насочени площи да доведе до повишено излужване на азот и до влошено качество на водите, което би било в противоречие с целите на Директива 91/676//ЕИО на Съвета (12) и Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) и би застрашило постигането на целта по отношение на биологичното разнообразие. Държавите членки следва да изготвят и списък на обогатяващи почвата с азот култури, за които се счита, че допринасят за подобряване на биологичното разнообразие.
(58)
С цел да се извлече максимална полза от наличието на екологично насочена площ в рамките на обработваема земя и да се гарантира, че екологично насочените площи обхващат процента, предвиден в член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, в интерес на ефективното управление следва ясно да се посочи, че даден парцел или дадена особеност на ландшафта не може да се брои два пъти в една и съща година по отношение на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
(59)
Член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 допуска държавите членки да изпълняват до 50 % от индивидуалното изискване за екологично насочени площи на регионално равнище. За да се гарантира, че подобно регионално изпълнение носи допълнителни ползи за околната среда и ландшафта и допринася за осъществяването на стратегията за екологосъобразна инфраструктура (14), следва да се въведат правила относно особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи. Следва да се определят правила също така по отношение на определянето на площи с цел постигане на полезно взаимодействие при изпълнението на селскостопанската и екологичната политика на Съюза.
(60)
За целите на решението, което държавите членки трябва да вземат, за да дадат възможност на земеделските стопани за колективно изпълнение на половината от техните индивидуални задължения за екологично насочени площи, както е предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да се въведат правила, които са подобни на правилата относно регионалното изпълнение, по отношение на особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи с цел да се гарантират допълнителна полза за околната среда и принос за подобряването на екологосъобразната инфраструктура. В правилата по отношение на критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, следва да се предвиди, че стопанствата им трябва да бъдат в непосредствена близост, като същевременно на държавите членки се предостави гъвкавост с оглед на отчитането на различните административни структури. В интерес на правната яснота следва да се установят правила относно съдържанието на писменото споразумение, което да се сключва между участниците, с цел определяне на правата и задълженията на всеки един от тях.
(61)
Що се отнася до възможността някои държави членки да освобождават земеделски стопани в гъсто залесени райони от задължението за екологично насочени площи, следва да се определят правила, които да внесат яснота по отношение на методите и данните, които трябва да се използват за изчисляването на съотношението на горите към общата площ на земята и съотношението на горите към земеделската земя.
(62)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 определя условията за допустимост, приложими към плащанията за млади земеделски стопани. По-конкретно, плащането е обвързано с условието младият земеделски стопанин да създава за първи път земеделско стопанство като негов ръководител или вече да е създал подобно стопанство в петте години, предхождащи първото заявление за плащане. Плащането е обвързано и с изискването в годината на подаване на първото заявление за плащане земеделският стопанин да не е на повече от 40 години. Когато става въпрос за юридически лица, е целесъобразно на тези условия да отговарят всички физически лица, упражняващи ефективен и траен контрол върху юридическото лице, както е определено от Съда на Европейския съюз (15). Освен това е необходимо да се изясни кои условия трябва да са изпълнени от юридическото лице и от физическите лица, контролиращи това юридическо лице.
(63)
С цел да се избегне евентуално заобикаляне на плащането за млади земеделски стопани, следва да се предвиди плащанията към юридическо лице да се извършват, само ако поне едно от физическите лица, имащи контрол над юридическото лице в първата година на прилагане на схемата, продължава да упражнява контрол. За целите на определянето на максималния период за плащане съгласно член 50, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, е необходимо да се установяват правила за случаи, в които дадено юридическо лице е контролирано от едно или няколко физически лица.
(64)
С цел да се избегне различното третиране на юридическите лица и групите физически лица, подаващи заявления по схема за млади земеделски стопани, еквивалентни правила следва да се прилагат и спрямо група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако заявленията за основно плащане и за схемата за млади земеделски стопани са подадени от тази група, а не от отделните ѝ членове.
(65)
В дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда възможността на земеделските стопани да се предоставя доброволно обвързано с производството подпомагане. Следва да се определят условията за отпускане на подпомагането по посочената глава.
(66)
В съответствие с член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързано с производството подпомагане може да се отпуска само на онези сектори или онези региони от дадена държава членка, в които отделни видове селскостопански практики или отделни селскостопански сектори, особено важни по икономически, социални или екологични причини, изпитват определени трудности. Освен това, в съответствие с член 52, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска само в степента, необходима, за да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство в съответните региони или сектори. То следва да бъде под формата на годишно плащане и да се отпуска в рамките на определени количествени граници, както и въз основа на определени площи и добиви или определен брой животни. С цел да се гарантират целенасоченият характер и адекватното управление на мерките по линия на доброволно обвързаното с производството подпомагане, като същевременно на държавите членки се даде възможност да разработват доброволно обвързано с производството подпомагане в зависимост от своите потребности, следва да се предвиди държавите членки да поемат ангажимента за определяне на регионите и/или видовете селскостопански практики, които отговарят на условията за подпомагане, както и за определяне на количествените ограничения и необходимото ниво на подпомагане. С цел да се избегне нарушаване на пазарните условия, плащанията не следва да се основават на колебанията на пазарните цени или да са еквивалентни на система за компенсационни плащания, при която местното селскостопанско подпомагане се изплаща от държавата членка на земеделски стопани въз основа на разликата между целевата цена и цената на местния пазар.
(67)
В съответствие с Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ (16), за производители, ползващи се от плащания за маслодайни семена, посочени в приложението към същия меморандум, следва да бъде определена отделна базова площ. Като се има предвид, че маслодайните семена са включени в списъка на сектори и производства, допустими за доброволно обвързано с производството подпомагане, целесъобразно е в тази схема за подпомагане да се въведе максимална площ на равнище Съюз за посочените в гореспоменатия меморандум за разбирателство маслодайни семена, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент. В случай на превишаване на тази максимална площ държавите членки следва да коригират обявената площ чрез прилагане на коефициент за намаление, изчислен и предоставен им от Комисията.
(68)
Съгласно член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква предоставяното по посочения член доброволно обвързано с производството подпомагане да съответства на другите мерки за подпомагане от Съюза или мерки, финансирани от държавни помощи. С оглед на методичното управление на схемите, както и за да се избегне двойно финансиране, подобни мерки не следва да получават средства два пъти - по схемата за доброволно обвързано с производството подпомагане и по други схеми за подпомагане от Съюза. Поради разнообразните възможности, с които разполагат държавите членки при прилагането на доброволно обвързаното с производството подпомагане, те следва да носят отговорност за осигуряването на това съответствие в рамката, определена чрез Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съобразно условията, определени в настоящия регламент.
(69)
Съгласно член 55, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 Комисията одобрява решението по член 53, параграф 4 или по целесъобразност - по член 53, параграф 6, буква а) от посочения регламент, когато е налице една от определените потребности на съответния регион или сектор. С цел да се осигури правилното прилагане на посочения член, следва да се предвиди разпоредба относно критериите, приложими спрямо тези потребности.
(70)
В дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда специфично плащане за култура - памук. Комисията следва да определи правилата и условията за предоставяне на разрешение за земеделска земя и сортове за целите на това плащане. Освен това следва да бъдат определени правила относно изискванията за допустимост. Обективно е изискването засаждането да се извършва по такъв начин, че да се постигне минимална гъстота на засаждане, определена от държавата членка въз основа на почвените и климатичните условия и конкретните регионални особености. Въвеждането на конкретните правила за агрономичните практики следва да бъде оставено на държавите членки.
(71)
Държавите членки следва да одобряват междубраншовите организации за производство на памук въз основа на обективни критерии, свързани с техния мащаб и вътрешна организация. Мащабът на дадена междубраншова организация следва да се определя, като се отчита изискването членуващото в нея предприятие за омаганяване да е в състояние да приеме доставката на достатъчни количества неомаганен памук.
(72)
За да се избегнат усложнения при управлението на схемата за помощи, един производител не може да членува в повече от една междубраншова организация. По същата причина, ако производител, който е член на междубраншова организация, се ангажира да достави памука, който е произвел, той следва да го доставя само на предприятие за омаганяване, което е член на същата организация.
(73)
За да се следи за правилното прилагане на определените в Регламент (ЕС) № 1307/2013 правила, и с оглед на оценката на изпълнението на политиката, е необходимо да се установят някои задължения за уведомяване от страна на държавите членки, по-специално по отношение на информацията, която те трябва да предоставят относно своите решения, взети в съответствие с дялове II-V от посочения регламент.
(74)
По-специално, по отношение на доброволно обвързаното с производството подпомагане е необходимо допълнително да се уточни съдържанието на информацията, която трябва да се съобщава от държавите членки с цел гарантиране на правилното прилагане на правилата за доброволно обвързано с производството подпомагане, както и с оглед на ефективността на уведомяването, така че да се даде възможност на Комисията да проверява дали при разработването на мерките за подпомагане държавите членки спазват изискванията за съответствие и за недопускане на натрупване на различни видове подпомагане, както и максималните проценти от националните тавани, посочени в член 53 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и свързаните с това общи суми.
(75)
При определени условия държавите членки могат да решат да предоставят помощ на национално равнище. За да се провери дали тази помощ се отпуска в установените граници, целесъобразно е да се предвиди задължение до Комисията да се подават годишни доклади за някои данни, свързани с отпуснатата помощ.
(76)
Комисията следва да получава по целесъобразност информация за всички решения, произтичащи от преразглеждане на решенията, за които е подадено уведомление в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, за да ѝ се даде възможност да следи за правилното прилагане и отражението на това преразглеждане. Поради това е необходимо да се определят правила относно задълженията за уведомяване в тази връзка.
(77)
В приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се съдържа таблица с коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от същия регламент, за различните видове екологично насочени площи. Към момента на приемането на Регламент (ЕС) № 1307/2013 таблицата не беше попълнена. Поради това посоченото приложение следва да се адаптира. Коефициентите за преобразуване следва да се основават на опита, натрупан при измерванията, както и на спецификата на отделните особености. Тегловните коефициенти следва да бъдат съставени от три различни стойности, като по този начин се отчита различието в значимостта на съответните особености за биологичното разнообразие. Поради това приложение Х към Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съответно изменено. За целите на изчисляването на екологично насочените площи коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти следва да се прилагат и към особеностите, обхванати от еквивалентните практики, ако те са същите като особеностите, изброени в гореспоменатото приложение.
(78)
От съображения за яснота и правна сигурност регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 следва да бъдат отменени.
(79)
Настоящият регламент следва да се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
РАЗДЕЛ 1
Обхват и общи принципи
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят разпоредби, допълващи някои несъществени елементи от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на:
а)
общите разпоредби относно директните плащания;
б)
схемата за основно плащане;
в)
схемата за единно плащане на площ;
г)
плащането за земеделски стопани, които спазват селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда;
д)
плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност;
е)
доброволно обвързаното с производството подпомагане;
ж)
специалното плащане за култура - памук;
з)
задълженията на държавите членки за уведомяване.
Член 2
Общи принципи
1. Държавите членки прилагат настоящия регламент в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се гарантира равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като същевременно се насърчават устойчивото управление на природните ресурси и действията в областта на климата.
2. Държавите членки гарантират, че всички условия за подпомагане, отпускано съгласно настоящия регламент, могат да бъдат проверени и контролирани.
3. Държавите членки прилагат настоящия регламент:
а)
по отношение на подпомагането, различно от обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията, посочени в параграфи 1, 5 и 6 от приложение 2 към Споразумението за селското стопанство; и
б)
по отношение на схемата за обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията на член 6, параграф 5 от Споразумението за селското стопанство.
Член 3
Намаления във връзка с финансовата дисциплина
Намаленията във връзка с финансовата дисциплина, предвидени в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се прилагат към сумата на плащанията от различните схеми за директно подпомагане, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на които всеки земеделски стопанин има право, след прилагането на оттеглянията и административните санкции, които се отнасят до директните плащания съгласно дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и преди прилагането на административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от същия делегиран регламент.
РАЗДЕЛ 2
Разпоредби, свързани с определенията в Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 4
Рамка за критериите за поддържане на земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 критериите, на които земеделските стопани трябва да отговарят, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, се определят от държавите членки по един от двата или и по двата посочени по-долу начина:
а)
държавите членки изискват земеделският стопанин да извършва най-малко една годишна дейност. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също дейности, които се извършват единствено всяка втора година;
б)
държавите членки определят характеристиките, които трябва да има дадена земеделска площ, за да се счита за поддържана в състояние, подходящо за паша или обработване.
2. При определянето на критериите, посочени в параграф 1, държавите членки могат да правят разграничение между различните видове земеделски площи.
Член 5
Рамка за минималните дейности в земеделските площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване
За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 определяната от държавите членки минимална дейност, която да се извършва върху земеделски площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, е най-малко една годишна дейност, която да се извършва от земеделския стопанин. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също така дейности, които се извършват единствено всяка втора година.
Член 6
Преобладаващо присъствие на трева и други тревни фуражи при постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за тревата и другите тревни фуражи се счита, че преобладават, когато покриват над 50 % от отговарящата на условията за подпомагане площ на равнището на земеделския парцел по смисъла на член 67, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 7
Установени местни практики в случая на постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 установени местни практики са следните практики, взети поотделно или в комбинация:
а)
практики за площи за паша на добитък, които имат традиционен характер и за които е общоприето да се прилагат по отношение на въпросните площи;
б)
практики, които са важни за опазване на местообитанията, посочени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17), и на биотопите и местообитанията, попадащи в обхвата на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18).
Член 8
Коефициент за намаление в съответствие с член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
При прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които са подходящи за паша и по отношение на които се прилагат установени местни практики, когато в зоните на паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи, държавите членки могат да разграничават различни категории площи, по отношение на които да прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 9
Производство на коноп
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите за производство на коноп отговарят на критериите за подпомагане, при условие че се използват семена от сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове на 15 март на годината, за която се отпуска плащането, и които се публикуват съгласно член 17 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (19). Семената се сертифицират в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (20).
РАЗДЕЛ 3
Активен земеделски стопанин
Член 10
Случаи, в които земеделските площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 физическо или юридическо лице, или група физически или юридически лица се счита за притежаващо или притежаваща земеделски площи, които са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, когато тези площи представляват над 50 % от цялата земеделска площ, декларирана в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага за физическо или юридическо лице, или за група физически или юридически лица, които извършват върху площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в), подточка i) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 11
Постъпления от неселскостопански дейности
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 13 от настоящия регламент, постъпления, получени от селскостопански дейности, са постъпленията, които земеделският стопанин е получил от селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент в неговото стопанство, в това число подпомагането от Съюза по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), както и всяка национална помощ, отпусната за селскостопански дейности, с изключение на допълнителни национални директни плащания съгласно членове 18 и 19 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Постъпленията от преработката на селскостопански продукти от стопанството по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се считат за постъпления от селскостопански дейности, при условие че преработените продукти продължават да бъдат собственост на земеделския стопанин и че в резултат на тази преработка се получава друг селскостопански продукт по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Всякакви други постъпления се считат за постъпления от неселскостопански дейности.
2. За целите на параграф 1 „постъпления“ означава брутни постъпления преди приспадането на свързаните с тях разходи и данъци.
3. Подпомагането от Съюза, посочено в параграф 1, се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 12
Размер на директните плащания, посочен в член 9, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и в член 13, параграф 2 от настоящия регламент
1. Годишният размер на директните плащания за земеделски стопанин, посочен в член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, в член 13, параграф 2 от настоящия регламент, е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за най-близката данъчна година, за която са налични доказателства за постъпления от неселскостопански дейности. При изчисляването на сумата не се взема предвид прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато най-близката данъчна година, посочена в първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, годишният размер на директните плащания е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
2. Ако през най-близката данъчна година по параграф 1, първа алинея земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки определят посочения в параграф 1, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за годината, посочена в параграф 1, първа алинея.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато годината, посочена в параграф 1, първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея от настоящия параграф, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Посоченият в член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 размер на директните плащания за земеделски стопанин е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 преди прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за предходната година.
Когато годината, посочена в първа алинея, е 2014 г., размерът на директните плащания е общият размер на директните плащания за 2014 г., на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
4. Ако земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, държавите членки определят посочения в параграф 3, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за предходната година.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, е 2014 г., държавите членки определят годишния размер на директните плащания за този земеделски стопанин чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от него за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г. се определя чрез разделяне на националния таван за 2014 г., посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в посочената държава членка за 2014 г. в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от посочения регламент.
5. Посоченият в параграфи 1 и 2 общ размер на годишните директни плащания се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 13
Критерии за доказване, че селскостопанските дейности не са незначителни и че основната дейност или предметът на дейност на предприятието се изразява в упражняване на селскостопанска дейност
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанските дейности не са незначителни, ако общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, представлява най-малко една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Държавите членки могат да решат да определят като праг на общия размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности, стойност, по-ниска от една трета, при условие че тази по-ниска прагова стойност не позволява за активни земеделски стопани да се считат физически или юридически лица, чиито селскостопански дейности представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, които дават възможност на съответния субект да докаже, че селскостопанските му дейности не са незначителни съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да решат, че селскостопанските дейности представляват само незначителна част от цялостната икономическа дейност на физическо или юридическо лице, или на група физически или юридически лица, като използват следните методи:
а)
годишният размер на директните плащания е по-малко от 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства;
б)
общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, е по-нисък от прага, който се определя от държавите членки, и не надхвърля една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанските дейности да се считат за незначителни съгласно член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 9, параграф 3, буква б) от същия регламент, селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на юридическо лице, ако това е записано като основна дейност или предмет на дейност на предприятието в официалния търговски регистър или в равностойни официални удостоверяващи документи на държава членка. В случай на физическо лице се изискват равностойни официални удостоверяващи документи.
Когато такива регистри не съществуват, държавите членки използват равностойни доказателства.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на физическо или юридическо лице съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) и по целесъобразност, член 9, параграф 3, буква б) от посочения регламент.
ГЛАВА 2
СХЕМА ЗА ОСНОВНО ПЛАЩАНЕ И СХЕМА ЗА ЕДИННО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ
РАЗДЕЛ 1
Правила за прилагане на схемата за основно плащане, посочени в дял III, глава 1, раздели 1, 2, 3 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Подраздел 1
Първоначално разпределяне на права на плащане
Член 14
Случаи на наследяване, промени в правния статут или наименованието, както и сливания и разделяния
1. Когато земеделски стопанин е получил стопанството или част от него по силата на действително или бъдещо наследяване, той има право да подаде заявление от свое име за броя и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени за полученото стопанство или за получената част от него, при същите условия, както земеделският стопанин, който първоначално е управлявал стопанството.
В случай на отменимо бъдещо наследяване правата на плащане се разпределят единствено на наследника, определен като такъв към датата, посочена в член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Евентуална промяна на наименованието не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане.
Евентуална промяна на правния статут не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане, ако земеделският стопанин, упражнявал контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, управлява и новото стопанство.
3. Евентуално сливане или разделяне не влияе върху общия брой и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на стопанството (стопанствата).
В случай на разделяне, когато дадена държава членка прилага член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, броят на правата на плащане, които трябва да се разпределят на всяко стопанство в резултат на разделянето, се получава чрез умножаване на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са на разположение на съответното ново стопанство, със средното намаление на броя на правата за плащане, които първоначалното стопанство би имало съгласно член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
За целите на настоящия параграф се прилагат следните определения:
а)
„сливане“ означава сливане на двама или повече отделни земеделски стопани по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в един нов земеделски стопанин по смисъла на същия член, който с оглед на управлението, ползите и финансовите рискове се контролира от земеделските стопани, които първоначално са управлявали стопанствата, или от един от тях;
б)
„разделяне“ означава разделяне на един земеделски стопанин по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на:
i)
най-малко двама нови отделни земеделски стопани по смисъла на същия член, най-малко върху единия от които продължава да упражнява контрол по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, най-малко едно от физическите или юридическите лица, които първоначално са управлявали стопанството; или
ii)
първоначалния земеделски стопанин и най-малко един нов отделен земеделски стопанин по смисъла на същия член.
Член 15
Определяне на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени съгласно член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в случаите, когато не е признато действие на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Когато отговарящ на условията за подпомагане хектар, посочен в параграф 1, е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от двама или повече кандидати, решението на кого да се разпределят правата на плащане се основава върху критерия кой разполага с правомощия за вземане на решения по отношение на селскостопанските дейности, упражнявани върху въпросния хектар, кой получава ползите и кой поема финансовите рискове, свързани с тези дейности.
Член 16
Ограничение съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. Каквото и да било намаление съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не надвишава 85 % от броя на правата на плащане, които съответстват на отговарящите на условията за подпомагане хектари с постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия.
2. За целите на прилагането на коефициента за намаление, предвиден в параграф 1, държавите членки могат въз основа на природните ограничения, посочени в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да разграничат различни категории райони с неблагоприятни климатични условия, с цел към тези категории да се прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 17
Определяне на стойността на правата на плащане съгласно членове 26 и 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на директните плащания или стойността на правата на плащане, отнасящи се за 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията или стойността на правата на плащане за земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 и член 24, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г.
За целите на определянето на директните плащания, отнасящи се за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, както е посочено в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията към земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
2. За целите на член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
подпомагането, отпуснато на даден земеделски стопанин за календарната 2014 г. по една или няколко схеми за подпомагане, посочени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
в)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, изброени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които прилага съответната държава членка.
При прилагане на настоящия параграф държавите членки трябва да не застрашават отделения от производството характер на подпомагането, предоставено в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. За целите на член 26, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 подпомагането, отпуснато за календарната 2014 г. съгласно членове 72а и 125а от Регламент (ЕО) № 73/2009, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
4. Позоваването в член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на държаните от земеделския стопанин права на плащане включва също и правата на плащане, които към датата на подаване на заявление за 2014 г. земеделският стопанин е отдал под аренда на друг земеделски стопанин.
Член 18
Окончателно определяне на стойността и броя на правата на плащане
Когато предназначената за земеделските стопани информация, посочена в член 25, параграф 10 или в член 40, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се основава на предварителни данни, окончателната стойност и окончателният брой на правата на плащане се определят и се съобщават на земеделските стопани, след като се извършат всички необходими проверки съгласно член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и при всички случаи до 1 април на годината, следваща първата година на прилагане на схемата за основно плащане от съответната държава членка.
Член 19
Определяне на стойността на правата на плащане в случаи на затруднения
1. Ако едно или няколко от директните плащания, посочени в член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от съответните суми в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, първоначалната единична стойност се определя въз основа на сумите, които земеделският стопанин е получил в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
2. Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на параграф 1 до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
Член 20
Частноправна договорна клауза в случай на продажба
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на продажба на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди крайната дата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане, определена от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на продавача и се прехвърлят директно на купувача, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които продавачът е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, продавачът трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, а купувачът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент.
Такава продажба не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 21
Частноправна договорна клауза в случай на отдаване под аренда
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на отдаване под аренда на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди датата, упомената в член 20, параграф 1, първа алинея, да отдават заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на арендодателя и се отдават под аренда директно на арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, арендодателят трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, арендаторът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент и договорът за аренда да изтича след крайната дата за подаване на заявление по схемата за основно плащане.
Такова отдаване под аренда не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 22
Бенефициери в съответствие с член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
За целите на член 24, параграф 1, трета алинея, буква а), подточка i), първо тире от Регламент (ЕС) № 1307/2013 „картофи за консумация“ и „посадъчен материал за картофи“ означава картофи с код по КН 0701, различни от тези, предназначени за производство на картофено нишесте.
Подраздел 2
Активиране и прехвърляне на права на плащане
Член 23
Изчисляване на стойността на правата на плащане
1. Правата на плащане първо се изчисляват с точност до третия знак след десетичната запетая, след което се закръгляват нагоре или надолу до най-близкия втори знак след десетичната запетая. Ако изчислението дава резултат, при който третият знак след десетичната запетая е 5, сумата се закръглява нагоре до най-близкия втори знак след десетичната запетая.
2. Ако земеделският стопанин прехвърли част от право на плащане, стойността на тази част се изчислява пропорционално за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Държавите членки могат да изменят правата на плащане, като сливат части от права на плащане, притежавани от един земеделски стопанин. Стойността на слетите права на плащане се определя за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като се събират стойностите на отделните части.
Член 24
Изисквания за активиране на права на плащане
1. Права на плащане могат да се декларират за плащане само веднъж за година от земеделския стопанин, който ги държи (собствени или под аренда) към крайната дата за подаване на единно заявление.
Когато обаче земеделският стопанин се възползва от възможността да измени единното заявление в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той може да декларира и права на плащане (притежавани или взети под аренда), които държи към датата, на която уведомява компетентния орган за измененията, при условие че въпросните права на плащане не са декларирани за плащане за същата година от друг земеделски стопанин.
Когато земеделският стопанин придобива права на плащане посредством прехвърляне от друг земеделски стопанин и когато другият земеделски стопанин вече е декларирал за плащане тези права на плащане, допълнително деклариране на правата на плащане от страна на получаващия земеделски стопанин се допуска, само ако прехвърлящият земеделски стопанин вече е уведомил компетентния орган за прехвърлянето в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 34, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и оттегли тези права на плащане от собственото си единно заявление в сроковете за изменение на единното заявление, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато даден земеделски стопанин, след като съгласно член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е декларирал парцелите, съответстващи на всички цели права на плащане, с които разполага, все още разполага с парцел, който възлиза на по-малко от един хектар, той може да декларира още едно цяло право, което дава право на плащане, изчислено пропорционално на размера на парцела. За целите на член 31, параграф 1, буква б) от посочения регламент това право на плащане се счита за напълно активирано.
Член 25
Прехвърляне на права на плащане
1. Права на плащане могат да се прехвърлят по всяко време на годината.
2. Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя определя посочените в тази разпоредба региони през първата година от прилагането на член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и не по-късно от един месец преди датата, определена от държавата членка съгласно член 33, параграф 1 от същия регламент.
Подраздел 3
Национални или регионални резерви
Член 26
Връщане в националния или регионалния резерв поради удържане при прехвърляне на права на плащане
Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя може да реши в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията, да върне в националния или регионалния резерв до 30 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане, прехвърлено без съответните хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Чрез дерогация от първа алинея, през първите три години на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да предвидят връщане в размер до 50 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане или на посочената в първа алинея еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Член 27
Прилагане на клауза за неочаквани печалби
За целите на член 28 и член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 увеличението на стойността на правата на плащане, посочено в тези разпоредби, се определя чрез сравнение на стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, произтичащи от прилагането съответно на член 25, параграф 4 и член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 след продажбата или отдаването под аренда, посочени съответно в член 28 или член 40, параграф 5 от същия регламент, със стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, която би се получила без продажбата или отдаването под аренда.
Член 28
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към крайната дата за подаване на заявление за разпределяне или увеличаване на стойността на права на плащане, която дата се определя от Комисията във основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно вече държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към датата на подаване на заявление, упомената в параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
В държавите членки, които прилагат увеличението, посочено в член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за целите на член 30, параграф 7 от същия регламент обаче увеличението, посочено във втора алинея от настоящия параграф, е задължително. Това увеличение следва да бъде на равнище, съответстващо на най-високото равнище на увеличение, което се прилага за целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В държавите членки, които прилагат член 24, параграф 6 или 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установените в тези разпоредби ограничения в разпределянето на правата на плащане могат да се прилагат mutatis mutandis към разпределянето на права на плащане съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки обаче могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в първа алинея ограничения ограничава общия брой права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва, до стойност, по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане в годината, в която подава заявление за разпределяне на права на плащане от резерва, на този земеделски стопанин се разпределя допълнителен брой права на плащане, който съответства на дял от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за съответната година съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Фиксираният процент, посочен във втора алинея от настоящия член, се изчислява в съответствие с метода, посочен в член 31, параграф 2, втора алинея от настоящия регламент.
Посоченият във втора алинея от настоящия параграф дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в трета алинея от настоящия параграф фиксиран процент и дела от правата на плащане, държани от земеделския стопанин, от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 в заявлението му за годината, посочена във втора алинея от настоящия параграф. За целите на настоящата алинея „права на плащане, държани от земеделския стопанин“ означава права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва.
При изчисляване на посочения във втора, трета и четвърта алинея от настоящия параграф брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в райони, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по втора алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
4. За земеделски стопани, които започват своята стопанска дейност, за целите на настоящия член се считат само тези земеделски стопани, които са започнали своята селскостопанска дейност през календарната 2013 г. или през по-късна година и които подадат заявление по схемата за основно плащане не по-късно от две години след календарната година, през която са започнали селскостопанската си дейност.
Член 29
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато се разпределят нови права на плащане съгласно член 30, параграф 10 от същия регламент, разпределянето се извършва в съответствие с условията, посочени в настоящия член, и в съответствие с обективните критерии, определени от съответната държава членка.
2. Когато земеделски стопанин, който не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1.
3. Когато земеделски стопанин, който държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
4. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 30
Допълнителни правила за определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв
1. При увеличаване на годишната единична стойност на правата на плащане съгласно член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки увеличават единичната стойност на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи към датата на подаване на заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията.
2. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 31
Случаи на затруднения
1. Когато земеделски стопанин е възпрепятстван от непреодолима сила или извънредни обстоятелства да подаде заявление за разпределяне на права на плащане съгласно член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и подаде заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, разпределят му се права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от същия регламент. Държавите членки определят годишната единична стойност на правата на плащане, които подлежат на разпределяне съответно съгласно член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и решенията, приети от съответната държава членка във връзка с възможностите по тези членове.
2. Държавите членки могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения в разпределянето на права на плащане ограничава броя права на плащане, разпределени на земеделския стопанин, до стойност, която е по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, и земеделският стопанин подава заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, счита се, че той се намира в специфични неблагоприятни условия съгласно член 30, параграф 7, буква б) от същия регламент. В такъв случай на земеделския стопанин се разпределя такъв брой права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, който съответства на дела от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като общият брой на правата на плащане, разпределени в държавата членка през 2015 г. след прилагане на предвидените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения, се раздели на общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, деклариран в държавата членка през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в първа и втора алинея фиксиран процент и дела от правата на плащане на земеделския стопанин от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на посочения в първа, втора и трета алинея от настоящия параграф брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в площи, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от същия регламент.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по първа алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
Подраздел 4
Държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 32
Изпълнение в държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Ако в настоящия подраздел не е предвидено друго, за държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се отнасят разпоредбите на настоящия раздел.
Член 33
Прилагане на член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
С цел да се определи кои права на плащане изтичат съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, приоритет се дава на правата на плащане с най-ниска стойност.
При права на плащане с еднаква стойност броят на притежаваните и броят на взетите под аренда права на плащане се намалява в еднакво съотношение.
Държавите членки могат да решат да прилагат първа и втора алинея на регионално равнище.
Член 34
Определяне на стойността на права на плащане съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от същия регламент
За целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да коригират размера на плащанията за 2014 г., както е посочено в член 26, параграф 5 от същия регламент, като преди намаленията и изключванията приспаднат сумата, произтичаща от правата на плащане, които са изтекли съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Схема за единно плащане на площ
Член 35
Отговарящи на условията за подпомагане хектари в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ
За целите на схемата за единно плащане на площ, предвидена в дял III, глава 1, раздел 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включително всички позовавания в Регламент (ЕС) № 1307/2013 на отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани за целите на тази схема, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 36
Прилагане на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на предвиденото в член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 разграничаване на схемата за единно плащане на площ се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, които прилага съответната държава членка съгласно член 36, параграф 3, втора алинея от посочения регламент и по целесъобразност, съгласно третата алинея от посочената разпоредба; когато обаче се взема предвид подпомагането, отпуснато съгласно съответната схема през 2014 г., сумата, която се използва за разграничаване на единното плащане за площ, не може да бъде по-висока от съответната сума, отпусната на отделен земеделски стопанин по такава схема през 2014 г.;
в)
когато се взема предвид подпомагането, отпуснато в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009, това разграничаване трябва да не застрашава отделения от производството характер на тези схеми.
Това разграничаване се предоставя за земеделски стопани, които през 2014 г. са получили подпомагането, посочено в член 36, параграф 3, втора, трета или четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Сумата на хектар се определя всяка година, като сумата за разграничаване на единното плащане на площ, предоставяна за отделен земеделски стопанин, се раздели на броя хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Ако размерът на подпомагането съгласно една или няколко от посочените в член 36, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 схеми за подпомагане, отнасящи се за 2014 г., е по-нисък от съответната сума или съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, държавите членки вземат под внимание подпомагането, отпуснато по съответните схеми за подпомагане през годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на първа алинея до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г., са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
3. Държавите членки могат да решат, че в случай на действително или бъдещо наследяване разграничаването на единното плащане на площ се предоставя за наследилия стопанството земеделски стопанин, при условие че той отговаря на изискванията на схемата за единно плащане на площ.
Член 37
Производство на коноп съгласно схемата за единно плащане на площ
По отношение на схемата за единно плащане на площ се прилага член 9 mutatis mutandis.
ГЛАВА 3
ЕКОЛОГИЗИРАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Еквивалентност
Член 38
Изисквания, приложими към националните или регионалните схеми за сертифициране
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят един или няколко публични или частни органа за сертифициране, които да удостоверяват, че земеделският стопанин съблюдава в своето стопанство практики, които отговарят на изискванията на член 43, параграф 3 от същия регламент.
2. Публичните или частните органи за сертифициране отговарят на следните условия:
а)
разполагат с експертния опит, оборудването и инфраструктурата, необходими за изпълнение на задачите по сертифициране;
б)
разполагат с достатъчен брой квалифицирани и опитни служители;
в)
безпристрастни са и не са в конфликт на интереси по отношение на задачите по сертифициране.
Частните органи по сертифициране трябва да са акредитирани в съответствие със стандартите EN ISO/IEC 17021 (Изисквания към органите, извършващи одит и сертификация на системи за управление) или EN ISO/IEC 17065 (Оценяване на съответствието - Изисквания към органите за сертификация на продукти, процеси и услуги). Акредитацията се извършва единствено от национален орган за акредитация в държавата членка в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (21).
3. Правомощията на публичен или частен орган за сертифициране се прекратяват, ако той не изпълнява условията, съгласно които е определен за такъв орган и които са посочени в параграф 2.
Член 39
Изчисляване на сумата, посочена в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013
1. За земеделските стопани, които вземат решение да съблюдават практиките, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и в раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и евентуални допълнителни еквивалентни практики, добавени към посоченото приложение, за които с оглед на недопускането на двойно финансиране е необходимо специално изчисление, като например еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) от посочения регламент, държавите членки намаляват размера на подпомагането на хектар, изчислен съгласно член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, със сума, която съответства на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион за всяка практика за екологизиране, на която съответната практика е еквивалентна.
Средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион се изчислява въз основа на процента, посочен в член 47, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, от средната стойност на националните тавани за годините от 2015 до 2019 г., определени в приложение II към посочения регламент, и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран в съответствие с член 33 или член 36 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г. Държавите членки, които вземат решение да прилагат практиките, посочени в първа алинея от настоящия параграф още през 2015 г., могат да направят приблизителна прогноза за броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г., въз основа на декларациите за 2014 г., направени съгласно член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки, които вземат решение да прилагат член 43, параграф 9, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да решат да приложат намалението, посочено в параграф 1 от настоящия член, на индивидуална основа чрез сума, съответстваща на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар за съответния земеделски стопанин.
Средното плащане за екологизиране за земеделския стопанин се изчислява въз основа на средната стойност на индивидуалното плащане, изчислено в съответствие с член 43, параграф 9, трета и четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за годините от 2015 до 2019 г., и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 33 от посочения регламент през 2015 г.
РАЗДЕЛ 2
Диверсификация на културите
Член 40
Изчисляване на дяловете на различните култури за диверсификация на културите
1. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури, предвидено в член 44, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, периодът, който трябва да бъде взет предвид, е най-значимата част от периода на отглеждане, като се имат предвид традиционните практики за отглеждане в национален контекст.
Държавите членки информират своевременно земеделските стопани за този период. За целите на изчисляването на дяловете на различните култури всеки хектар в рамките на цялата обработваема земя в дадено стопанство се отчита само веднъж в една референтна година.
2. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури площта, заета от дадена култура, може да включва особености на ландшафта, които са част от площите, които отговарят на условията по член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. На площи със смесени култури, където културите се отглеждат в отделни редове, културите се броят като различни култури, когато заемат най-малко 25 % от тази площ. Площта, заета от различните култури, се изчислява, като площта, заета от смесените култури, се раздели на броя на културите, които заемат най-малко 25 % от тази площ, независимо от действителния дял на съответната култура на тази площ.
При площи, на които смесените култури представляват основна култура, която се подсява с втора култура, площта се счита за заета само от основната култура.
Площи, заети от смесени култури, се считат - независимо от включените в сместа отделни култури - за заети от една-единствена култура. Без да се засягат разпоредбите на член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, такива единични култури се посочват като смесени култури. Когато може да се установи, че растителните видове, включени в различни смеси от семена, се различават един от друг, държавите членки могат да признаят тези различни смеси от семена като отделна една-единствена култура, при условие че различните смеси от семена не се използват за културата, посочена в член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 3
Постоянно затревени площи
Член 41
Рамка за определяне на допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи извън зоните по „Натура 2000“
Екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи, разположени извън зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, и посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определят въз основа на един или повече от следните критерии:
а)
те обхващат органични почви с високо съдържание на органичен въглерод, като например торфища или влажни зони;
б)
в тях се намират местообитания, изброени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
в)
в тях растат растителни видове, изброени в приложение II към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
г)
те са от съществено значение за видове диви птици, изброени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО;
д)
те са от съществено значение за видове диви животни, защитени по силата на Директива 92/43/ЕИО или съгласно националното законодателство;
е)
те обхващат постоянно затревени площи с висока природна стойност, определени въз основа на обективни критерии, които се установяват от държавите членки;
ж)
те обхващат почви с висок риск от ерозия;
з)
разположени са в чувствителен район, определен в плановете за управление на речните басейни съгласно Директива 2000/60/ЕО.
Държавите членки могат да решат всяка година да добавят нови такива зони, като своевременно информират за своето решение засегнатите земеделски стопани.
Член 42
Обратно преобразуване в случай на неспазване на задължението за екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22), когато даден земеделски стопанин е преобразувал или разорал постоянно затревена площ, за която важи задължението по член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площта в постоянно затревена площ и може за всеки отделен случай да издаде точни указания, които да се спазват от съответния земеделски стопанин, за начина на поправяне на нанесената екологична щета с оглед възстановяване на статута на екологично чувствителна зона.
Незабавно след като неспазването е установено, земеделският стопанин се уведомява за задължението за обратно преобразуване, както и за датата, до която това задължение трябва да се изпълни. Тази дата е не по-късна от датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 обратно преобразуваната площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на обратното преобразуване и подлежи на задължението, посочено в член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 43
Изчисляване на дела на постоянно затревените площи
1. Площите, декларирани от земеделски стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и единиците на дадено стопанство, които се използват за биологично производство в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (23), не се включват в съотношението на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ, нито в референтното съотношение, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площите, декларирани от земеделските стопани през 2012 г. като земя, заета от постоянни пасища, които са били преобразувани в земя за друго ползване, могат да се приспаднат от изчисляването на постоянно затревените площи в съответствие с член 45, параграф 2, втора алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 до броя на хектарите с постоянни пасища или с постоянно затревени площи, които земеделските стопани са създали след 2012 г. и са ги декларирали през 2015 г. на национално, регионално и субрегионално равнище, както и на равнище стопанство, при условие че са спазени съществуващите правила за поддържане на постоянни пасища, определени в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и в член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на броя хектари на създадените след 2012 г. постоянни пасища или постоянно затревени площи, посочени в първа алинея, се вземат предвид само хектарите с постоянни пасища или постоянно затревени площи върху земеделска площ, декларирани през 2012, 2013 или 2014 г. в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Държавите членки адаптират референтното съотношение, ако преценят, че е налице значително въздействие върху съотношението, дължащо се по-специално на промяна в площта, използвана за биологично производство, или промяна в участниците в схемата за дребни земеделски стопани. В такива случаи държавите членки незабавно информират Комисията за извършената адаптация, както и за нейните основания.
Член 44
Поддържане на дела на постоянно затревените площи
1. Държавите членки могат да наложат на земеделските стопани индивидуалното задължение да не преобразуват постоянно затревени площи без предварително индивидуално разрешение. Земеделските стопани се уведомяват за това задължение незабавно и при всички случаи преди 15 ноември на годината, през която съответната държава членка го е наложила. Това задължение се прилага само за земеделски стопани, които подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Издаването на разрешение може да зависи от прилагането на обективни и недискриминационни критерии, включително екологични такива. Ако посоченото в първа алинея разрешение подлежи на условието, че друга площ със съответстващи по брой хектари трябва да бъде създадена като постоянно затревена площ, то чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 тази площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на преобразуването. Тези площи се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
2. Когато се установи, че посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение е намаляло с повече от 5 % спрямо посоченото в същия член референтно съотношение, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площи в постоянно затревени площи и въвежда правила за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи.
Държавите членки определят кръга от земеделски стопани, които са задължени да преобразуват площи обратно, измежду земеделски стопани, които:
а)
подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от същия регламент; и
б)
въз основа на заявленията, подадени в съответствие с член 72 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 или член 19 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през предходните две календарни години, или за 2015 г. - през предходните три календарни години - разполагат със земеделски площи, които са били преобразувани от постоянно затревени площи или земя за постоянни пасища в площи за друго ползване.
Когато сроковете, посочени във втора алинея, буква б), включват календарни години преди 2015 г., задължението за обратно преобразуване се прилага и за площите, които са били преобразувани от площи за постоянни пасища в площи за друго ползване, които са били предмет на задължението, посочено в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 или член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато се определя кои земеделски стопани да преобразуват обратно площи в постоянно затревени площи, държавите членки налагат задължението на първо място на тези земеделски стопани, които разполагат с площ, преобразувана от постоянно затревени площи или земя за постоянно пасище в площ за друго ползване в нарушение на изискването за разрешаване, посочено в параграф 1 от настоящия член или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1122/2009. Тези земеделски стопани преобразуват обратно цялата преобразувана площ.
3. Ако прилагането на параграф 2, четвърта алинея не води до увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 над прага от 5 %, държавите членки предвиждат задължение за земеделските стопани, които разполагат с площ, която през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди е била преобразувана от постоянно затревена площ или земя за постоянни пасища в площ за друго ползване, също да преобразуват обратно процент от тази преобразувана площ в постоянно затревени площи или да създадат друга площ, съответстваща на този процент, като постоянно затревена площ. Този процент се изчислява въз основа на площта, преобразувана от земеделския стопанин през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди, и площта, която е необходима за увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, над прага от 5 %.
При изчисляването на процента, посочен в първа алинея, държавите членки могат да изключат от преобразуваната от земеделския стопанин площ онези площи, които са превърнати в постоянно затревени площи след 31 декември 2015 г., при условие че извършват административни кръстосани проверки на постоянно затревените площи, декларирани в геопространствените заявления за подпомагане, посредством пространствено засичане с площите, които са декларирани като постоянни пасища през 2015 г. и са регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели, и че тези постоянно затревени площи не са създадени в резултат на задължение за обратно преобразуване или за създаване на постоянно затревени площи съгласно параграф 2 или настоящия параграф. Ако обаче такова изключване не води до повишаване на посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение над прага от 5 %, държавите членки не изключват тези площи.
При изчисляването на посочения в първа алинея процент постоянно затревените площи или земята за постоянни пасища, които земеделските стопани са създали в рамките на задължения в съответствие с Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (24) и Регламент (ЕС) № 1305/2013, не се вземат предвид за площи, преобразувани от земеделския стопанин.
Земеделските стопани се уведомяват за индивидуалното задължение за обратно преобразуване и за правилата за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи незабавно и при всички случаи преди 31 декември на годината, през която е установено намалението с повече от 5 %. Задължението за обратно преобразуване трябва да се изпълни преди датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите, обратно преобразувани или създадени като постоянно затревени площи, се считат за постоянно затревени площи от първия ден на обратното преобразуване или създаването. Тези площи трябва да се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването им, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
РАЗДЕЛ 4
Екологично насочени площи
Член 45
Допълнителни критерии за видовете екологично насочени площи
1. За определянето на видовете площи, изброени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като екологично насочени площи, се прилагат параграфи 2-11 от настоящия член.
2. Върху земята, оставена под угар, не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земята, оставена под угар за повече от пет години с оглед на екологично насочените площи, продължава да бъде обработваема земя.
3. Тераси са терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и други тераси. Държавите членки могат да решат за екологично насочени площи да се считат само терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7. Държавите членки, които вземат решение за екологично насочени площи да се считат и други тераси, определят критерии за тези други тераси (включително минимална височина), въз основа на националната или регионалната специфика.
4. Особеностите на ландшафта са на разположение на земеделския стопанин и представляват особеностите, защитени съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3, както и следните особености:
а)
живи плетове или обрасли с дървесна растителност ивици с широчина до 10 m;
б)
отделни дървета с корона с диаметър, не по-малък от 4 m;
в)
дървета в редица, с корона с диаметър, не по-малък от 4 m. Разстоянието между короните не надхвърля 5 m;
г)
дървета в група, като същите са свързани от застъпващи се корони, и полски горички, като максималната площ и в двата случая е 0,3 ha;
д)
синори с широчина между 1 и 20 m, върху които не се произвежда земеделска продукция;
е)
езерца с размер до 0,1 ha. Резервоарите от бетон или пластмаса не се считат за екологично насочени площи;
ж)
канавки с максимална широчина 6 m, включително открити водни басейни за целите на напояването или отводняването. Каналите с бетонни стени не се считат за екологично насочени площи;
з)
традиционни каменни стени.
Държавите членки могат да решат да ограничат списъка от особености на ландшафта до особеностите съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3 и/или до една или няколко особености от изброените в първа алинея, букви а)-з), когато това е надлежно обосновано.
За целите на букви б) и в) от първа алинея държавите членки могат да включват дървета с диаметър на короната до 4 m, ако са признати от тях за ценни особености на ландшафта.
За целите на буква д) от първа алинея държавите членки могат да определят по-малка максимална широчина.
За целите на буква е) от първа алинея държавите членки могат да определят минимален размер за езерцата и да решат да включат в размера на езерцата разположена по протежението на водата ивица с крайречна растителност с широчина до 10 m. Те могат да определят критерии, с които да гарантират, че езерцата имат природна стойност, като отчитат тяхната роля по отношение на опазването на местообитанията и видовете.
За целите на буква з) от първа алинея държавите членки определят минимални критерии въз основа на националната или регионалната специфика, включително граници по отношение на височината и широчината.
5. Буферните ивици включват буферни ивици по протежението на водни потоци, изисквани съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 1, ЗИУ 1 или ЗИУ 10, както и други буферни ивици. Минималната широчина на другите буферни ивици се определя от държавите членки, но не може да бъде по-малка от 1 m. Те трябва да бъдат разположени върху обработваема земя или в съседство с обработваема земя по такъв начин, че по-дългата им страна да бъде успоредна на водния поток или на водоема. По протежението на водно течение те могат да включват ивици от крайречна растителност с широчина до 10 m. Върху буферните зони не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от това изискване държавите членки могат да разрешат пашата или коситбата, при условие че буферната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя.
6. Агролесовъдните хектари са обработваема земя, която отговаря на условията за подпомагане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и по отношение на която са изпълнени условията, за които е било предоставено или се предоставя подпомагане съгласно член 44 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 23 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки могат да решат да позволят върху тях да има земеделска продукция, да въведат изискване върху тях да няма земеделска продукция или да предоставят на земеделските стопани и двете възможности. Когато държавите членки решат да не позволяват земеделска продукция, чрез дерогация от изискването върху посочените ивици да няма земеделска продукция, те могат да разрешат паша или коситба, при условие че съответната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя. Минималната широчина на такива ивици се определя от държавите членки и не може да бъде по-малка от 1 m. Максималната широчина е 10 m.
8. За площите с дървесни култури с кратък цикъл на ротация без използване на минерални торове и/или продукти за растителна защита държавите членки определят списък на дървесните видове, които могат да бъдат използвани за тази цел, като избират от списъка, съставен съгласно член 4, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, видовете, които са най-подходящи от екологична гледна точка, и изключват видовете, за които е известно, че не са местни. Държавите членки определят също така изискванията по отношение на използването на минерални торове и продукти за растителна защита, като отчитат по-специално целта на екологично насочените площи за съхраняване и подобряване на биологичното разнообразие.
9. Площите с междинни култури или зелена покривка включват такива площи, създадени съгласно изискванията на посоченото в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ЗИУ 1, както и други площи с междинни култури или зелена покривка, при условие че същите са създадени чрез засяване на смес от видове култури или чрез подсяване на трева в основната култура. Държавите членки определят списъка на смесите от видове култури, които трябва да се използват, и периода за засяване на междинните култури или зелената покривка, като могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство. Периодът, който се определя от държавите членки, не може да продължава след 1 октомври.
Площите с междинни култури или зелена покривка не включват площи, засети със зимни култури, които се засяват обикновено през есента с цел получаване на реколта или използване като паша. Те не включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани в съответствие с ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
10. Върху площите с култури, които обогатяват почвата с азот, земеделските стопани отглеждат само такива култури, които обогатяват почвата с азот, които са включени в списък, определен от държавата членка. Този списък обхваща културите, които обогатяват почвата с азот, за които държавата членка счита, че спомагат за подобряване на биологичното разнообразие. Тези култури са налице през вегетационния период. Държавите членки определят правила относно местата, на които могат да се отглеждат култури, които обогатяват почвата с азот, и които отговарят на критериите за екологично насочени площи. Тези правила отчитат необходимостта да бъдат изпълнени целите на Директива 91/676/ЕИО и Директива 2000/60/ЕО, като се има предвид потенциалната способност на културите, които обогатяват почвата с азот, да увеличават риска от излужване на азот през есента. Държавите членки могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство.
Площите с култури, които обогатяват почвата с азот, не могат да включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани посредством ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
11. Един земеделски стопанин може да декларира една площ или особеност на ландшафта само веднъж за една референтна година за целите на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
Член 46
Правила относно регионалното изпълнение по отношение на екологично насочени площи
1. Държавите членки, които са избрали регионалното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят региони за целите на посочения член. Тези региони се състоят от единни и хомогенни географски райони със сходни селскостопански и екологични условия. За целта хомогенността се отнася до видовете почви, надморската височина, както и до наличието на естествени и полуестествени райони.
2. В рамките на определените региони държавите членки определят районите, в които трябва да бъдат постигнати до половината процентни пунктове по изискването за екологично насочени площи.
3. По отношение на определените райони държавите членки предвиждат специални задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани. С тези задължения се осигуряват прилежащи структури от съседни екологично насочени площи. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани включват изискване за всеки участващ стопанин най-малко 50 % от площта, която подлежи на изискването по член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да се намира на територията на неговото стопанство в региона в съответствие с член 46, параграф 2, втора алинея от посочения регламент.
4. Със задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани се гарантира, че прилежащите екологично насочени площи, посочени в параграф 3, се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. При определянето на площите и предвиждането на задълженията, посочени съответно в параграфи 2 и 3, държавите членки отчитат, ако е приложимо, съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на прилагането на стратегията за екологосъобразна инфраструктура.
6. Преди да предвидят задължения за земеделските стопани, държавите членки провеждат консултации със съответните земеделски стопани или групи стопани, както и с други заинтересовани страни. След тези консултации държавите членки съставят окончателен подробен план за регионалното изпълнение и информират заинтересованите страни, участвали в консултацията, и съответните земеделски стопани или групи стопани за него, включително за определените райони и за задълженията на участващите земеделски стопани или групи стопани, и по-специално за точния процент, който всеки отделен стопанин трябва да постигне в своето стопанство. Държавите членки съобщават тази информация на земеделския стопанин не по-късно от 30 юни на годината, предхождаща годината, за която се отнася регионалното изпълнение, или - за първата година на прилагане на настоящия регламент - достатъчно рано, за да се даде възможност на земеделския стопанин да подаде съответно заявлението си.
Без да се засягат плащанията за земеделските стопани, посочени в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки гарантират, че е създадена уредба по отношение на финансовите обезщетения между земеделските стопани и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с прилежащите екологично насочени площи.
Член 47
Правила относно колективното изпълнение и критериите, на които трябва да отговарят стопанствата, за да се счита, че са в непосредствена близост едно до друго
1. Държавите членки, които вземат решение да разрешат колективното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят критерии, на които да отговарят стопанствата, за които се счита, че са в непосредствена близост, като използват някой от следните елементи:
а)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в една община;
б)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в рамките на територия с даден радиус, който се определя от държавата членка, но не може да надвишава 15 km.
2. Държавите членки, които решат да определят площите, в които има възможност за колективно изпълнение, и които решат да наложат задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани, отчитат съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на подобряването на екологосъобразната инфраструктура.
3. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани, посочени в параграф 2, включват условието прилежащите екологично насочени площи да се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, втора алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Земеделските стопани, участващи в колективното изпълнение, сключват писмено споразумение, което съдържа подробна информация за вътрешната уредба по отношение на финансовите обезщетения и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с общата екологично насочена площ.
Член 48
Определяне на съотношението между гори и земеделска земя
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят процента на горите спрямо общата площ на земите, посочена в първа алинея от същия параграф, въз основа на данните, предоставяни от Евростат. При данните за горите се прилага определението, използвано от Организацията на ООН по прехрана и земеделие, и се изключват площите от категорията други залесени земи. Общата площ на земите изключва площите, заети от вътрешни водни басейни, включително реки и езера.
2. Съотношението между горите и земеделската земя, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява с помощта на данни, предоставяни от Евростат. Ако няма данни от Евростат относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи в необходимия мащаб, за да се направи оценка на съотношението на горите на равнище площ, равняващо се на равнището на местните административни единици (LAU2), или на равнището на ясно очертана единица, която обхваща един-единствен ясно указан прилежащ географски район със сходни селскостопански условия, могат да се използват и други източници на данни.
Държавите членки доказват, че относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи са използвали актуални и последователни данни, които отразяват във възможно най-голяма степен действителната ситуация.
3. Данните и изчисленията, посочени в параграфи 1 и 2, са валидни в продължение на три години. След изтичането на този срок държавите членки, които вземат решение да продължат да прилагат освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и да подновят този тригодишен срок, преизчисляват съотношенията в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член, като използват най-новите налични данни.
В случай на промяна на административните граници, която се отразява върху съотношението, посочено в параграф 2, данните и изчисленията се подлагат на нова оценка, като Комисията се уведомява за евентуалните промени в прилагането на освобождаването.
ГЛАВА 4
ПЛАЩАНЕ ЗА МЛАДИ ЗЕМЕДЕЛСКИ СТОПАНИ
Член 49
Достъп на юридически лица до плащане за млади земеделски стопани
1. Годишното плащане за млади селскостопански производители по член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предоставя на юридически лица, независимо от правната им форма, ако са изпълнени следните условия:
а)
юридическото лице има право на плащане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и има активирани права за плащане или е декларирало отговарящи на условията за подпомагане хектари, както е посочено в член 50, параграф 4 от същия регламент;
б)
млад земеделски стопанин по смисъла на член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 упражнява ефективен и дългосрочен контрол върху юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове през първата година, в която юридическото лице подава заявление за плащане по схема за млади земеделски стопани. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лице или лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други земеделски стопани;
в)
най-малко един от младите земеделски стопани, които отговарят на условието, посочено в буква б), отговаря на критериите за допустимост, установени от държавите членки съгласно член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако има такива, освен ако държавите членки са решили, че тези критерии се прилагат по отношение на всички подобни млади земеделски стопани.
Когато юридическо лице се контролира самостоятелно или съвместно от друго юридическо лице, условията, определени в първата алинея на буква б), се прилагат за всяко физическо лице, което упражнява контрол върху това друго юридическо лице.
2. Плащането, посочено в член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, повече не се отпуска, ако всички млади земеделски стопани, които отговарят на критериите, посочени в параграф 1, първа алинея, буква б), и по целесъобразност - в параграф 1, първа алинея, буква в), са престанали да упражняват контрол върху юридическото лице.
3. За целите на настоящия член:
а)
всяко позоваване в член 50, параграфи 4-10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на „земеделски стопанин“ се тълкува като позоваване на юридическото лице, посочено в настоящия член;
б)
позоваването на посоченото в член 50, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 първо подаване на заявление за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, се тълкува като позоваване на първото заявление на юридическото лице за плащане по схемата за млади земеделски стопани;
в)
без да се засяга параграф 4 от настоящия член, позоваването в член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на понятието „създаване“ се тълкува като позоваване на създаване от младите земеделски стопани, упражняващи контрол върху юридическото лице в съответствие с параграф 1, първа алинея, буква б) от настоящия член.
4. Когато няколко млади земеделски стопани по параграф 1, първа алинея, буква б) са придобили контрол над юридическото лице по различно време, най-ранното придобиване на контрол се счита за момент на създаване по член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 50
Достъп на групи физически лица до плащане за млади земеделски стопани
Член 49 се прилага mutatis mutandis по отношение на група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за които изискванията, посочени в член 49, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, са изпълнени на равнище група.
ГЛАВА 5
ОБВЪРЗАНО С ПРОИЗВОДСТВОТО ПОДПОМАГАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Доброволно обвързано с производството подпомагане
Член 51
Определения
За целите на настоящия раздел „мерки за обвързано с производството подпомагане“ означава мерки за прилагане на доброволно обвързаното с производството подпомагане, посочено в член 52, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 52
Общи принципи
1. Държавите членки определят регионите по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като например агрономически и социално-икономически характеристики, регионален селскостопански потенциал или институционална или административна структура. Тези региони могат да се различават от региони, определени съгласно други схеми за подпомагане, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. При определянето на специфичните видове селскостопански практики или специфичните селскостопански сектори по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки вземат предвид по-специално съответните производствени структури и условия на региона и на съответния сектор.
3. За целите на член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че определени видове селскостопански практики или специфични селскостопански сектори изпитват трудности, ако е налице риск от изоставяне или от спад на производството между другото поради ниска рентабилност на извършваната дейност, което оказва неблагоприятно въздействие върху икономическото, социалното или екологичното равновесие в съответния регион или сектор.
Член 53
Условия за отпускане на подпомагането
1. Държавите членки определят критерии за допустимост по отношение на мерки за обвързано с производството подпомагане в съответствие с рамката, установена с Регламент (ЕС) № 1307/2013, и условията, посочени в настоящия регламент.
2. Площите, добивите и броят на животните по член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят на регионално или секторно равнище от държавите членки. Те отразяват максималния добив, максималната обработваема площ или максималния брой животни в целевия регион или сектор за най-малко една година през петгодишния период, предхождащ годината на решението по член 53, параграф 1 от посочения регламент.
Годишното плащане се изразява като размер на подпомагането за съответна единица. То е резултат от съотношението между сумата, определена за финансиране на мярката, за която е подадено уведомление съгласно приложение I, точка 3, буква и) от настоящия регламент, и или площта/броя животни, които отговарят на условията за подпомагане за съответната година, или определените площ/брой животни, както е посочено в първа алинея от настоящия параграф.
3. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за маслодайните семена, посочени в приложението към Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент, общият размер на максималната площ, за която държавите членки са подали уведомление и за която се отпуска подпомагане, не надхвърля определена максимална площ за целия Съюз.
Когато максималната площ по първа алинея е надхвърлена, съответните държави членки коригират площта, за която е подадено уведомление, като прилагат коефициент за намаление, изчислен като съотношение между максималната площ и общия размер на площите, за които е подадено уведомление и за които се отпуска подпомагане на маслодайните семена по първа алинея.
Комисията определя коефициента за намаление по втора алинея посредством актове за изпълнение, които се приемат, без да се прилага процедурата по член 71, параграф 2 или параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за едър рогат добитък и/или овце и кози, държавите членки определят като условие за допустимост за подпомагане изискванията за идентификация и регистрация на животните, предвидени съответно в Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (25) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (26).
5. Държавите членки не могат да отпускат обвързано с производството подпомагане за площи, които не отговарят на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Когато държавите членки отпускат обвързано с производството подпомагане за коноп, се прилага условието по член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 9 от настоящия регламент.
Член 54
Съответствие и натрупване на различни видове подпомагане
1. За целите на член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 мерките, предвидени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (27), се считат за „други мерки и политики на Съюза“.
2. Държавите членки гарантират съответствието между:
а)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, прилагани съобразно други мерки и политики на Съюза;
б)
различните мерки за обвързано с производството подпомагане;
в)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, финансирани от държавни помощи.
Държавите членки гарантират, че мерките за обвързано с производството подпомагане не пречат на правилното функциониране на други мерки, посочени в първата алинея.
3. В случаите на подпомагане по една мярка за обвързано с производството подпомагане, което може да бъде отпуснато и по друга мярка за обвързано с производството подпомагане или по мярка, прилагана съобразно други мерки и политики на Съюза, държавите членки гарантират, че земеделският стопанин може да получи подпомагане, съобразено с целта, посочена в член 52, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, само по една такава мярка.
Член 55
Критерии за одобрение от Комисията
1. За целите на член 55, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че липсват алтернативи, ако:
а)
в целевия регион или сектор не може да се извършва никакво друго производство, освен производството, обхванато от мярката за обвързано с производството подпомагане, или ако продължаването на това производство изисква значителни промени в производствените структури; или
б)
възможностите за преминаване към друго производство са силно ограничени поради липсата на земя или подходяща за това производство инфраструктура, поради следващото от това значително намаляване на броя на стопанствата, поради равнището на необходимите в резултат на преобразуването инвестиции или поради сходни причини.
2. За целите на член 55, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е необходимо да се осигури постоянно снабдяване на местната преработвателна промишленост, когато се очаква евентуално спиране или намаляване на производството в целевия регион или сектор да окаже отрицателно въздействие върху дейността и свързаната с това икономическа жизнеспособност или заетост в предприятията по веригата на доставки, които зависят в голяма степен от това производство, като например преработватели на суровини или предприятия от хранително-вкусовата промишленост. Тези предприятия трябва да се намират в съответния регион или продължаването на дейността им да е сериозно зависимо от сектора.
3. За целите на член 55, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се смята, че са налице продължаващи смущения на съответния пазар, когато селскостопанските производители в целевия регион или сектор са засегнати от икономическите загуби, произтичащи по-специално от замърсяване, контаминация или влошаване на качеството на околната среда, свързани с конкретно събитие с ограничен териториален обхват.
4. При оценката на равнището на обвързаното с производството подпомагане във връзка с мерките, които трябва да бъдат одобрени съобразно съобщената от държавата членка информация, Комисията взема предвид равнището на обвързаните с производството директни плащания, отпускани в продължение на най-малко една година в рамките на референтния период 2010-2014 г., както е посочено в член 53, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Специално плащане за култура - памук
Член 56
Предоставяне на разрешение за земеделска земя за производство на памук
Държавите членки установяват обективни критерии, въз основа на които се одобряват земеделски земи в съответствие с член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Тези критерии се основават на едно или няколко от следните условия:
а)
аграрната икономика на регионите, в които памукът е основна култура;
б)
почвата и климата на въпросните площи;
в)
управлението на водите за напояване;
г)
системи за ротация и методи за отглеждане, които са съобразени с околната среда.
Член 57
Предоставяне на разрешение за сортове за засаждане
За целите на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки предоставят разрешение за сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове, посочен в Директива 2002/53/ЕО, които са съобразени с нуждите на пазара.
Член 58
Изисквания за допустимост
Засаждането на площите, посочени в член 57, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се извършва с минимална гъстота на посевите, която се определя от съответната държава членка въз основа на почвено-климатичните условия и конкретните регионални характеристики, където това е целесъобразно.
Член 59
Агрономически практики
Държавите членки могат да определят специални правила относно агрономическите практики, необходими за поддържането на културите и прибирането на реколтата при обичайни условия на отглеждане.
Член 60
Одобряване на междубраншови организации
1. Всяка година държавите членки одобряват за срок от една година, започващ не по-късно от 1 март, междубраншовите организации по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които кандидатстват за получаване на статут на одобрена организация и които:
а)
покриват обща площ от най-малко 4 000 ha, както е установено от държавата членка, отговарящи на критериите за одобрение, определени в член 56 от настоящия регламент;
б)
включват най-малко едно предприятие за омаганяване; и
в)
са приели вътрешен правилник за работа, по-специално относно условията за членство и членския внос, съгласно националните и съюзните правила.
2. Ако се установи, че одобрена междубраншова организация не спазва критериите за одобрение, посочени в параграф 1, държавата членка оттегля одобрението, освен ако съответното неспазване на критериите бъде коригирано. В случай, че планира да оттегли одобрението, държавата членка уведомява междубраншовата организация за това си намерение, както и за основанията за оттеглянето. Държавата членка дава възможност на междубраншовата организация да представи своите коментари в рамките на определен срок.
Земеделски производители, които са членове на одобрена междубраншова организация, одобрението за която е оттеглено в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, губят правото на увеличаване на помощите, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 61
Задължения на производителите
1. Производителят не може да членува в повече от една одобрена междубраншова организация по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Производител, който членува в одобрена междубраншова организация, доставя своя памук само на предприятие за омаганяване, което членува в същата организация.
3. Участието на производителите в одобрена междубраншова организация се основава на доброволно членство.
ГЛАВА 6
УВЕДОМЛЕНИЯ
Член 62
Уведомления във връзка с определенията и свързаните с тях разпоредби
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 63
Уведомления във връзка с коефициента за намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 8, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 64
Уведомления във връзка с основното плащане
1. Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 22, параграфи 2 и 3, член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание на тези решения. При решенията съгласно член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от посочения регламент освен това при необходимост се включва и обосновка.
Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 23, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети, по-специално критериите, използвани за определянето на регионите съгласно член 23, параграф 1 от посочения регламент, критериите, използвани за регионалното разпределение на националните тавани съгласно член 23, параграф 2 от посочения регламент, и критериите, използвани за годишни прогресивни изменения съгласно член 23, параграф 3 от посочения регламент.
2. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 30, параграф 7, член 30, параграф 11, буква б), член 32, параграф 3, буква б), член 32, параграф 5 и член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на първата година на прилагане на тези решения, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
В случай на преразглеждане на решението, посочено в член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информацията, посочена в първа алинея от настоящия параграф, се съобщава на Комисията до 31 януари на първата година от прилагането на преразгледаното решение.
3. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 34, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари на първата година на прилагане на това решение.
4. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 39, параграф 1, втора алинея и член 40, параграфи 2 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на годината, предхождаща годината, през която то се прилага за първи път, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
5. Когато държава членка реши да прилага схемата за единно плащане на площ съгласно член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 септември на всяка година за общия брой хектари за съответната референтна година, декларирани от земеделските стопани съгласно член 36, параграф 2 от посочения регламент.
Член 65
Уведомления във връзка с екологизирането
1. Държавите членки уведомяват Комисията за следното:
а)
до 15 декември 2014 г.:
i)
ако е приложимо, за своето решение да изчисляват плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно третата алинея от същия параграф;
ii)
ако е приложимо, за своето решение да определят допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
ако е приложимо, за своето решение да прилагат плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, на регионално равнище, както е предвидено в член 47, параграф 2 от същия регламент;
б)
до 15 декември на съответната година - за решението да определят нови екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, както е посочено в член 41, втора алинея от настоящия регламент;
в)
до 15 декември на всяка година за съответната референтна година:
i)
общия брой на земеделските стопани, които трябва да изпълняват най-малко едно задължение за екологизиране, посочено в член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и общия брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
ii)
общия брой на земеделските стопани, освободени от една или повече практики за екологизиране, и броя хектари, декларирани от тези земеделски стопани; броя на земеделските стопани, освободени от всички практики, тъй като отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 834/2007; броя на земеделските стопани, освободени от задължението за диверсификация на културите, и броя на земеделските стопани, освободени от задължението за екологично насочени площи, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани. Тези данни не включват земеделските стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани;
iii)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат равностойни мерки, като се разграничават земеделските стопани, които прилагат еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) или буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
iv)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация на културите, с разбивка по брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с две култури, и брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с три култури, включително съответния брой хектари обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
v)
общия брой на земеделските стопани, взет предвид при изчисляването на съотношението на постоянно затревените площи и общата земеделска площ, и общия брой на хектарите, заети с постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани;
vi)
общия брой на земеделските стопани, които декларират екологично чувствителни постоянно затревени площи; общия брой на хектарите, заети с екологично чувствителни постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани, и общия брой на хектарите, определени за екологично чувствителни постоянно затревени площи;
vii)
общия брой на земеделските стопани, към които се прилага задължението за екологично насочена площ; общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани; и общия брой на хектарите, декларирани като екологично насочена площ, преди прилагането на тегловните коефициенти, с разбивка по видове екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
viii)
общия брой на земеделските стопани, които изпълняват задължението за екологично насочени площи на регионално или колективно равнище, и общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
г)
до 15 декември на всяка година - референтното съотношение и годишното съотношение на постоянно затревените площи към общата земеделска площ, както и информация относно задълженията, установени на равнището на стопанството в съответствие с член 45, параграф 2, пета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 44 от настоящия регламент.
2. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август 2014 г. съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
своето решение по отношение на това кои площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, трябва да се считат за екологично насочени площи. До 1 октомври 2014 г. това уведомление се допълва с подробна информация за това решение, включително относно условията, които се прилагат по отношение на тези площи, в резултат на решенията, взети от държавите членки;
б)
подробна информация относно прилагането на коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
за държавите членки, избрали регионалното изпълнение, посочено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013: информация за определянето на регионите, за определянето на районите, за избраните площи за целите на член 46, параграф 4 от настоящия регламент, и информация, с която се обосновава по какъв начин с регионалното изпълнение се укрепва прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие;
б)
за държавите членки, които са разрешили колективното изпълнение, посочено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информация за определянето на районите и за избраните площи за целите на член 47, параграф 3 от настоящия регламент, ако това е приложимо.
4. В уведомлението, което трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки, отговарящи на условието, посочено в член 46, параграф 7 от посочения регламент и взели решение за прилагане на освобождаването, предвидено в тази разпоредба, предоставят на Комисията подробни данни за това решение, включително данните и изчисленията, които доказват, че всички условия за освобождаването, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, са изпълнени.
Първа алинея се прилага mutatis mutandis към решенията за продължаване прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за подновяване на тригодишния срок, посочен в член 48, параграф 3 от настоящия регламент.
Държавите членки уведомяват Комисията незабавно за евентуални промени в прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 66
Уведомления във връзка с плащането за млади земеделски стопани
1. Когато държава членка реши при изчисляването на плащането за млади земеделски стопани да приложи член 50, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията относно избрания метод за изчисляване на плащането и относно максималния срок, определен в съответствие с член 50, параграф 9 от посочения регламент, до 31 януари 2015 г.
2. Когато държава членка реши да определи критериите за допустимост в съответствие с член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или да приложи метода за изчисляване, посочен в член 50, параграф 10 от същия регламент, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари 2015 г.
3. Когато държава членка реши да се възползва от възможността за преизчисляване на фиксирания брой хектари, както е предвидено в член 50, параграф 10, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това решение и представя обосновка, както и обективните критерии, въз основа на които е взето решението, до 1 август на годината, в която ще се прилага това преизчисляване.
Член 67
Уведомления във връзка с доброволно обвързаното с производството подпомагане
1. Уведомленията, посочени в член 54, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включват елементите, изброени в приложение I към настоящия регламент.
2. За всяка мярка за обвързано с производството подпомагане и за всеки специфичен вид селскостопанска практика или специфичен селскостопански сектор държавите членки уведомяват Комисията за общия брой бенефициери, размера на отпуснатите плащания, както и общата площ и общия брой животни, за които подпомагането е действително изплатено. Уведомяването се извършва до 15 септември на годината, следваща годината, за която са отпуснати плащанията.
Член 68
Уведомления относно минималните изисквания за получаване на директни плащания
Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 69
Уведомления относно преразпределителното плащане
Когато държава членка реши да отпусне преразпределително плащане съгласно дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението, посочено в член 41, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включва подробна информация за това решение, включително подробна информация и обосновка на изчисляването на преразпределителното плащане, а когато е целесъобразно, и информация за прилагане на регионално равнище съгласно член 41, параграф 2 от посочения регламент, както и относно всякакво деление в рамките на броя на хектарите съгласно член 41, параграф 5 от посочения регламент.
Член 70
Уведомления относно плащането за райони с природни ограничения
Когато държава членка реши да отпусне плащане за райони с природни ограничения съгласно дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 48 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Уведомлението включва подробна информация за това решение, включително, когато е целесъобразно, информация относно всяко ограничаване на плащанията до определени площи в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, относно прилагането на максималните граници, посочени в член 48, параграф 4 от същия регламент, както и относно всякакво прилагане на регионално равнище в съответствие с член 48, параграф 5 от същия регламент.
Член 71
Уведомления относно схемата за дребни земеделски стопани
Когато държава членка реши да прилага схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с посочения дял.
Уведомлението включва подробна информация за това решение, в това число възможното автоматично включване на земеделски стопани съгласно член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изчислението на плащанията съгласно член 63 от посочения регламент.
Държавите членки информират Комисията относно решението за финансиране по член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 своевременно и не по-късно от 1 декември на календарната година, за която се отнася плащането.
Член 72
Прилагане на член 8, параграф 1, член 41, параграф 4 или член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 към членове на юридически лица или групи
Когато държава членка реши да приложи член 8, параграф 4, член 41, параграф 8 или член 52, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за това си решение.
Член 73
Линейни намаления на плащанията
Когато се прилагат линейни намаления по член 7, параграф 1, втора алинея, по член 51, параграф 2 или по член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки информират Комисията за приложения процент на намаление незабавно и не по-късно от 30 юни на годината, следваща календарната година, през която са поискани линейно намалените директни плащания.
Член 74
Искане за информация относно взетите от държавите членки мерки
Когато това е необходимо за осигуряване на правилното прилагане на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 или в настоящия регламент, Комисията може да поиска от държавите членки да предоставят подробна информация за мерките, предприети в изпълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 или всички разпоредби, приети от Комисията въз основа на същия регламент.
Член 75
Доклади
1. Когато България и Румъния решат да отпуснат допълнителни национални директни плащания съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те представят доклад до Комисията до 30 юни 2016 г. За всяко допълнително национално директно плащане в доклада се посочват броят на бенефициерите, общият размер на отпуснатите допълнителни национални директни плащания, хектарите, за които е отпуснато плащането, и равнището на плащането, според случая.
2. Когато държава членка реши да отпусне преходна национална помощ съгласно член 37, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя представя годишен доклад до Комисията до 15 септември на годината, следваща отпускането на тази преходна национална помощ. За всеки сектор докладът включва броя на бенефициерите, размера на отпуснатата преходна национална помощ, хектарите, броя на животните или други единици, за които е била отпусната помощта, и равнището на тази помощ, според случая.
Член 76
Уведомяване за решение в резултат от преразглеждане
Когато се преразглежда решение, за което Комисията е уведомена в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, Комисията се уведомява относно решението в резултат от преразглеждането в срок от четири седмици, считано от датата на вземане на това решение, освен ако в Регламент (ЕС) № 1307/2013 е предвиден друг срок за такова уведомление.
Уведомлението включва подробно описание на решението, а когато е приложимо, и обосновката и обективните критерии, въз основа на които е взето.
ГЛАВА 7
ИЗМЕНЕНИЕ, ОТМЯНА И ВЛИЗАНЕ В СИЛА
Член 77
Изменение на Регламент (ЕС) № 1307/2013
Приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 78
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 се отменят.
Те обаче продължават да се прилагат към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години преди календарната 2015 г.
Член 79
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 639/2014
оd 11. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike te o izmjeni Priloga X. toj Uredbi
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u okviru programa potpore predviđenih zajedničkom poljoprivrednom politikom te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (1), a posebice njezin članak 4. stavak 3., članak 8. stavak 3., članak 9. stavak 5., članak 35. stavci 1., 2. i 3., članak 36. stavak 6., članak 39. stavak 3., članak 43. stavak 12., članak 44. stavak 5., članak 45. stavci 5. i 6., članak 46. stavak 9., članak 50. stavak 11., članak 52. stavak 9., članak 57. stavak 3., članak 58. stavak 5., članak 59. stavak 3., članak 67. stavci 1. i 2.,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 (2) stavljena je izvan snage i zamijenjena je Uredbom (EU) br. 1307/2013. Uredbom (EU) br. 1307/2013 utvrđuje se novi pravni okvir koji se sastoji od novog sustava izravnih potpora, uključujući osnovno plaćanje za poljoprivrednike i dodatne programe potpore. Komisiji se dodjeljuju ovlasti za donošenje delegiranih i provedbenih akata. Kako bi se osiguralo neometano funkcioniranje programâ u novom pravnom okviru, potrebno je donijeti određena pravila putem takvih akata. Kako bi se smanjilo upravno opterećenje ta bi pravila trebala biti jednostavna i trebala bi se moći lako kontrolirati. Tim će se aktima zamijeniti pravila utvrđena u uredbama Komisije (EZ) br. 1120/2009 (3) i (EZ) br. 1121/2009 (4).
(2)
Potrebno je dopuniti taj okvir ovom Uredbom u pogledu određenih općih odredaba, programa osnovnih plaćanja, programa jedinstvenih plaćanja po površini, plaćanja za poljoprivrednike koji se pridržavaju poljoprivrednih praksi korisnih za klimu i okoliš, plaćanja za mlade poljoprivrednike koji započinju svoju poljoprivrednu djelatnost, dobrovoljnih proizvodno vezanih potpora, posebnog plaćanja za pamuk te u pogledu potrebnih obavijesti u odnosu na svaki program potpore.
(3)
Radi osiguranja ispravne primjene prilagodbi izravnih plaćanja u pogledu financijske discipline, potrebno je utvrditi opća pravila o redoslijedu izračuna takvih smanjenja u odnosu na smanjenja u skladu s Uredbom (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5)
(4)
U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (6), primjereno je razjasniti kako bi države članice pri donošenju mjera za provedbu zakonodavstva Unije trebale slobodno odlučivati u skladu s određenim načelima, uključujući posebno načelo nediskriminacije.
(5)
Potporom koja nije proizvodno vezana potpora trebaju se poštovati zahtjevi koji se smatraju proizvodno nevezanom potporom dohotku u smislu „zelene kutije” Sporazuma o poljoprivredi sklopljenog tijekom Urugvajskog kruga višestranih trgovinskih pregovora (7), a kod proizvodno vezane potpore trebaju se poštovati zahtjevi koji pripadaju „zelenoj kutiji” tog Sporazuma.
(6)
U skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 „poljoprivredna djelatnost” ne podrazumijeva nužno proizvodnju, uzgoj ili sadnju poljoprivrednih proizvoda. Poljoprivrednici mogu umjesto toga održavati poljoprivrednu površinu u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj, a da pripremne djelatnosti ne prelaze uobičajene poljoprivredne metode i strojeve ili, na poljoprivrednim površinama koje se prirodno održavaju u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj, provoditi određene minimalne djelatnosti. Budući da posljednje dvije djelatnosti zahtijevaju određenu radnju koju obavlja poljoprivrednik, potrebno je utvrditi okvir u Uniji unutar kojeg države članice moraju utvrditi dodatne kriterije za te djelatnosti.
(7)
Iz ekoloških razloga u definiciju „trajnog travnjaka” iz članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013 uključene su i vrste koje nisu travolike kao što su grmovi i/ili stabla, koji su prikladni za ispašu, pod uvjetom da trave i ostale travolike paše ostanu prevladavajuće na odgovarajućoj zemlji. Stoga je potrebno odrediti kriterij za utvrđivanje u kojim slučajevima trave i ostale travolike paše ostaju prevladavajuće.
(8)
Ta definicija „trajnog travnjaka” dopušta državama članicama da trajnim travnjacima smatraju i zemlju koja je prikladna za ispašu i koja je sastavni dio utvrđenih lokalnih praksi u kojima trave i ostale travolike paše tradicionalno nisu prevladavajuće u područjima za ispašu. Stoga je potrebno utvrditi kriterije na osnovu kojih se mogu odrediti takve utvrđene lokalne prakse.
(9)
U skladu s člankom 4. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice trajnim travnjacima mogu smatrati zemlju pogodnu za ispašu koja je sastavni dio utvrđenih lokalnih praksi u kojima trave i ostale travolike paše tradicionalno nisu prevladavajuće u područjima za ispašu. Ti trajni travnjaci mogu biti podložni koeficijentu smanjenja u skladu sa člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Kako bi se osigurala ravnomjerna primjena te odredbe, primjereno je predvidjeti mogućnost razlikovanja različitih kategorija područja u cilju primjene različitih koeficijenata smanjenja na te kategorije.
(10)
Člankom 9. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 propisuje se da se izravna plaćanja ne odobravaju fizičkim ili pravnim osobama, ili skupinama fizičkih i pravnih osoba, čije su poljoprivredne površine većinom područja koja se prirodno održavaju u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj i koji na tim površinama ne provode minimalne djelatnosti koje određuju države članice. Stoga je potrebno odrediti kada se takva područja smatraju glavnim dijelom poljoprivredne zemlje poljoprivrednika i razjasniti područje primjene te odredbe.
(11)
U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013, subjekte obuhvaćene područjem primjene takozvanoga negativnog popisa treba smatrati aktivnim poljoprivrednicima ako mogu dokazati da zadovoljavaju jedan od kriterija navedenih u toj odredbi. Jedan od tih kriterija sastoji se od dokazivanja da godišnji iznos izravnih plaćanja iznosi barem 5 % ukupnih prihoda ostvarenih od nepoljoprivrednih djelatnosti. Stoga je potrebno utvrditi odredbe kako bi se utvrdilo proizlaze li prihodi iz poljoprivrednih ili nepoljoprivrednih djelatnosti.
(12)
Osim toga, potrebno je utvrditi pravila o određivanju godišnjeg iznosa izravnih plaćanja za potrebe članka 9. stavka 2. i, prema potrebi, članka 9. stavka 3. te za potrebe članka 9. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, kojima se isključuju određeni poljoprivrednici iz primjene članka 9. stavka 2. i 3. te Uredbe. Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema poljoprivrednicima u Bugarskoj, Hrvatskoj i Rumunjskoj, gdje su izravna plaćanja podložna postupnom uvođenju, u tim državama članicama godišnji iznos izravnih plaćanja trebao bi se temeljiti na konačnim iznosima koji će se dodijeliti na kraju procesa postupnog uvođenja.
(13)
U skladu s člankom 9. stavkom 2. i, prema potrebi, člankom 9. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 poljoprivrednike se može isključiti iz potpore ako su njihove poljoprivredne djelatnosti zanemarive ili ako njihova glavna djelatnost ili predmet poslovanja nije obavljanje poljoprivredne djelatnosti. Potrebno je odrediti određene kriterije u tom pogledu, a istodobno državama članicama dati mogućnost uspostavljanja alternativnih kriterija kako bi se usredotočile samo na marginalne poljoprivredne djelatnosti.
(14)
Uredbom (EU) br. 1307/2013 predviđa se nekoliko mogućnosti dodjele prava na plaćanja poljoprivrednicima. Radi pravne sigurnosti, treba osigurati da se, u slučaju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja ili mogućnosti opozvanog budućeg nasljeđivanja te spajanja ili razdvajanja poljoprivrednog gospodarstva, broj i vrijednost prava na plaćanja koja se primaju odrede prema istim uvjetima koji bi se primjenjivali na poljoprivrednika koji je prvobitno upravljao poljoprivrednim gospodarstvom. Nadalje je potrebno predvidjeti pravila o načinu utvrđivanja broja prava na plaćanje koja se dodjeljuju u slučaju poljoprivrednih gospodarstava koja su nastala razdvajanjem ako su ta gospodarstva smještena u državama članicama primjenjujući članak 214. stavak 4. ili 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Radi opravdanih očekivanja poljoprivrednika, promjene pravnog statusa poljoprivrednika ne smiju utjecati na broj ili vrijednost prava na plaćanja koje poljoprivrednik može primiti ako taj poljoprivrednik i dalje nadzire gospodarstvo vodeći računa o upravljanju, dobitku i financijskom riziku.
(15)
Kako bi se osigurala pravna sigurnost i pravilno upravljanje pravima na plaćanja, potrebno je pojasniti da se za dodjelu i aktivaciju prava na plaćanja uzimaju u obzir samo oni prihvatljivi hektari koji su utvrđeni u skladu s člankom 2. stavkom 1. drugim podstavkom točkom 23. podtočkom (a) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 640/2014 (8).
(16)
U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (9) prava na plaćanja trebaju se dodijeliti osobi koja ima ovlasti za donošenje odluka, dobitke i financijske rizike povezane s poljoprivrednom djelatnošću na zemljištu za koje je dodjela zahtijevana. Primjereno je pojasniti da se to načelo posebice primjenjuje ako je prihvatljivi hektar predmet zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja jednog ili više poljoprivrednika.
(17)
Člankom 24. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 državama članicama dopušta se primjena koeficijenta smanjenja na određene prihvatljive hektare pod trajnim travnjakom smještene na područjima s teškim klimatskim uvjetima, posebno zbog nadmorske visine i ostalih prirodnih ograničenja. Kako bi se osigurala razmjerna primjena te odredbe, primjereno je uspostaviti okvir za primjenu takvog koeficijenta sniženja, posebno u pogledu ograničenja takvog smanjenja.
(18)
U članku 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđena su osnovna načela na temelju kojih samo aktivni poljoprivrednici mogu primiti izravna plaćanja. Nadalje, člankom 24. stavkom 9. te Uredbe državama članicama dopušta se određivanje minimalne veličine po gospodarstvu za dodjelu prava na plaćanja. Primjereno je uzeti u obzir te odredbe i u kontekstu određivanja vrijednosti prava na plaćanja.
(19)
Ako se na temelju članka 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 uzme u obzir potpora dodijeljena za kalendarsku godinu 2014. kako bi se odredila početna jedinična vrijednost prava na plaćanja, potrebno je pojasniti da države članice mogu odlučiti da neće uzeti u obzir sve mjere navedene u toj odredbi. Kako bi se izbjeglo neosnovano kažnjavanje poljoprivrednika, referentni iznosi koji su relevantni za određivanje vrijednosti prava na plaćanja ne smiju obuhvaćati sniženja ili isključenja utvrđena na temelju glave II. poglavlja 4. Uredbe (EZ) br. 73/2009. Primjereno je utvrditi kako će se ova potpora uzimati u obzir i utvrditi dodatne kriterije potrebne za poštovanje nevezanosti određenih programa koji bi se mogli uzeti u obzir.
(20)
Nadalje, za potrebe utvrđivanja početne jedinične vrijednosti prava na plaćanja, potrebno je pojasniti da su člankom 26. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 pravima na plaćanja u posjedu poljoprivrednika obuhvaćena i ona prava na plaćanja koja su dana u zakup drugom poljoprivredniku na dan podnošenja zahtjeva zakupodavca za 2014.
(21)
Kako bi se omogućilo predviđanje potpore dohotku za poljoprivrednike, primjereno je odrediti rok do kojeg države članice moraju utvrditi i obavijestiti poljoprivrednike o konačnoj vrijednosti i broju prava na plaćanja ako su poljoprivrednici obaviješteni na temelju privremenih podataka.
(22)
Za potrebe članka 26. ili članka 40. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako je poljoprivrednika zadesila viša sila ili izvanredne okolnosti tijekom referentne godine navedene u tim člancima, primjereno je utvrditi vrijednost prava na plaćanja na temelju posljednje godine na koju nisu utjecali viša sila ili izvanredne okolnosti. Državama članicama trebalo bi se dopustiti da utvrde određeni prag u pogledu utjecaja više sile ili izvanrednih okolnosti na izravnu potporu primljenu u referentnoj godini radi smanjenja administrativnog opterećenja.
(23)
U pogledu prodaje ili davanja u zakup gospodarstva ili dijela gospodarstva prije datuma za podnošenje zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja u prvoj godini primjene programa, potrebno je predvidjeti da države članice mogu odlučiti da poljoprivrednici na temelju ugovora mogu prenijeti prava na plaćanja koja im se trebaju dodijeliti zajedno s gospodarstvom ili dijelom gospodarstva. Pod takvom klauzulom građanskopravnog ugovora, prava na plaćanja trebaju se dodijeliti prodavatelju ili zakupodavcu i izravno prenijeti kupcu ili zakupcu, koji će imati koristi, gdje je to primjenjivo, od preuzimanja plaćanja koja je prodavatelj ili zakupodavac primio za 2014. ili od vrijednosti prava na plaćanja koja je prodavatelj ili zakupodavac posjedovao u 2014. kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao napomena za početnu jediničnu vrijednost prava na plaćanja. Osim toga potrebno je pojasniti da se članak 34. stavak 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne primjenjuje na takve prijenose.
(24)
S obzirom na izračune jedinične vrijednosti prava na plaćanja, potrebno je utvrditi jasna pravila koja se odnose na zaokruživanje iznosa i mogućnost podjele postojećih prava na plaćanja ako veličina parcele koja je prijavljena ili prenesena s pravom na plaćanja iznosi samo dio hektara te mogućnost spajanja prava i dijelova.
(25)
Radi pravne sigurnosti, primjereno je odrediti rok za uspostavljanje regija iz članka 34. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
(26)
Potrebno je utvrditi posebne odredbe za upravljanje nacionalnim ili regionalnim rezervama.
(27)
Potrebno je utvrditi kriterije i najviše postotke za primjenu članka 34. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kako bi se spriječilo da se smanjenjem iz te odredbe stvore znatne poteškoće za prijenos ili zabrana prijenosa prava na plaćanja.
(28)
Radi pravne sigurnosti, primjereno je pojasniti određivanje iznosa koji se može vratiti u nacionalnu ili regionalnu rezervu na temelju članka 28. ili članka 40. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 pri određivanju prava na plaćanja u prvoj godini provedbe programa osnovnog plaćanja.
(29)
Člankom 30. Uredbe (EU) br. 1307/2013 predviđaju se obvezni i neobvezni slučajevi dodjele prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve. Primjereno je utvrditi pravila za izračun broja i vrijednosti prava na plaćanja koja se dodjeljuju na taj način i osigurati da se prioriteti utvrđeni u članku 30. stavku 6. te Uredbe ne dovedu u pitanje odlukama koje države članice smiju donijeti u skladu s člankom 30. stavcima 7. i 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Slično tome, primjena članka 30. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 treba biti u skladu s člankom 24. stavcima 6. i 7. te Uredbe i s pravilima o teškoćama u ovoj Uredbi. Kako bi se osigurala nepovezanost programa osnovnog plaćanja, nakon datuma koji je odredila država članica u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 1122/2009 (10) za godinu potraživanja 2013. izračun broja i vrijednosti prava na plaćanja u okviru nacionalne ili regionalne rezerve ne trebaju se temeljiti na kriterijima pojedinih sektora.
(30)
Kako bi se osigurala pravna sigurnost i jednako postupanje prema poljoprivrednicima koji se počinju baviti poljoprivrednom djelatnošću, primjereno je pojasniti pojam „poljoprivrednici koji se počinju baviti poljoprivrednom djelatnošću” iz članka 30. stavka 11. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
(31)
Ako države članice dodjeljuju prava na plaćanja u skladu s člankom 30. stavkom 7. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013, vrijednost takvih prava izračunava se u skladu s člankom 25. ili 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
(32)
Člankom 24. stavcima 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 državama članicama omogućeno je nekoliko mogućnosti ograničavanja broja prava na plaćanja za dodjelu poljoprivrednicima. Određeni poljoprivrednici tako mogu imati visoki omjer prihvatljivih hektara koji nisu obuhvaćeni pravima na plaćanja što može dovesti do poteškoća jer se određeni programi potpore sporedni programu osnovnog plaćanja, posebno plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš, temelje na prihvatljivim hektarima prijavljenima za potrebe aktivacije prava na plaćanja. Stoga, treba pojasniti da ako je poljoprivrednik značajno pogođen ograničenjima navedenima u članku 24. stavcima 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice imaju mogućnost dodijeliti prava na plaćanja iz nacionalnih ili regionalnih rezervi. S obzirom na to da određena područja ne podliježu obvezama ekologizacije ili su s njima povezani samo ograničeni troškovi usklađivanja s ekologizacijom, potrebno je da države članice i dalje mogu odlučiti da ih ne uključe ako se otkriju slučajevi poteškoća.
(33)
U skladu s člankom 21. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 prava na plaćanja koja poljoprivrednik posjeduje (u vlasništvu ili u zakupu) izvan okvira prihvatljivih hektara kojima raspolaže ističu. Radi pravne sigurnosti, primjereno je pojasniti redoslijed prvenstva isteka tih prava na plaćanja i definirati dodatna pravila provedbe. Nadalje, primjereno je pružiti državama članicama mogućnost da ovu odredbu uzmu u obzir i u kontekstu određivanja vrijednosti prava na plaćanja.
(34)
Uredbom (EU) br. 1307/2013 predviđena je mogućnost provedbe osnovnog plaćanja u određenim državama članicama u obliku programa jedinstvenih plaćanja po površini najkasnije do 2020. godine. Uzimajući u obzir činjenicu da se jedinstveno plaćanje po površini po hektaru izračunava svake godine i da je prihvatljivost za osnovno plaćanje preduvjet pristupu većini ostalih programa izravnih plaćanja i stoga je s njima neodvojivo povezano, potrebno je pojasniti da se u svrhe odgovarajućih programa uzimaju u obzir samo prihvatljivi hektari koji su određeni u skladu s člankom 2. stavkom 1. drugim podstavkom točkom 23. podtočkom (a) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
(35)
Država članica koja primjenjuje program jedinstvenih plaćanja po površini i koja primjenjuje program osnovnih plaćanja najkasnije od 1. siječnja 2018. može razlikovati jedinstveno plaćanje po površini po hektaru uzimajući u obzir određena plaćanja dodijeljena za kalendarsku godinu 2014. Za potrebe tog razlikovanja, primjereno je utvrditi kako se ta plaćanja trebaju uzeti u obzir i utvrditi dodatne kriterije koji su potrebni za poštovanje nevezanosti određenih programa. Nadalje, ako je poljoprivrednik bio pod utjecajem više sile ili izvanrednih okolnosti koje su utjecale na kalendarsku godinu 2014., primjereno je utvrditi razlikovanja na temelju posljednje godine na koju nisu utjecali viša sila ili izvanredne okolnosti. Državama članicama ipak treba dopustiti da utvrde određeni prag u pogledu utjecaja više sile ili izvanrednih okolnosti na izravnu potporu primljenu u referentnoj godini radi smanjenja administrativnog opterećenja. Uz to, radi pravne sigurnosti, potrebno je osigurati pravila u slučaju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja.
(36)
Poglavljem 3. glavom III. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđuju se uvjeti dodjele plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš (plaćanje za „ekologizaciju”). Zahtjevi povezani s plaćanjem za ekologizaciju kako su predviđeni temeljnim aktom općeniti su (primjenjivi ako se slijedi isti model za sve korisnike) i njima su predviđene izvanugovorne mjere kojima se u cijelosti osigurava da se poljoprivreda EU-a temelji na praksama koje nadilaze zahtjeve višestruke sukladnosti. Ta se načela utvrđena u temeljnom aktu uzimaju u obzir pri utvrđivanju detaljnih pravila o praksama ekologizacije.
(37)
Kako bi se osigurala prikladna razina jamstva u pogledu obveza određenih člankom 43. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 povezanih s istovrijednim praksama obuhvaćenim nacionalnim i regionalnim programima certificiranja, potrebno je utvrditi kriterije u pogledu imenovanja javnih ili privatnih tijela za certificiranje.
(38)
Kako bi se poštovala načela izbjegavanja dvostrukog financiranja, potrebno je predvidjeti pravila za izračun plaćanja nekih posebnih preuzetih obveza koje obuhvaćaju prakse iz točke 3. i 4. odjeljka I. i točke 7. odjeljka III. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013. Budući da se te preuzete obveze tiču istovrijednih praksi koje omogućuju poljoprivrednicima koji takve obveze preuzimaju da ispune jednu ili više obveza kako bi primili plaćanje za „ekologizaciju” iz poglavlja 3. glave III. Uredbe (EU) br. 1307/2013, potrebno je smanjiti plaćanja za te preuzete obveze, u usporedbi s normalnim plaćanjima predviđenima na temelju članka 28. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11), za iznos koji se izračunava na temelju razine plaćanja za ekologizaciju u predmetnoj državi članici ili regiji ili u posebnim slučajevima na temelju pojedinačnih plaćanja poljoprivrednika za ekologizaciju.
(39)
Člankom 44. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđene su obveze u pogledu broja usjeva i relativnih udjela usjeva na obradivom zemljištu. Potrebno je utvrditi pravila o detaljnom izračunu tih udjela različitih usjeva.
(40)
Potrebno je utvrditi pravila o razdoblju koje će se uzeti u obzir za izračun relativnog udjela usjeva, uzimajući pritom u obzir realno vrijeme uzgoja kultura i potrebu za jednostavnom administracijom.
(41)
Radi jasnoće za poljoprivrednike i države članice te kako bi se pridonijelo zaštiti elemenata krajobraza smještenih na obradivim poljima, potrebno je pojasniti stanje u pogledu površine s obilježjima krajobraza.
(42)
Za potrebe izračuna udjela različitih usjeva, potrebno je i utvrditi dodatna pravila za specifične slučajeve miješanog uzgoja u posebnim redovima, podusjeve i uporabu mješavine sjemena.
(43)
Člankom 45. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđene su obveze namijenjene očuvanju površina trajnih travnjaka kojima se najviše pridonosi zaštiti okoliša, a posebice sekvestraciji ugljika, bioraznolikosti i zaštiti tla. Takvi travnjaci, koji su područja od velikog ekološkog interesa, smješteni su unutar, ali i izvan mreže Natura 2000. Za one koji su smješteni izvan nje potrebno je utvrditi okvir za države članice za njihovo označivanje kako bi se osigurala njihova učinkovita zaštita kojim bi se državama članicama omogućilo da se uzmu u obzir uvjeti u državi članici te bi se okvir trebao temeljiti na sinergiji s postojećim okolišnim politikama.
(44)
Kako bi se osigurala zaštita takvih površina trajnih travnjaka tijekom godina, potrebno je utvrditi pravila o ponovnoj konverziji takvih površina u slučaju da poljoprivrednik ne poštuje strogu zaštitu.
(45)
Člankom 45. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 predviđena je zaštita udjela trajnih travnjaka u usporedbi s ukupnom poljoprivrednom površinom. Kako bi se taj cilj postigao, države članice trebaju pratiti razvoj udjela trajnih travnjaka. Potrebno im je dopustiti uspostavu sustava prethodnog odobrenja. Pojedinačne ponovne konverzije i zabranu daljnjih konverzija treba zahtijevati u slučaju smanjenja većem od 5 %. Radi jasnoće i razmjerne provedbe, potrebno je uspostaviti pravila o poljoprivrednicima i površinama koji podliježu odobrenjima i ponovnim konverzijama.
(46)
Radi učinkovite uporabe postupka odobrenja za konverziju trajnih travnjaka, potrebno je državama članicama pružiti fleksibilnost pri odabiru prioritetnih površina ili skupina poljoprivrednika za dodjelu odobrenja koje se temelji na objektivnim kriterijima.
(47)
Potrebno je osigurati pravila za metodu utvrđivanja omjera trajnih travnjaka i poljoprivrednih zemljišta kako bi se izbjegle situacije u kojima se površine trajnih travnjaka broje dva puta zbog prakse dugoročne rotacije travnjaka te kako bi se izbjeglo da konverzije, koje provode mali i ekološki poljoprivrednici, koji su izuzeti od obveza ponovne konverzije, imaju izravan učinak na obvezu ponovne konverzije ostalih poljoprivrednika. U opravdanim slučajevima potrebno je državama članicama dopustiti prilagodbu njihovog referentnog omjera.
(48)
U članku 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013 navedene su značajke i područja koje države članice mogu prijaviti kao ekološki značajnu površinu. Potrebno je utvrditi daljnje kriterije za određivanje tih značajki i područja kao ekoloških ciljnih površina. Kako bi se ispunio cilj bioraznolikosti, ti bi kriteriji trebali osigurati očuvanje i poboljšanje bioraznolikosti na poljoprivrednim gospodarstvima. Tim bi se kriterijima također trebali uzeti u obzir napori koje su poljoprivrednici već poduzeli.
(49)
Na zemlji na ugaru zahtjev za nikakvu proizvodnju, koji će dovesti do ograničenja primjene pesticida ili gnojiva, ne bi trebao isključivati dobrovoljno djelovanje poput sjetve mješavina divljeg cvijeća u cilju poboljšanja koristi od bioraznolikosti. Potrebno je pojasniti da zemlja na ugaru više od pet godina za potrebe zahtjeva za ekološki značajnu površinu ostaje obradiva zemlja i nije obuhvaćena definicijom trajnog travnjaka.
(50)
Što se tiče terasa, s obzirom na raznolikost u njihovoj izgradnji u cijeloj Uniji, države članice trebale bi odrediti detaljne uvjete na temelju nacionalnih ili regionalnih posebnosti, uzimajući u obzir njihovu vrijednost za bioraznolikost.
(51)
Radi jasnoće, obilježja krajobraza koja se ubrajaju u ekološki značajnu površinu trebala bi biti navedena, a poveznicu s obilježjima već zaštićenima u državama članicama na temelju višestruke sukladnosti potrebno je pojasniti. Za neka je obilježja potrebno utvrditi najmanju ili najveću veličinu kako bi se olakšalo njihovo utvrđivanje i pomoglo jamčiti da je područje pretežno poljoprivredno.
(52)
Granični pojasevi, koji se trebaju nalaziti blizu granice obradivih polja duž tokova vode ili unutar polja više na nagibu, korisni su za smanjenje otjecanja onečišćujućih tvari u površinske vode. Radi koristi od bioraznolikosti, potrebno je predvidjeti da se sva ta područja koja se smatraju ekološki značajnim površinama ne koristite za proizvodnju, čime će se izbjeći i primjena pesticida te ograničiti uporaba gnojiva. Kako bi se dodatno povećale koristi od bioraznolikosti, dobrovoljno djelovanje poput sjetve mješavine divljeg cvijeća ne bi se smjelo isključiti. Države članice trebale bi moći odlučiti je li ispaša na graničnim pojasevima i košnja trave za krmu dopuštena ili ne.
(53)
Što se tiče hektara agrošumarstva, potrebno je pojasniti da su površine koja se trebaju uzeti u obzir površine obradive zemlje koje se nalaze na području u okviru poljoprivredno-šumarskog sustava koje još uvijek ispunjuje uvjete na temelju kojih dobiva ili je dobilo potporu za ruralni razvoj. Države članice koje odaberu ta područja za ispunjivanje obveze ekološki značajne površine trebale bi uzeti u obzir cilj bioraznolikosti prilikom utvrđivanja dodatnih uvjeta za dobivanje potpore za uspostavljanje agrošumarskih sustava u svojim programima ruralnog razvoja.
(54)
Što se tiče pojaseva prihvatljivih hektara duž rubova šuma, države članice trebale bi odlučivati hoće li utvrditi zahtjev za nikakvim uzgojem kojim će se izbjeći korištenje ulaznih faktora na određenom pojasu pokraj šume kako bi se stvorio zaštitni prijelaz u susjednu šumu. Takav zahtjev omogućit će veću vrijednost ekološke ciljne površine koja bi se trebala odraziti u diferenciranoj vrijednosti ponderacijskog faktora za tu vrstu područja.
(55)
Ograničena uporaba ulaznih faktora potrebnih za uzgoj kulture kratkih ophodnji dovodi do neizravnih koristi za bioraznolikost. U tu svrhu države članice trebaju utvrditi uvjete koji se primjenjuju na ovu vrstu ekološki značajne površine određivanjem popisa vrsta stabala koja se mogu koristiti i pravila u pogledu uporabe ulaznih faktora.
(56)
Kako bi se omogućila provedba prilagođena nacionalnim uvjetima i za optimalnu uporabu kapaciteta postrnih usjeva i zelenog pokrova za učinkovito preuzimanje preostalog dušika i u cilju izbjegavanja golog tla i raspršenog onečišćenja u podzemnoj vodi, države članice trebaju utvrditi datume za sjetvu takvih pokrova. Postrne usjeve ili zelene pokrove trebalo bi utvrditi sjetvom mješavine vrsta usjeva ili podusjevom trave radi optimalnog agronomskog ili ekološkog ishoda u smislu bioraznolikosti. Države članice mogu u okviru područja primjene GAEC 4 iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 utvrditi datume nakon kojih je dozvoljeno mehaničko uništavanje postrnih usjeva i zelenog pokrova.
(57)
Što se tiče područja s usjevima koji vežu dušik, države članice trebale bi utvrditi pravila kojima će se izbjeći to da bi uzgoj usjeva koji vežu dušik na ekološkim ciljnim površinama doveo do povećanog ispiranja dušika i pogoršanja kakvoće vode, što ne bi bilo u skladu s ciljevima Direktive Vijeća 91/676/EEZ (12) i Direktive 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13) te bi ugrozilo cilj bioraznolikosti. Potrebno je i da države članice utvrde popis usjeva koji vežu dušik za koje se smatra da pridonose poboljšanju bioraznolikosti.
(58)
Kako bi se imale najveće koristi od utvrđivanja ekološki značajne površine na obradivoj zemlji i kako bi se osiguralo da ekološki značajne površine pokrivaju postotak predviđen u članku 46. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, potrebno je jasno utvrditi, radi učinkovitog upravljanja, da se obilježje parcele ili krajobraza ne smije brojati dvaput u istoj godini radi postizanja usklađenosti sa zahtjevom za ekološki značajnu površinu.
(59)
Člankom 46. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 državama članicama dopušta se da provedu do 50 % pojedinačnog zahtjeva za ekološki značajnu površinu na regionalnoj razini. Kako bi se osiguralo da takva regionalna provedba donosi dodatne koristi s gledišta okoliša i krajobraza te pridonese provedbi Strategije o zelenoj infrastrukturi (14), potrebno je uvesti pravila o obilježjima koja se mogu koristiti za uspostavljanje susjednih ekološki značajnih površina. Također bi trebalo utvrditi pravila u pogledu određivanja područja u cilju stvaranja uzajamnog djelovanja u provedbi poljoprivrednih i ekoloških politika Unije.
(60)
U svrhu odluke koju trebaju donijeti države članice, a kojom se poljoprivrednicima daje mogućnost zajedničkog provođenja polovice svoje obveze za ekološki značajnu površinu kako je predviđeno u članku 46. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, potrebno je uvesti pravila slična pravilima o regionalnoj provedbi u pogledu obilježja koja se mogu koristiti za uspostavljanje susjednih ekološki značajnih površina kako bi se jamčila dodana vrijednost za okoliš i pridonijelo unapređenju zelene infrastrukture. Pravilima o kriterijima koje poljoprivrednici trebaju ispuniti trebalo bi predvidjeti da se njihova gospodarstva trebaju nalaziti u neposrednoj blizini uz istodobno omogućivanje fleksibilnosti državama članicama da uzmu u obzir različite upravne strukture. Radi pravne jasnoće, potrebno je utvrditi pravila o sadržaju pisanih ugovora koji se sklapaju između sudionika u cilju određivanja prava i obveza svakog od njih.
(61)
Što se tiče mogućnosti da određene države članice izuzmu poljoprivrednike u gusto pošumljenim područjima iz obveze za ekološke ciljne površine, potrebno je utvrditi pravila koja omogućuju jasnoću u pogledu metoda i podataka koji se trebaju koristiti za izračun omjera šume i ukupne površine zemlje te omjera šume i poljoprivredne zemlje.
(62)
Uredbom (EU) br. 1307/2013 utvrđuju se uvjeti prihvatljivosti za plaćanja za mlade poljoprivrednike. Plaćanje podliježe uvjetu da mladi poljoprivrednik kao nositelj gospodarstva prvi put uspostavlja poljoprivredno gospodarstvo ili je već uspostavio takvo gospodarstvo unutar pet godina prije prvog zahtjeva za plaćanje te da nije stariji od 40 godina u godini predaje prvog zahtjeva za plaćanje. Ako je riječ o pravnim osobama, primjereno je da te zahtjeve ispunjuju sve fizičke osobe koje imaju učinkovitu i dugoročnu kontrolu nad pravnom osobom kako je utvrdio Sud Europske unije (15). Nadalje je nužno pojasniti koje uvjete pravna osoba ili fizičke osobe koje imaju kontrolu nad pravnom osobom moraju ispunjivati.
(63)
Kako bi se izbjeglo moguće izbjegavanje plaćanja za mlade poljoprivrednike, potrebno je osigurati da je plaćanje pravnoj osobi odobreno samo onoliko dugo koliko najmanje jedna fizička osoba koja ima kontrolu nad pravnom osobom u prvoj godini zahtjeva za plaćanje u okviru programa i dalje ima kontrolu nad njom. Radi utvrđivanja najduljeg roka za plaćanja u skladu s člankom 50. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 nužno je utvrditi pravila za slučajeve u kojima jedna ili više fizičkih osoba imaju kontrolu nad pravnom osobom.
(64)
Kako bi se izbjegla diskriminacija među pravnim osobama i skupinom fizičkih osoba koje se prijavljuju za program za mlade poljoprivrednike, potrebno je primijeniti jednaka pravila na skupinu fizičkih osoba kako je navedeno u članku 4. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 ako skupina, a ne njezini pojedinačni članovi, podnosi zahtjev za program osnovnih plaćanja i program za mlade poljoprivrednike.
(65)
Poglavljem 1. glavom IV. Uredbe (EU) br. 1307/2013 pruža se mogućnost dodjele dobrovoljne proizvodno vezane potpore poljoprivrednicima. Potrebno je utvrditi uvjete za dodjelu potpore iz tog poglavlja.
(66)
U skladu s člankom 52. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 dobrovoljna proizvodno vezana potpora može se dodijeliti samo onim sektorima ili onim regijama države članice u kojima se posebne vrste poljoprivrednih djelatnosti ili posebni poljoprivredni sektori koji su osobito važni iz gospodarskih i/ili društvenih i/ili ekoloških razloga suočavaju s određenim poteškoćama. Nadalje, u skladu s člankom 52. stavcima 5. i 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, dobrovoljna proizvodno vezana potpora može se dodijeliti samo u mjeri potrebnoj da potakne održavanje trenutačnih razina proizvodnje u predmetnim regijama. Ona se treba dodijeliti u obliku godišnjeg plaćanja u utvrđenim granicama količinskih ograničenja i temeljiti se na utvrđenim površinama te prinosima ili utvrđenom broju životinja. Kako bi se osiguralo da su mjere u okviru dobrovoljne proizvodno vezane potpore dobro usmjerene i da se njima dobro upravlja, dok se istodobno državama članicama omogućuje da oblikuju dobrovoljne proizvodno vezane potpore prema svojim potrebama, potrebno je osigurati da se državama članicama dodijeli odgovornost za utvrđivanje regija i/ili vrsta poljoprivrednih djelatnosti koje imaju pravo na potporu te za utvrđivanje granica količinskih ograničenja i odgovarajuće razine potpore. Kako bi se izbjeglo narušavanje tržišta, plaćanja se ne smiju temeljiti na kolebanju tržišnih cijena niti trebaju biti jednakovrijedna sustavu kompenzacijskih plaćanja, pri čemu države članice poljoprivrednicima isplaćuju nacionalne potpore za poljoprivredu na temelju razlike između ciljane i domaće tržišne cijene.
(67)
U skladu s Memorandumom o razumijevanju između Europske ekonomske zajednice i Sjedinjenih Američkih Država u pogledu sjemena uljarica u okviru GATT-a (16), potrebno je utvrditi zasebnu osnovnu površinu za proizvođače, koji primaju plaćanja za sjeme uljarica iz Priloga tom Memorandumu o razumijevanju. S obzirom na to da su sjemena uljarica uključeni u popis sektora i proizvodnji koji su prihvatljivi za dobrovoljne proizvodno vezane potpore, primjereno je u taj program potpore na razini Unije uvesti najveću površinu za sjeme uljarica iz Memoranduma o razumijevanju kako bi se osigurala usklađenost s tom međunarodnom obvezom. U slučaju prekoračenja najveće površine, države članice prilagođavaju prijavljenu površinu primjenom koeficijenta smanjenja koji izračunava i koji im priopćuje Komisija.
(68)
U skladu s člankom 52. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 zahtijeva se usklađenost između dobrovoljne proizvodno vezane potpore dodijeljene na temelju navedenog članka s ostalim mjerama potpore Unije ili s mjerama koje se financiraju državnim potporama. Radi urednog upravljanja programima i izbjegavanja dvostrukog financiranja, slične se mjere ne bi trebale dvostruko financirati u okviru dobrovoljne proizvodno vezane potpore i ostalih programa potpore Unije. Zbog raznovrsnih mogućnosti koje su im dostupne pri provedbi dobrovoljne proizvodno vezane potpore, države članice trebaju biti odgovorne za osiguravanje usklađenosti unutar okvira utvrđenog Uredbom (EU) br. 1307/2013 i u sukladnosti s uvjetima utvrđenima u toj Uredbi.
(69)
U skladu s člankom 55. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 Komisija odobrava odluku iz članka 53. stavka 4. ili prema potrebi iz članka 53. stavka 6. točke (a) te Uredbe, ako se u predmetnoj regiji ili sektoru ukazala jedna od određenih potreba. Kako bi se osigurala ispravna primjena tog članka, potrebno je osigurati da se detaljno navedu kriteriji koji se primjenjuju na te potrebe.
(70)
Poglavljem 2. glave IV. Uredbe (EU) br. 1307/2013 predviđena su posebna plaćanja za pamuk. Komisija bi trebala utvrditi pravila i uvjete za odobrenje poljoprivrednih zemljišta i sorti za potrebe tog plaćanja. Nadalje, treba utvrditi pravila o zahtjevima za prihvatljivost. Objektivni je zahtjev da se na zemljištu mora sijati na način da se postigne najmanja gustoća sadnje koju propisuju države članice na osnovu tla i klimatskih uvjeta te određenih regionalnih posebnosti. Utvrđivanje određenih pravila za poljoprivredne prakse treba prepustiti državama članicama.
(71)
Države članice moraju odobriti međustrukovne organizacije za proizvodnju pamuka na temelju objektivnih kriterija koja se odnose na veličinu i unutarnje ustrojstvo međustrukovnih organizacija. Veličina međustrukovne organizacije određuje se uzimajući u obzir zahtjev prema poduzeću za odvajanje pamukova zrna, koje je njezin član, u pogledu preuzimanja dovoljne količine neobrađenog pamuka.
(72)
Kako bi se pojednostavilo upravljanje programom potpora, proizvođač može biti član samo jedne međustrukovne organizacije. Iz istog je razloga proizvođač koji se obveže isporučiti pamuk koji je proizveo, a član je međustrukovne organizacije, dužan taj pamuk dostaviti isključivo poduzeću za odvajanje pamukova zrna koje je član iste organizacije.
(73)
Za potrebu praćenja ispravne primjene pravila utvrđenih Uredbom (EU) br. 1307/2013 i procjene provedbe politike potrebno je utvrditi obveze obavješćivanja za države članice, posebno u pogledu informacija koje dostavljaju o svojim odlukama donesenima u skladu s glavama II. do V. te Uredbe.
(74)
Posebice što se tiče dobrovoljne proizvodno vezane potpore, potrebno je dodatno odrediti sadržaj informacija koje države članice priopćuju kako bi se osigurala ispravna primjena pravila za te potpore i kako bi takva priopćenja postala učinkovita, te se time Komisiji omogućila provjera poštuju li države članice zahtjeve usklađenosti i izbjegavanje nagomilavanja potpora kao i najveće moguće postotke nacionalne gornje granice iz članka 53. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i povezane ukupne iznose pri oblikovanju mjera potpore.
(75)
Države članice mogu odlučiti dodijeliti nacionalne potpore pod određenim uvjetima. Kako bi se provjerilo jesu li te potpore dodijeljene unutar utvrđenih granica, prikladno je utvrditi obvezu podnošenja godišnjih izvješća o određenim pojedinostima povezanima s dodijeljenom potporom Komisiji.
(76)
Komisiju treba, ako je potrebno, obavješćivati o svim odlukama koje proizlaze iz revizije odluka priopćenih u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 ili ovom Uredbom kako bi se Komisiji omogućilo praćenje ispravne primjene i utjecaja te revizije. Stoga je potrebno utvrditi pravila o obvezama obavješćivanja u vezi s time.
(77)
Prilog X. Uredbi (EU) br. 1307/2013 sadržava tablicu namijenjenu za određivanje konverzijskih i ponderacijskih faktora iz članka 46. stavka 3. te Uredbe za različite vrste ekološki značajnih površina. U vrijeme donošenja Uredbe (EU) br. 1307/2013 ta je tablica ostavljena praznom. Stoga taj Prilog treba prilagoditi. Konverzijski faktori trebali bi biti temeljeni na iskustvu stečenom mjerenjem i posebnostima obilježja. Ponderacijski faktori trebali bi se sastojati od tri različite vrijednosti, uz priznavanje razlika u smislu važnosti za bioraznolikost. Prilog X. Uredbi (EU) br. 1307/2013 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti. Za potrebu izračuna ekološke ciljne površine, konverzijski i ponderacijski faktori isto se tako trebaju primijeniti na obilježja obuhvaćena istovrijednim praksama ako su ona ista kao ona navedena u tom Prilogu.
(78)
Radi jasnoće i pravne sigurnosti, Uredba (EZ) br. 1120/2009 i Uredba (EZ) br. 1121/2009 stavljaju se izvan snage.
(79)
Ova se Uredba treba primjenjivati u pogledu zahtjeva za dodjelu potpore koji se odnose na kalendarske godine nakon kalendarske godine 2014,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE 1.
PODRUČJE PRIMJENE I OPĆE ODREDBE
ODJELJAK 1.
Područje primjene i opća načela
Članak 1.
Područje primjene
Ovom se Uredbom utvrđuju odredbe kojima se dopunjuju određeni elementi Uredbe (EU) br. 1307/2013 koji nisu ključni povezani sa sljedećim:
(a)
opće odredbe o izravnim plaćanjima;
(b)
program osnovnih plaćanja;
(c)
program jedinstvenih plaćanja;
(d)
plaćanja za poljoprivrednike koji se pridržavaju poljoprivrednih praksi korisnih za klimu i okoliš;
(e)
plaćanja za mlade poljoprivrednike koji započinju svoju poljoprivrednu djelatnost;
(f)
dobrovoljna proizvodno vezana potpora;
(g)
posebno plaćanje za pamuk;
(h)
obveze obavješćivanja država članica.
Članak 2.
Opća načela
1. Države članice provode ovu Uredbu u skladu s objektivnim kriterijima i na način da osiguraju jednak tretman poljoprivrednika te izbjegnu narušavanje tržišta i tržišnog natjecanja, a istodobno promiču održivo upravljanje prirodnim resursima i klimatsku politiku.
2. Države članice osiguravaju da se svi uvjeti za potporu koje provode u skladu s ovom Uredbom mogu provjeriti i nadzirati.
3. Države članice provode ovu Uredbu:
(a)
u pogledu potpore koja nije proizvodno vezana potpora, poštujući zahtjeve utvrđene u stavcima 1., 5. i 6. Priloga 2. Sporazumu o poljoprivredi i
(b)
u pogledu proizvodno vezane potpore, poštujući zahtjeve iz članka 6. stavka 5. Sporazuma o poljoprivredi.
Članak 3.
Smanjenja zbog financijske discipline
Smanjenja zbog financijske discipline predviđena člankom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 primjenjuju se na iznos plaćanja iz različitih programa izravne potpore navedenih u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 na koja svaki poljoprivrednik ima pravo nakon primjene povlačenja i administrativnih kazni povezanih s izravnim plaćanjima u skladu s glavom II. poglavljem IV. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 te prije primjene administrativnih kazni u pogledu višestruke sukladnosti u skladu s glavom IV. poglavljem II. te Delegirane uredbe.
ODJELJAK 2.
Odredbe povezane s definicijama iz Uredbe (EU) br. 1307/2013
Članak 4.
Okvir za kriterije održavanja poljoprivredne površine u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj
1. Za potrebe članka 4. stavka 1. podstavka (c) točke ii. Uredbe (EU) br. 1307/2013, kriterije koje poljoprivrednici trebaju zadovoljiti kako bi ispunili obvezu održavanja poljoprivredne površine u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj bez da pripremne djelatnosti prelaze uobičajene poljoprivredne metode ili strojeve utvrđuju države članice na bilo koji ili oba sljedeća načina:
(a)
države članice zahtijevaju da poljoprivrednik izvrši barem jednu godišnju djelatnost. Ako je to opravdano iz ekoloških razloga, države članice mogu odlučiti uzeti u obzir i djelatnosti koje se izvršavaju jednom svake druge godine.
(b)
države članice određuju obilježja koja poljoprivredne površine moraju imati kako bi ih se smatralo održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj.
2. Pri utvrđivanju kriterija iz stavka 1., države članice mogu razlikovati različite vrste poljoprivrednih površina.
Članak 5.
Okvir za minimalne djelatnosti na poljoprivrednim površinama prirodno održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj
Za potrebe članka 4. stavka 1. podstavka (c) točke iii. Uredbe (EU) br. 1307/2013, minimalna je djelatnost koju utvrđuju države članice, a koja će se provoditi na poljoprivrednim površinama prirodno održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj, barem jedna godišnja djelatnost koju provodi poljoprivrednik. Ako je to opravdano iz ekoloških razloga, države članice mogu odlučiti uzeti u obzir i djelatnosti koje se izvršavaju jednom svake druge godine.
Članak 6.
Prevladavanje trava i drugih travolikih paša u slučaju trajnog travnjaka
Za potrebe članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, trave i druge travolike paše smatraju se prevladavajućima kada prekrivaju više od 50 % prihvatljive površine na razini poljoprivredne parcele u smislu članka 67. stavka 4. točke (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Članak 7.
Utvrđene lokalne prakse u slučaju trajnog travnjaka
Za potrebe članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, utvrđene lokalne prakse jesu jedna od sljedećih ili kombinacija njih:
(a)
prakse za područja za ispašu stoke koja su tradicionalna i uobičajeno se primjenjuju na predmetnim područjima;
(b)
prakse koje su važne za očuvanje staništa navedenih u Prilogu I. Direktivi Vijeća 92/43/EEZ (17) i biotopa i staništa obuhvaćenih Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (18).
Članak 8.
Koeficijent smanjenja u skladu s člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Pri primjeni članka 32. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na trajne travnjake pogodne za ispašu koji su sastavni dio tradicionalnih lokalnih praksi kada trave i druge travolike paše tradicionalno nisu prevladavajuće na područjima za ispašu, države članice mogu razlikovati različite kategorije područja kako bi primijenile različite koeficijente smanjenja na te kategorije.
Članak 9.
Proizvodnja konoplje
Za potrebe članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 prihvatljivost površina koje se koriste za proizvodnju konoplje podliježe uporabi sjemena sorti navedenih u „Zajedničkom katalogu sorti poljoprivrednih vrsta” 15. ožujka u godini za koju je odobreno plaćanje i objavljuje se u skladu s člankom 17. Direktive Vijeća 2002/53/EZ (19). Sjeme se certificira u skladu s Direktivom Vijeća 2002/57/EZ (20).
ODJELJAK 3.
Aktivni poljoprivrednik
Članak 10.
Slučajevi u kojima su poljoprivredne površine uglavnom površine prirodno održavane u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj
1. Za potrebe članka 9. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, smatra se da fizička ili pravna osoba, ili skupina fizičkih ili pravnih osoba, posjeduje poljoprivredne površine koje se uglavnom održavaju u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj ako takve površine čine više od 50 % svih poljoprivrednih površina prijavljenih u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Članak 9. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne primjenjuje se na fizičku ili pravnu osobu, ili skupinu fizičkih ili pravnih osoba, koja na površinama prirodno održavanima u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj provodi poljoprivrednu djelatnost u smislu članka 4. stavka 1. podstavka (c) točke i. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 11.
Prihodi ostvareni od nepoljoprivrednih djelatnosti
1. Za potrebe članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, članka 13. ove Uredbe, prihodi ostvareni od poljoprivrednih djelatnosti oni su prihodi koje je poljoprivrednik primio od svoje poljoprivredne djelatnosti u smislu članka 4. stavka 1. točke (c) te Uredbe na svojem gospodarstvu, uključujući potporu Unije unutar Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) te nacionalnu potporu dodijeljenu za poljoprivredne djelatnosti osim dopunskih nacionalnih izravnih plaćanja u skladu s člancima 18. i 19. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Prihodi od prerade poljoprivrednih proizvoda u smislu članka 4. stavka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013 gospodarstva smatraju se prihodima od poljoprivrednih djelatnosti uz uvjet da prerađeni proizvodi ostanu u vlasništvu poljoprivrednika te da ta prerada ima za posljedicu drugi poljoprivredni proizvod u smislu članka 4. stavka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Svi ostali prihodi smatraju se prihodima od nepoljoprivrednih djelatnosti.
2. Za potrebe stavka 1., pojam ‚prihodi’ znači bruto prihodi prije odbitka povezanih troškova i poreza.
3. Potpora Unije iz stavka 1. izračunava se:
(a)
u Bugarskoj i Rumunjskoj, za 2015., na temelju relevantnog iznosa navedenog u točki A Priloga V. Uredbi (EU) br. 1307/2013;
(b)
u Hrvatskoj, za svaku godinu iz članka 17. Uredbe (EU) br. 1307/2013, na temelju iznosa navedenog u točki A Priloga VI. toj Uredbi.
Članak 12.
Iznos izravnih plaćanja navedenih u članku 9. stavcima 2. i 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i u članku 13. stavku 2. ove Uredbe
1. Godišnji iznos izravnih plaćanja poljoprivrednika iz članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, članka 13. stavka 12. ove Uredbe ukupan je iznos izravnih plaćanja na koje poljoprivrednik ima pravo u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 za najbližu fiskalnu godinu za koju su dostupni dokazi o prihodima iz nepoljoprivrednih djelatnosti. Taj se iznos izračunava ne uzimajući u obzir primjenu članka 63. i članka 91. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Ako je najbliža fiskalna godina iz prvog podstavka 2014. ili ranije, godišnji iznos izravnih plaćanja ukupni je iznos izravnih plaćanja na koja poljoprivrednik ima pravo u skladu s Uredbom (EZ) br. 73/2009 prije sniženja i isključenja predviđenih člancima 21. i 23. te Uredbe.
2. Ako poljoprivrednik nije podnio zahtjev za izravna plaćanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 u najbližoj fiskalnoj godini iz stavka 1. prvog podstavka, države članice utvrđuju ukupni iznos izravnih plaćanja iz stavka 1. prvog podstavka množeći broj prihvatljivih hektara koje poljoprivrednik prijavi u godini podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013 s nacionalnim prosjekom izravnih plaćanja potpore po hektaru za godinu navedenu u stavku 1. prvom podstavku.
Nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru naveden u prvom podstavku utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica određena u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1307/2013 za tu godinu podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za tu godinu u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Ako je godina iz stavka 1. prvog podstavka 2014. ili ranije, nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru naveden u prvom podstavku ovog stavka utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica određena u Prilogu VIII. Uredbi (EZ) br. 73/2009 za tu godinu podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za tu godinu u skladu s člankom 19. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 73/2009.
3. Iznos izravnih plaćanja za poljoprivrednika iz članka 9. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ukupni je iznos izravnih plaćanja na koja poljoprivrednik ima pravo u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 prije primjene članka 63. i članka 91. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1306/2013 za prethodnu godinu.
Ako je godina iz prvog podstavka 2014., iznos izravnih plaćanja ukupan je iznos izravnih plaćanja za 2014. na koja je poljoprivrednik imao pravo u skladu s Uredbom (EZ) br. 73/2009 prije sniženja i isključenja predviđenih člancima 21. i 23. te Uredbe.
4. Ako poljoprivrednik nije podnio zahtjev za izravna plaćanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 za prethodnu godinu iz stavka 3. prvog podstavka, države članice utvrđuju ukupni iznos izravnih plaćanja iz stavka 3. prvog podstavka množeći broj prihvatljivih hektara koje poljoprivrednik prijavi u godini podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013 s nacionalnim prosjekom izravnih plaćanja potpore po hektaru za prethodnu godinu.
Nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru naveden u prvom podstavku utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica određena u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1307/2013 za tu godinu podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za tu godinu u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Ako je prethodna godina iz stavka 3. prvog podstavka 2014., države članice utvrđuju godišnji iznos izravnih plaćanja tog poljoprivrednika tako da pomnože broj prihvatljivih hektara koje je taj poljoprivrednik prijavio za 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013 s nacionalnim prosjekom izravnih plaćanja potpore po hektaru za 2014.
Nacionalni prosjek izravnih plaćanja potpore po hektaru za 2014. utvrđuje se tako da se nacionalna gornja granica za 2014. određena u Prilogu VIII. Uredbi (EZ) br. 73/2009 podijeli s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u toj državi članici za 2014. u skladu s člankom 19. stavkom 1. točkom (a) te Uredbe.
5. Ukupni iznos izravnih plaćanja iz stavaka 1. i 2. izračunava se:
(a)
u Bugarskoj i Rumunjskoj, za 2015., na temelju relevantnog iznosa navedenog u točki A Priloga V. Uredbi (EU) br. 1307/2013;
(b)
u Hrvatskoj, za svaku godinu iz članka 17. Uredbe (EU) br. 1307/2013, na temelju iznosa navedenoga u točki A Priloga VI. toj Uredbi.
Članak 13.
Kriteriji za dokazivanje da poljoprivredne djelatnosti nisu zanemarive i da se glavna djelatnost ili predmet poslovanja sastoji od izvršavanja poljoprivredne djelatnosti
1. Za potrebe članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013, poljoprivredne djelatnosti nisu zanemarive ako ukupni prihodi ostvareni od poljoprivrednih djelatnosti u smislu članka 11. ove Uredbe u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni čine najmanje jednu trećinu ukupnih prihoda ostvarenih u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni.
Države članice mogu odlučiti da postave prag za ukupne prihode ostvarene od poljoprivrednih djelatnosti na nižu razinu od jedne trećine pod uvjetom da se takvim nižim pragom ne omogućuje fizičkim ili pravnim osobama s marginalnim poljoprivrednim aktivnostima da se smatraju aktivnim poljoprivrednicima.
Odstupajući od prvog i drugog podstavka, države članice mogu utvrditi alternativne kriterije kojima se subjektu omogućuje da pokaže da njegove poljoprivredne djelatnosti nisu zanemarive u skladu s člankom 9. stavkom 2. trećim podstavkom točkom (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Za potrebe članka 9. stavka 3. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice mogu odlučiti da poljoprivredne djelatnosti čine samo zanemarivi dio ukupnih gospodarskih djelatnosti fizičke ili pravne osobe ili skupine fizičkih ili pravnih osoba koristeći se sljedećim metodama:
(a)
godišnji iznos izravnih plaćanja manji je od 5 % ukupnih prihoda ostvarenih od nepoljoprivrednih djelatnosti u smislu članka 11. ove Uredbe u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni,
(b)
ukupni iznos prihoda ostvarenih od poljoprivrednih djelatnosti u smislu članka 11. ove Uredbe u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni niži je od praga kojeg određuju države članice i ne prelazi jednu trećinu ukupnog iznosa prihoda ostvarenih u najbližoj fiskalnoj godini za koju su takvi dokazi dostupni.
Odstupajući od prvog podstavka, države članice mogu utvrditi alternativne kriterije prema kojima se poljoprivredne djelatnosti smatraju zanemarivima u skladu s člankom 9. stavkom 3. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. Za potrebe članka 9. stavka 2. trećeg podstavka točke (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, članka 9. stavka 3. točke (b) te Uredbe, poljoprivrednom djelatnošću smatra se glavna djelatnost ili predmet poslovanja pravne osobe ako je upisana kao glavna djelatnost ili predmet poslovanja u službeni registar poduzeća ili istovrijednu službenu evidenciju države članice. U slučaju fizičke osobe zahtijeva se istovrijedni dokaz.
Ako takvi registri ne postoje, države članice koriste se istovrijednim dokazima.
Odstupajući od prvog i drugog podstavka, države članice mogu utvrditi alternativne kriterije prema kojima se poljoprivredna djelatnost smatra glavnom djelatnošću ili predmetom poslovanja fizičke ili pravne osobe u skladu s člankom 9. stavkom 2. trećim podstavkom točkom (c) i, prema potrebi, člankom 9. stavkom 3. točkom (b) te Uredbe.
POGLAVLJE 2.
PROGRAM OSNOVNIH PLAĆANJA I PROGRAM JEDINSTVENIH PLAĆANJA PO POVRŠINI
ODJELJAK 1.
Pravila za provedbu programa osnovnih plaćanja predviđenih u glavi III. Poglavlju 1. Odjeljcima 1., 2., 3. I 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Pododjeljak 1
Prva dodjela prava na plaćanja
Članak 14.
Slučajevi nasljeđivanja, promjene pravnog statusa ili naziva i spajanja i razdvajanja
1. Poljoprivrednik koji dobije gospodarstvo ili dio gospodarstva na temelju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja ima pravo podnijeti zahtjev u svoje ime za dodjelu broja i vrijednosti prava na plaćanja za dobiveno gospodarstvo ili dio tog gospodarstva pod istim uvjetima kao i poljoprivrednik koji je prvobitno upravljao poljoprivrednim gospodarstvom.
U slučajevima opozvanog budućeg nasljeđivanja, prava na plaćanja dodjeljuju se samo nasljedniku imenovanom kao takvom dana navedenoga u članku 24. stavku 1. ili članku 39. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Promjena naziva nema utjecaja na broj i vrijednost prava na plaćanja za dodjelu.
Promjena pravnog statusa nema utjecaja na broj i vrijednost prava na plaćanja za dodjelu ako poljoprivrednik koji je prvobitno nadzirao gospodarstvo u pogledu upravljanja, dobitka i financijskog rizika isto tako preuzima upravljanje novim poljoprivrednim gospodarstvom.
3. Spajanje ili razdvajanje nema utjecaja na ukupan broj i vrijednost prava na plaćanja za dodjelu poljoprivrednom gospodarstvu ili gospodarstvima.
U slučaju razdvajanja, ako država članica primijeni članak 24. stavak 4. ili 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, broj prava na plaćanja koja se trebaju dodijeliti svakom gospodarstvu, koje je nastalo razdvajanjem, utvrđuje se množenjem broja prihvatljivih hektara koji su na raspolaganju tog novog gospodarstva s prosječnim smanjenjem broja prava izvornog gospodarstva koja bi mu pripadala u skladu s člankom 24. stavkom 4. ili 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Za potrebe primjene ovog stavka primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„spajanje” znači spajanje dvaju ili više zasebnih poljoprivrednika u smislu članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 u novog poljoprivrednika u smislu tog članka čije djelovanje u vezi s upravljanjem, dobitkom i financijskim rizikom nadziru poljoprivrednici koji su prvobitno upravljali gospodarstvima ili jednim od njih;
(b)
„razdvajanje” znači razdvajanje jednog poljoprivrednika u smislu članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 na:
i.
najmanje dva nova zasebna poljoprivrednika u smislu tog članka, od kojih najmanje jednog, u pogledu upravljanja, dobitka i financijskog rizika, nadzire najmanje jedna fizička ili pravna osoba koja je prvobitno upravljala gospodarstvom; ili
ii.
prvobitnog poljoprivrednika i najmanje jednog novog zasebnog poljoprivrednika u smislu tog članka.
Članak 15.
Utvrđivanje prihvatljivih hektara u smislu članka 24. stavka 2. i članka 39. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za utvrđivanje broja prava na plaćanja za dodjelu na temelju članka 24. stavka 2. i članka 39. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u slučajevima gdje se ne priznaje postojanje više sile i iznimnih okolnosti uzimaju se u obzir samo oni prihvatljivi hektari koji su utvrđeni u skladu s člankom 2. stavkom 1. drugim podstavkom točkom 23. podtočkom (a) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
2. Ako je prihvatljivi hektar naveden u stavku 1. predmet zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja više od jednog podnositelja zahtjeva, odluka o tome kome će se dodijeliti pravo na plaćanja temelji se na kriteriju tko ima ovlasti za donošenje odluka povezanih s poljoprivrednim djelatnostima koje se obavljaju na tom hektaru i tko ima dobitke i snosi financijske rizike povezane s tim djelatnostima.
Članak 16.
Ograničenja iz članka 24. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Smanjenje u smislu članka 24. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne premašuje 85 % broja prava na plaćanja koji odgovara prihvatljivim hektarima pod trajnim travnjakom smještenima na područjima s teškim klimatskim uvjetima.
2. Za potrebe primjene koeficijenta smanjenja predviđenoga prvim stavkom, na temelju prirodnih ograničenja iz članka 24. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice mogu razlikovati kategorije područja s teškim klimatskim uvjetima kako bi se za te kategorije primijenili različiti koeficijenti smanjenja.
Članak 17.
Utvrđivanje vrijednosti prava na plaćanja u smislu članaka 26. i 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe utvrđivanja relevantnih izravnih plaćanja ili vrijednosti prava na plaćanja koja se odnose na 2014. godinu, kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013, u obzir se uzimaju plaćanja ili vrijednosti prava na plaćanja onim poljoprivrednicima koji imaju pravo na dodjelu izravnih plaćanja u 2015. godini u skladu s člankom 9. i člankom 24. stavkom 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Za potrebe utvrđivanja relevantnih izravnih plaćanja koja se odnose na godinu koja prethodi godini provedbe programa osnovnih plaćanja kako je navedeno u članku 40. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, u obzir se uzimaju plaćanja samo onim poljoprivrednicima koji imaju pravo na dodjelu izravnih plaćanja u prvoj godini provedbe programa osnovnih plaćanja u skladu s člankom 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Za potrebe članka 26. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
upućivanjem na posebne mjere potpore predviđene člankom 68., stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 73/2009 ne dovodi se u pitanje mogućnost države članice da uzme u obzir samo jednu ili više mjera provedenih u okviru tih posebnih mjera potpore;
(b)
potpora dodijeljena poljoprivredniku za kalendarsku godinu 2014. u okviru jednog ili više programa potpore iz članka 26. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 računa se bez uzimanja u obzir sniženja ili isključenja predviđena u glavi II. poglavlju 4. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
(c)
države članice mogu u skladu s objektivnim i nediskriminacijskim kriterijima odlučiti o razini potpore koja se uzima u obzir za jedan ili više programa navedenih u članku 26. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koje je primijenila predmetna država članica.
Pri primjeni ovog stavka države članice ne ugrožavaju nepovezanost potpore dodijeljene u skladu s člankom 68. stavkom 1. točkom (c) i člancima 126., 127. i 129. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
3. Za potrebe članka 26. stavka 6. trećeg podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 potpora dodijeljena za kalendarsku godinu 2014. u skladu s člancima 72.a i 125.a Uredbe (EZ) br. 73/2009 izračunava se ne uzimajući u obzir sniženja niti isključenja predviđena u glavi II. poglavlju 4. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
4. Upućivanje u članku 26. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na prava na plaćanja u posjedu poljoprivrednika obuhvaćaju i ona prava na plaćanja koja je poljoprivrednik dao u zakup drugom poljoprivredniku na dan podnošenja njegovog zahtjeva za 2014.
Članak 18.
Utvrđivanje konačne vrijednosti i broja prava na plaćanja
Kada se informacije za poljoprivrednike iz članka 25. stavka 10. ili članka 40. stavka 4. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 temelje na privremenim podacima, konačna vrijednost i broj prava na plaćanja utvrđuju se i dostavljaju im se nakon što se provedu sve nužne provjere u skladu s člankom 74. Uredbe (EU) br. 1306/2013 i svakako prije 1. travnja u godini koja slijedi nakon prve godine primjene programa osnovnih plaćanja od strane predmetne države članice.
Članak 19.
Utvrđivanje vrijednosti prava na plaćanja u slučajevima teškoća
1. Ako su jedno ili više izravnih plaćanja iz članka 26. ili članka 40. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u odnosu na 2014., odnosno godinu koja prethodi godini početka provedbe programa osnovnih plaćanja, manji od odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godini na koju je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti, početna jedinična vrijednost utvrđuje se na temelju iznosa koje je taj poljoprivrednik primio u godini koja prethodi godini na koju je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti.
2. Države članice mogu odlučiti da će ograničiti primjenu stavka 1. na slučajeve u kojima su izravna plaćanja koja se odnose na 2014. ili na godinu koja prethodi godini početka provedbe programa osnovnih plaćanja, manja od određenog postotka odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godine na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti. Ovaj postotak ne iznosi manje od 85 %.
Članak 20.
Klauzula građanskopravnih ugovora u slučaju prodaje
1. Države članice mogu odlučiti da, u slučaju prodaje gospodarstva ili dijela gospodarstva, poljoprivrednici na temelju ugovora potpisanog prije najkasnijeg datuma podnošenja zahtjeva za dodjelu prava na plaćanja kojeg utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013, mogu zajedno s gospodarstvom ili dijelom gospodarstva prenijeti odgovarajuća prava na plaćanja koja se trebaju dodijeliti. U tom slučaju prava na plaćanja dodjeljuju se prodavatelju i izravno se prenose kupcu, koji će imati koristi, gdje je to primjenjivo, od preuzimanja plaćanja koja je prodavatelj primio za 2014. ili od vrijednosti prava na plaćanja koja je on posjedovao u 2014. kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao napomena za utvrđivanje početne jedinične vrijednosti tih prava na plaćanja.
Za takav se prijenos zahtijeva da prodavatelj ispunjuje uvjete iz članka 24. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i da kupac ispunjuje uvjete iz članka 9. te Uredbe.
Takva se prodaja ne smatra prijenosom bez zemljišta u smislu članka 34. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis na države članice koje primjenjuju odredbe iz glave III. poglavlja 1. odjeljka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 21.
Klauzula građanskopravnih ugovora u slučaju zakupa
1. Države članice mogu odlučiti da, u slučaju zakupa gospodarstva ili dijela gospodarstva, poljoprivrednici na temelju ugovora potpisanog prije datuma iz članka 20. stavka 1. prvog podstavka, mogu zajedno s gospodarstvom ili dijelom gospodarstva dati u zakup odgovarajuća prava na plaćanja koja se trebaju dodijeliti. U tom slučaju prava na plaćanja trebaju se dodijeliti zakupodavcu i izravno prenijeti zakupcu, koji će imati koristi, gdje je to primjenjivo, od preuzimanja plaćanja koja je zakupodavac primio za 2014. ili od vrijednosti prava na plaćanja koja je posjedovao u 2014. kako je navedeno u članku 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao napomena za početnu jediničnu vrijednost prava na plaćanja.
Za takav se prijenos zahtijeva da zakupodavac ispunjuje uvjete iz članka 24. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i da zakupac ispunjuje uvjete iz članka 9. te Uredbe te da ugovor o zakupu ističe nakon posljednjeg dana roka za podnošenje zahtjeva u okviru programa osnovnog plaćanja.
Takav se zakup ne smatra prijenosom bez zemljišta u smislu članka 34. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis na države članice koje primjenjuju odredbe iz glave III. poglavlja 1. odjeljka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 22.
Korisnici na temelju članka 24. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013
U smislu članka 24. stavka 1. trećeg podstavka točke (a) podtočke i. prve alineje Uredbe (EU) br. 1307/2013, „merkantilni krumpir” i „sjemenski krumpir” znači krumpir oznake CN 0701 osim krumpira namijenjenog proizvodnji krumpirova škroba.
Pododjeljak 2.
Aktivacija i prijenos prava na plaćanja
Članak 23.
Izračun vrijednosti prava na plaćanja
1. U prvom se koraku prava na plaćanja izračunavaju do tri decimale, a u drugom koraku zaokružuju na najbližu višu ili nižu drugu decimalu. Ako se izračunom dobije rezultat u kojem je treća decimala 5, rezultat se zaokružuje na drugu decimalu.
2. Ako poljoprivrednik prenosi dio prava, vrijednost tog dijela izračunava se razmjerno za svaku preostalu godinu iz članka 25. ili članka 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. Države članice mogu izmijeniti prava na plaćanja spajanjem dijelova prava u vlasništvu poljoprivrednika. Vrijednost spojenih prava određuje se za svaku preostalu godinu navedenu u članku 25. ili članku 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013 dodavanjem vrijednosti dijelova.
Članak 24.
Zahtjevi za aktivaciju prava na plaćanja
1. Poljoprivrednik prijavljuje prava na plaćanja samo jedanput godišnje, i to ako ta prava posjeduje (u vlasništvu ili u zakupu) zadnji dan roka za podnošenje jedinstvenog zahtjeva.
Međutim, ako poljoprivrednik iskoristi mogućnost izmjene jedinstvenog zahtjeva u skladu s pravilima koja utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe br. 1306/2013, on može i prijaviti prava na plaćanja za plaćanje koja posjeduje (u vlasništvu ili u zakupu) na datum kada je o izmjenama službeno obavijestio nadležno tijelo, a pod uvjetom da navedena prava na plaćanja za tu godinu nije prijavio drugi poljoprivrednik za plaćanje.
Ako poljoprivrednik stekne prava na plaćanja prijenosom od drugog poljoprivrednika, a drugi je poljoprivrednik već prijavio navedena prava na plaćanja za plaćanje, dopuštaju se dodatne prijave navedenih prava na plaćanja od strane preuzimatelja samo ako je prenositelj već obavijestio nadležno tijelo o prijenosu u skladu s pravilima koja utvrđuje Komisija na temelju članka 34. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i povukao navedena prava na plaćanja iz svojeg jedinstvenog zahtjeva u propisanom roku radi izmjene jedinstvenog zahtjeva koji utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Ako poljoprivrednik, nakon prijave parcela koje odgovaraju svim njegovim cjelovitim pravima na plaćanja u skladu s člankom 33. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koja su izražena kao cijeli broj, još uvijek raspolaže parcelom manjom od hektara može prijaviti druga cjelovita prava na plaćanja što mu daje pravo na plaćanje razmjerno veličini parcele. Za potrebe članka 31. stavka 1. točke (b) te Uredbe prava na plaćanja smatraju se u cijelosti aktiviranima.
Članak 25.
Prijenos prava
1. Prava na plaćanja mogu se prenijeti u bilo koje vrijeme tijekom godine.
2. Ako država članica koristi mogućnost predviđenu člankom 34. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona definira regije iz te odredbe u prvoj godini primjene članka 34. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i najkasnije mjesec dana prije datuma koji je odredila država članica u skladu s člankom 33. stavkom 1. navedene Uredbe.
Pododjeljak 3.
Nacionalne ili regionalne rezerve
Članak 26.
Povrat u nacionalnu ili regionalnu rezervu zbog obveznog držanja prijenosa prava na plaćanja
Ako država članica koristi mogućnost predviđenu člankom 34. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona se može odlučiti, u skladu s objektivnim kriterijima i na način kojim se osigurava jednako postupanje prema poljoprivrednicima i ne uzrokuje narušavanje tržišta i tržišnog natjecanja, za povrat u nacionalnu ili regionalnu rezervu do 30 % godišnjih jediničnih vrijednosti svakog prava na plaćanja koja se prenose bez odgovarajućih prihvatljivih hektara u smislu članka 32. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ili jednakovrijednih iznosa izraženih u broju prava na plaćanja.
Odstupajući od prvog podstavka, države članice mogu propisati povrat do 50 % godišnjih jediničnih vrijednosti svakog prava na plaćanja ili jednakovrijednih iznosa izraženih u broju prava na plaćanja kako je navedeno u prvom podstavku tijekom prve tri godine primjene programa osnovnih plaćanja.
Članak 27.
Primjena klauzule o slučajnoj dobiti
Za potrebe članka 28. i članka 40. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, povećanje vrijednosti prava na plaćanja iz tih odredbi određuje se usporedbom vrijednosti prava na plaćanja poljoprivrednika koja proizlaze iz primjene članka 25. stavka 4., i članka 26. ili članka 40. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, nakon prodaje ili davanja u zakup iz članka 28. ili članka 40. stavka 5. navedene Uredbe, s vrijednošću prava na plaćanja poljoprivrednika koji bi proizašli bez prodaje ili zakupa.
Članak 28.
Utvrđivanje prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe članka 30. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako mladi poljoprivrednik ili poljoprivrednik koji se počinje baviti poljoprivrednom djelatnošću i nema prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) podnese zahtjev za prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve, on dobiva prava na plaćanja jednaka broju prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje zahtjeva za dodjelu ili povećanje vrijednosti prava na plaćanja koji utvrđuje Komisija na temelju članka 78. točke (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Ako mladi poljoprivrednik ili poljoprivrednik koji se počinje baviti poljoprivrednom djelatnošću, podnese zahtjev za prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve iako već posjeduje prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu), dobiva prava na plaćanja jednaka broju prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) za koje nema prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje svojeg zahtjeva iz stavka 1.
Ako je vrijednost prava koje poljoprivrednik već posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) ispod nacionalnog ili regionalnog prosjeka navedenoga u članku 30. stavku 8. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013, godišnje jedinične vrijednosti tih prava mogu se povećati do razine nacionalnog ili regionalnog prosjeka kako je predviđeno člankom 30. stavkom 10. Uredbe.
Međutim, u državama članicama koje primjenjuju povećanje iz članka 30. stavka 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013, povećanje iz drugog podstavka ovog stavka obvezno je u toj državi članici u smislu članka 30. stavka 7. Uredbe. Takvo povećanje treba biti na razini koja odgovara najvišoj razini povećanja primijenjenoj u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. U državama članicama koje primjenjuju članak 24. stavak 6. ili 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ograničenja dodjele prava na plaćanja utvrđena u tim odredbama mogu se primijeniti mutatis mutandis za dodjelu prava na plaćanja na temelju članka 30. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Međutim, države članice mogu odlučiti da se, kada primjena jednog ili više ograničenja iz prvog podstavka ograničava ukupan broj prava na plaćanja koja poljoprivrednik već posjeduje i koja će se ponovno dodijeliti iz rezerve u iznosu manjem od utvrđenog postotka njegovih prihvatljivih hektara u godini u kojoj se prijavljuje za dodjelu prava na plaćanja iz rezerve, poljoprivredniku dodijeli dodatni broj prava na plaćanja koji odgovara udjelu ukupnog broja njegovih prihvatljivih hektara prijavljenih u njegovom zahtjevu za tu godinu u skladu s člankom 72. stavkom 1. Uredbe br. 1306/2013.
Utvrđeni postotak iz drugog podstavka ovog članka izračunava se prema metodi navedenoj u drugom podstavku članka 31. stavka 2. ove Uredbe.
Udio u ukupnom broju prihvatljivih hektara poljoprivrednika iz drugog podstavka ovog stavka računa se kao polovina razlike u postotnim bodovima između utvrđenog postotka iz trećeg podstavka ovog stavka i udjela prava na plaćanja poljoprivrednika u njegovim prihvatljivim hektarima prijavljenima u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom Uredbe br. 1306/2013 u njegovom zahtjevu za godinu navedenu u drugom podstavku ovog stavka. Za potrebe ovog podstavka, „prava na plaćanja koja poljoprivrednik posjeduje” znači prava na plaćanja koja poljoprivrednik već posjeduje i koja će mu se ponovno dodijeliti iz rezerve.
Pri izračunu broja prihvatljivih hektara iz drugog, trećeg i četvrtog podstavka ovog stavka, države članice mogu odlučiti da ne uključe površine koje se koriste kao trajni nasad, trajni travnjaci smješteni u područjima s teškim klimatskim uvjetima kako je navedeno u članku 24. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili kao površine koje se smatraju trajnim travnjacima u skladu s člankom 4. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Države članice koje se koriste mogućnošću predviđenom člankom 23. Uredbe (EU) br. 1307/2013 da na regionalnoj razini primijene program osnovnih plaćanja mogu metodu izračuna iz drugog podstavka ovog stavka temeljiti na ukupnom broju dodijeljenom/prijavljenom u 2015. u relevantnoj regiji.
Za potrebe određivanja praga u drugom podstavku, zemljište koje je poljoprivrednik kupio ili zakupio nakon 19. listopada 2011. ne uzima se u obzir.
4. Za potrebe ovog članka, poljoprivrednicima koji su se počeli baviti poljoprivrednom djelatnošću smatraju se samo oni koji su sa svojom poljoprivrednom djelatnošću započeli u kalendarskoj godini 2013. ili jednoj od narednih godina i koji podnesu zahtjev za osnovna plaćanja najkasnije dvije godine nakon kalendarske godine u kojoj su počeli poljoprivrednu djelatnost.
Članak 29.
Utvrđivanje prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe članka 30. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako se dodjeljuju nova prava na plaćanja kako je predviđeno člankom 30. stavkom 10. te Uredbe, ona se dodjeljuju se u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom članku i u skladu s objektivnim kriterijima koje je utvrdila predmetna država članica.
2. Ako poljoprivrednik koji nema pravo na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) ima pravo primiti prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i za njih podnese zahtjev, dobiva prava na plaćanja najviše do broja prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje svojeg zahtjeva kako je navedeno u članku 28. stavku 1.
3. Ako poljoprivrednik koji posjeduje prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) ima pravo primiti prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i za njih podnese zahtjev, dobiva prava na plaćanja najviše do broja prihvatljivih hektara koje posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) i za koje nema prava na plaćanja (u vlasništvu ili zakupu) zadnji dan roka za podnošenje svojeg zahtjeva kako je navedeno u članku 28. stavku 1.
Ako je vrijednost prava koje poljoprivrednik već posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) ispod nacionalnog ili regionalnog prosjeka navedenoga u članku 30. stavku 8. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013, godišnje jedinične vrijednosti tih prava mogu se povećati do razine nacionalnog ili regionalnog prosjeka kako je predviđeno člankom 30. stavkom 10. te Uredbe.
4. Za potrebe stavka 1., države članice ne utvrđuju kriterije povezane s proizvodnjom ili drugim podacima pojedinih sektora za razdoblje nakon datuma koji su države članice utvrdile u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 za godinu potraživanja 2013.
Članak 30.
Dodatna pravila o određivanju prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve
1. Pri povećanju godišnjih jediničnih vrijednosti prava na plaćanja iz članka 30. stavka 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice povećavaju jediničnu vrijednost prava koja poljoprivrednik već posjeduje (u vlasništvu ili zakupu) na datum podnošenja zahtjeva za dodjelu prava iz nacionalne ili regionalne rezerve u skladu s objektivnim kriterijima i na način kojim se osigurava jednako postupanje prema poljoprivrednicima i izbjegava narušavanje tržišta i tržišnog natjecanja.
2. Za potrebe stavka 1., države članice ne utvrđuju kriterije povezane s proizvodnjom ili drugim podacima pojedinih sektora za razdoblje nakon datuma koji su države članice utvrdile u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 za godinu potraživanja 2013.
Članak 31.
Slučajevi teškoća
1. Poljoprivredniku koji je zbog više sile ili iznimnih okolnosti bio spriječen podnijeti zahtjev za dodjelu prava na plaćanja u skladu s člankom 24. stavkom 1. ili člankom 39. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i koji ga podnese za prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve, dodjeljuju se prava na plaćanja na temelju članka 30. stavka 7. točke (c) Uredbe. Države članice utvrđuju godišnje jedinične vrijednosti prava na plaćanja za dodjelu u skladu s člankom 25. odnosno člankom 40. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i odlukama koje donose države članice povezane s mogućnostima iz tih članaka.
2. Države članice mogu odlučiti ako primjena jednog ili više ograničenja dodjele prava na plaćanja utvrđenih člankom 24. stavkom 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ograničava broj prava na plaćanja dodijeljenih poljoprivredniku u iznosu manjem od utvrđenog postotka njegovih prihvatljivih hektara, a poljoprivrednik podnese zahtjev za dodjelu prava na plaćanja iz nacionalne ili regionalne rezerve, za tog se poljoprivrednika smatra da je u situaciji „specifičnog nepovoljnog položaja” iz članka 30. stavka 7. točke (b) te Uredbe. Poljoprivredniku se u tom slučaju dodjeljuje broj prava na plaćanja u skladu s člankom 30. stavkom 7. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 koji odgovara udjelu u ukupnom broju prihvatljivih hektara prijavljenih u njegovom zahtjevu za 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. Uredbe 1306/2013.
Utvrđeni postotak iz prvog podstavka računa se kao ukupan broj dodijeljenih prava na plaćanja u državi članici u 2015. nakon primjene ograničenja predviđenih člankom 24. stavcima 3. do 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, podijeljen s ukupnim brojem prihvatljivih hektara prijavljenih u državi članici u 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. Uredbe 1306/2013.
Udio u ukupnom broju prihvatljivih hektara poljoprivrednika iz prvog podstavka računa se kao polovina razlike u postotnim bodovima između utvrđenog postotka iz prvog i drugog podstavka i udjela prava na plaćanja poljoprivrednika u prihvatljivim hektarima prijavljenima u 2015. u skladu s člankom 72. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Pri izračunu broja prihvatljivih hektara iz prvog, drugog i trećeg podstavka ovog stavka, države članice mogu odlučiti da ne uključe površine koje se koriste kao trajni nasad, trajni travnjaci smješteni u područjima s teškim klimatskim uvjetima kako je navedeno u članku 24. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili kao površine koje se smatraju trajnim travnjacima u skladu s člankom 4. stavkom 2. drugim podstavkom te Uredbe.
Države članice koje se koriste mogućnošću predviđenom člankom 23. Uredbe (EU) br. 1307/2013 da na regionalnoj razini primijene program osnovnih plaćanja mogu metodu izračuna iz drugog podstavka ovog stavka temeljiti na ukupnom broju dodijeljenom/prijavljenom u 2015. u relevantnoj regiji.
Za potrebe određivanja praga u prvom podstavku, zemljište koje je poljoprivrednik kupio ili zakupio nakon 19. listopada 2011. ne uzima se u obzir.
Pododjeljak 4.
Države članice koje primjenjuju članak 21. Stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Članak 32.
Provedba u državama članicama koje primjenjuju članak 21. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Osim ako je drugačije predviđeno u ovom pododjeljku, odredbe iz ovog odjeljka primjenjuju se na države članice koje primjenjuju članak 21. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 33.
Primjena članka 21. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Za potrebe utvrđivanja koja prava na plaćanja ističu u skladu s člankom 21. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, prvenstvo se daje pravima na plaćanja najniže vrijednosti.
Ako su prava na plaćanja jednake vrijednosti, broj prava na plaćanja u vlasništvu i broj prava na plaćanja u zakupu smanjuju se u jednakom razmjeru.
Države članice mogu odlučiti da će na regionalnoj razini primjenjivati prvi i drugi stavak.
Članak 34.
Određivanje vrijednosti prava na plaćanja u smislu članaka 26. Uredbe (EU) br. 1307/2013 za države članice koje primjenjuju članak 21. stavak 3. te Uredbe
Za potrebe utvrđivanja početne jedinične vrijednosti prava na plaćanja, države članice koje primjenjuju članak 21. stavak 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 mogu prilagoditi iznos plaćanja za 2014. iz članka 26. stavka 5. Uredbe oduzimanjem iznosa koji proizlazi iz prava na plaćanja koja su na temelju članka 21. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013 istekla prije smanjenja i isključenja.
ODJELJAK 2.
Program jedinstvenih plaćanja po površini
Članak 35.
Prihvatljivi hektari u državama članicama koje primjenjuju program jedinstvenih plaćanja po površini
Za potrebe programa jedinstvenih plaćanja po površini predviđenoga u glavi III. poglavlju 1. odjeljku 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, uključujući sva upućivanja u Uredbi (EU) br. 1307/2013 na prihvatljive hektare prijavljene za taj program, uzimaju se u obzir samo oni prihvatljivi hektari koji su utvrđeni u smislu članka 2. stavka 1. drugog podstavka točke 23. podtočke (a) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
Članak 36.
Primjena članka 36. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013
1. Za potrebe razlikovanja jedinstvenih plaćanja po površini kako je predviđeno člankom 36. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
upućivanjem na posebne mjere potpore predviđene člankom 68., stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 73/2009 ne dovodi se u pitanje mogućnost države članice da uzme u obzir samo jednu ili više mjera provedenih u okviru tih posebnih mjera potpore;
(b)
države članice mogu, u skladu s objektivnim i nediskriminacijskim kriterijima, odlučiti o razini potpore koja se uzima u obzir za jedan ili više programa za koje se predmetna država članica prijavila u skladu s člankom 36. stavkom 3. drugim podstavkom te Uredbe i, po potrebi, s trećim podstavkom te odredbe. Međutim, ako se uzme u obzir potpora dodijeljena u okviru relevantnog programa u 2014., iznos koji se upotrebljava za razlikovanje jedinstvenih plaćanja po površini ne smije biti veći od odgovarajućeg iznosa dodijeljenog pojedinačnom poljoprivredniku u okviru takvog programa u 2014.
(c)
kad se uzima u obzir potpora dodijeljena u skladu s člankom 68. stavkom 1. točkom (c) i člancima 126., 127. i 129. Uredbe (EZ) br. 73/2009., takvim se razlikovanjem ne ugrožava nepovezanost tih programa.
Takvo razlikovanje dostupno je poljoprivrednicima koji su u 2014. primili potporu iz članka 36. stavka 3. drugog, trećeg ili četvrtog stavka Uredbe (EU) br. 1307/2013. Iznos po hektaru određuje se svake godine dijeljenjem iznosa za razlikovanje jedinstvenih plaćanja po površini dostupnog pojedinačnom poljoprivredniku s brojem prihvatljivih hektara koje je poljoprivrednik prijavio u skladu s člankom 72. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (a) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
2. Ako je iznos potpore u okviru jednog ili više programa potpore iz članka 36. stavka 3. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 u odnosu na 2014. manji od odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godinama na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti, države članice uzimaju u obzir potporu dodijeljenu u okviru predmetnih programa potpore u godini koja prethodi godinama na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti.
Države članice mogu odlučiti da će ograničiti primjenu prvog podstavka na slučajeve u kojima su izravna plaćanja koja se odnose na 2014. manja od određenog postotka odgovarajućih iznosa u godini koja prethodi godinama na koje je utjecala viša sila ili iznimne okolnosti. Ovaj postotak ne iznosi manje od 85 %.
3. Države članice mogu odlučiti da je u slučaju stvarnog ili budućeg nasljeđivanja razlikovanje jedinstvenih plaćanja po površini dostupno poljoprivredniku koji je naslijedio gospodarstvo pod uvjetom da on ispunjuje uvjete za potporu u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini.
Članak 37.
Proizvodnja konoplje u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini
Članak 9. primjenjuje se mutatis mutandis za program jedinstvenih plaćanja po površini.
POGLAVLJE 3.
EKOLOGIZACIJA
ODJELJAK 1.
Istovrijednost
Članak 38.
Zahtjevi primjenjivi na nacionalne ili regionalne programe certificiranja
1. Države članice koje odluče provoditi istovrijedne prakse iz članka 43. stavka 3. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 imenuju jedno ili više javnih ili privatnih tijela za certificiranje koja potvrđuju da poljoprivrednik na svojem gospodarstvu poštuje prakse koje su u skladu s člankom 43. stavkom 3. te Uredbe.
2. Javna ili privatna tijela za certificiranje ispunjuju sljedeće uvjete:
(a)
imaju stručno znanje, opremu i infrastrukturu potrebnu za obavljanje zadataka certificiranja;
(b)
imaju dovoljan broj kvalificiranih i iskusnih zaposlenika;
(c)
nepristrana su i slobodna od bilo kakvog sukoba interesa u pogledu izvršenja zadataka certificiranja;
Privatna tijela za certificiranje akreditiraju se u skladu s normom EN ISO/IEC 17021 (zahtjevi za tijela koja provode ocjenjivanje i certifikaciju sustava upravljanja) ili EN ISO/IEC 17065 (ocjena sukladnosti - zahtjevi za tijela za certificiranje proizvoda, postupaka i usluga) u sektoru poljoprivredne proizvodnje. Akreditaciju provodi samo nacionalno akreditacijsko tijelo u državi članici u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (21).
3. Imenovanje javnog ili privatnog tijela za certificiranje povlači se u slučaju ako ono ne ispunjuje uvjete za imenovanje određene u stavku 2.
Članak 39.
Izračun iznosa iz članka 28. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1305/2013
1. Za poljoprivrednike koji odluče poštovati prakse iz točke 3. i 4. odjeljka I. i točke 7. odjeljka III. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i bilo koje dodatne istovrijedne prakse dodane tom Prilogu za koje je potreban poseban izračun kako bi se izbjeglo dvostruko financiranje kao istovrijedne prakse prema članku 43. stavku 3. točki (a) te Uredbe, države članice odbijaju od iznosa za potporu po hektaru izračunanog u skladu s člankom 28. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1305/2013 iznos koji odgovara trećini prosječnog plaćanja za ekologizaciju po hektaru u predmetnoj državi članici ili regiji za svaku praksu ekologizacije kojoj je ta praksa istovrijedna.
Prosječno plaćanje za ekologizaciju po hektaru u predmetnoj državi članici ili regiji izračunava se na temelju postotka iz članka 47. stavka 1. Uredbe br. 1307/2013 prosječnih nacionalnih gornjih granica za godine od 2015. do 2019. određenih u Prilogu II. toj Uredbi i broja prihvatljivih hektara prijavljenih u 2015. u skladu s člankom 33. ili člankom 36. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Države članice koje odluče provoditi prakse iz prvog podstavka ovog stavka već 2015. mogu procijeniti broj prihvatljivih hektara prijavljenih 2015. na temelju prijava podnesenih 2014. prema članku 34. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
2. Odstupajući od stavka 1., države članice koje odluče primijeniti članak 43. stavak 9. treći podstavak Uredbe (EU) 1307/2013 mogu odlučiti primijeniti odbitak iz ovog članka stavka 1. na pojedinačnoj osnovi u iznosu koji odgovara trećini prosječnih plaćanja za ekologizaciju po hektaru predmetnog poljoprivrednika.
Prosječno plaćanje za ekologizaciju za poljoprivrednika izračunava se na temelju prosjeka pojedinačnog plaćanja izračunanog u skladu s člankom 43. stavkom 9. trećim i četvrtim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013 za godine od 2015. do 2019. i broja prihvatljivih hektara koje poljoprivrednik prijavi 2015. u skladu s člankom 33. te Uredbe.
ODJELJAK 2.
Raznolikost usjeva
Članak 40.
Izračun udjela različitih usjeva za raznolikost usjeva
1. Radi izračuna udjela različitih usjeva kako je predviđeno člankom 44. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 razdoblje koje je potrebno uzeti u obzir treba biti najrelevantniji dio razdoblja uzgoja uzimajući u obzir tradicionalne načine uzgoja u nacionalnom kontekstu.
Države članice obavješćuju poljoprivrednike na vrijeme o tom razdoblju. Svaki se hektar unutar ukupnog obradivog zemljišta gospodarstva uzima u obzir samo jedanput u jednoj godini podnošenja zahtjeva za potrebe izračuna udjela različitih usjeva.
2. Za izračun udjela različitih usjeva površina pod usjevom može obuhvaćati i obilježja krajobraza koja čine dio prihvatljive površine u skladu s člankom 9. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
3. Na površinama gdje se miješani uzgoj primjenjuje istovremenim uzgajanjem dvaju ili više usjeva u posebnim redovima, svaki se usjev računa kao različiti usjev ako pokriva najmanje 25 % te površine. Površina pokrivena različitim usjevima izračunava se dijeljenjem površine miješanog uzgoja s brojem usjeva koji pokrivaju najmanje 25 % te površine, bez obzira na trenutačan udio usjeva na toj površini.
Na površinama gdje se miješani uzgoj primjenjuje uzgajanjem glavnog usjeva ispod kojeg je zasijan drugi usjev, površina se smatra pokrivenom samo glavnim usjevom.
Površine na kojima je sijana mješavina sjemena, neovisno o određenim usjevima koje sadržava mješavina, smatraju se pokrivenima samo jednim usjevom. Ne dovodeći u pitanje članak 44. stavak 4. točku (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013, takav se usjev naziva „miješanim usjevom”. Ako se može utvrditi da se vrste sadržane u različitim mješavinama sjemena razlikuju jedna od druge, države članice mogu te različite mješavine sjemena priznati kao različite pojedinačne usjeve, pod uvjetom da se te različite mješavine sjemena ne koriste za usjeve iz članka 44. stavka 4. točke (d) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
ODJELJAK 3.
Trajni travnjak
Članak 41.
Okvir za označivanje daljnjih ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka izvan područja mreže Natura 2000
Ekološko osjetljive površine trajnih travnjaka izvan površina obuhvaćenih Direktivom 92/43/EEZ ili Direktivom 2009/147/EZ kako je navedeno u članku 45. stavku 1. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013 označuju se na temelju jednog ili više sljedećih kriterija:
(a)
obuhvaćaju organska tla s visokim postotkom organskog ugljika, poput tresetišta ili močvarnih područja;
(b)
područja su na kojima se nalaze staništa navedena u Prilogu I. Direktivi 92/43/EEZ ili su zaštićena u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;
(c)
područja su na kojima se nalaze biljne vrste navedene u Prilogu II. Direktivi 92/43/EEZ ili su zaštićena nacionalnim zakonodavstvom;
(d)
od velike su važnosti za vrste divljih ptica navedenih u Prilogu I. Direktivi 2009/147/EZ;
(e)
od velike su važnosti za vrste divljih životinja zaštićene Direktivom 92/43/EEZ ili nacionalnim zakonodavstvom;
(f)
obuhvaćaju trajne travnjake visoke prirodne vrijednosti kako je određeno objektivnim kriterijima koje utvrđuje država članica;
(g)
obuhvaćaju tla s velikom opasnosti od erozije;
(h)
smještene su na osjetljivom području utvrđenom planovima upravljanja riječnim slivovima u skladu s Direktivom 200/60/EZ.
Države članice mogu svake godine odlučiti o dodavanju novih određenih površina i na vrijeme o toj odluci obavješćuju poljoprivrednike na koje se to odnosi.
Članak 42.
Ponovna konverzija u slučaju nepoštovanja obveza u pogledu ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka
Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (22), ako je poljoprivrednik prenamijenio ili obradio trajni travnjak na koji se primjenjuje obveza iz članka 45. stavka 1. trećeg podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013, predmetna država članica predviđa obvezu ponovne konverzije površine u trajni travnjak i može, za svaki slučaj posebno, dati precizne upute koje predmetni poljoprivrednik mora slijediti kako bi se poništila prouzročena ekološka šteta i ponovno uspostavilo ekološko osjetljivo stanje.
Poljoprivrednik se nakon utvrđivanja nepoštovanja bez odlaganja obavješćuje o obvezi ponovne konverzije i o datumu do kojeg toj obvezi treba udovoljiti. Taj datum ne smije biti kasniji od datuma za podnošenje jedinstvenog zahtjeva za sljedeću godinu ili u slučaju Švedske i Finske 30. lipnja sljedeće godine.
Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, zemljište koje se prenamijenilo natrag u trajni travnjak smatra se trajnim travnjakom od prvog dana ponovne konverzije te podliježe obvezi iz članka 45. stavka 1. trećeg podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 43.
Izračun omjera trajnog travnjaka
1. Površine, koje prijave poljoprivrednici koji sudjeluju u programu za male poljoprivrednike iz glave V. Uredbe (EU) br. 1307/2013, i jedinice gospodarstva koje se upotrebljavaju za ekološku proizvodnju u skladu s člankom 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 (23) nisu obuhvaćene omjerom površina trajnih travnjaka i ukupne poljoprivredne površine niti referentnim omjerom iz članka 45. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Površine koje su poljoprivrednici prijavili u 2012. kao zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci koja su prenamijenjena u zemljišta za druge namjene mogu se oduzeti od izračuna površina trajnih travnjaka u skladu s člankom 45. stavkom 2. drugim podstavkom točkom (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 sve do broja hektara trajnih pašnjaka ili trajnih travnjaka koja su poljoprivrednici uspostavili nakon 2012., a prijavili u 2015. na nacionalnoj, regionalnoj, podregionalnoj razini ili na razini gospodarstva, pod uvjetom da su poštovana postojeća pravila o održavanju trajnih pašnjaka utvrđena u članku 6. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009 i u članku 93. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Pri izračunu broja hektara trajnih pašnjaka ili trajnih travnjaka upostavljenih nakon 2012. kako je navedeno u prvom podstavku, uzimaju se u obzir samo hektari trajnih pašnjaka ili trajnih travnjaka na poljoprivrednoj površini prijavljenoj 2012., 2013. ili 2014. u skladu s člankom 34. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
3. Države članice prilagođavaju referentni omjer ako procijene da postoji znatan utjecaj na razvoj omjera posebice zbog promjene na površini s ekološkom proizvodnjom ili promjene unutar populacije sudionika u programu za male poljoprivrednike Države članice u takvim slučajevima obavješćuju Komisiju bez odlaganja o učinjenoj prilagodbi i o opravdanju za tu prilagodbu.
Članak 44.
Održavanje omjera trajnog travnjaka
1. Države članice mogu predvidjeti pojedinačnu obvezu poljoprivrednika da ne prenamjenjuju površine trajnih travnjaka bez prethodnog pojedinačnog odobrenja. Poljoprivrednici se obavješćuju o toj obvezi bez odlaganja i svakako prije 15. prosinca godine u kojoj je predmetna država članica predvidi. Ta se obveza primjenjuje samo na poljoprivrednike na koje se primjenjuju obveze u skladu s poglavljem 3. glavom III. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u pogledu površina trajnog travnjaka na koje se ne primjenjuje članak 45. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Izdavanje odobrenja može ovisiti o primjeni objektivnih i nediskriminirajućih kriterija, uključujući ekološke kriterije. Ako odobrenje iz prvog podstavka podliježe uvjetu da se neka druga površina odgovarajućeg broja hektara treba odrediti kao trajni travnjak, ta se površina, odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, smatra trajnim travnjakom od prvog dana konverzije. Takve se površine upotrebljavaju za uzgoj trave ili druge travolike paše najmanje pet godina zaredom nakon dana konverzije ili, ako tako država članica odluči, u slučaju kada poljoprivrednici prenamijene površine koje su se već upotrebljavale za uzgoj trave ili druge travolike paše u površine trajnog travnjaka, preostali broj godina potrebnih za postizanje pet godina zaredom.
2. Ako je utvrđeno da se omjer iz članka 45. stavka 2. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 smanjio za više od 5 % u usporedbi s referentnim omjerom iz tog članka, predmetna država članica predviđa obvezu ponovne konverzije površina u površine trajnih travnjaka i pravila kako bi se izbjegle nove konverzije površina trajnih travnjaka.
Države članice određuju poljoprivrednike na koje se primjenjuje obveza ponovne konverzije među poljoprivrednicima koji:
(a)
podliježu obvezama u skladu s poglavljem 3. glavom III. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u pogledu površina trajnog travnjaka na koje se ne primjenjuje članak 45. stavak 1. te Uredbe i
(b)
na temelju zahtjeva predanih u skladu s člankom 72. Uredbe (EU) br. 1306/2013 ili člankom 19. Uredbe (EZ) br. 73/2009 tijekom prethodne dvije kalendarske godine ili u 2015. tijekom prethodne tri kalendarske godine, imaju poljoprivredne površine na raspolaganju koje su prenamijenjene iz površina trajnih travnjaka ili zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci u površine za druge namjene.
Ako razdoblja iz drugog podstavka točke (b) obuhvaćaju kalendarske godine prije 2015., obveza ponovne konverzije primjenjuje se i na površine koje su prenamijenjene u površine za druge namjene iz zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci na koja se primjenjuje obveza iz članka 6. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009 ili članka 93. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Pri utvrđivanju koji poljoprivrednici trebaju prenamijeniti natrag površine u trajne travnjake, države članice nameću obvezu prvo poljoprivrednicima koji raspolažu površinom koja je prenamijenjena iz površine trajnog travnjaka ili zemljišta koje se koristi kao trajni pašnjak u površinu za druge namjene čime krše obvezu odobrenja, ako je primjenjiva, iz stavka 1. ovog članka ili članka 4. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1122/2009. Takvi poljoprivrednici trebaju prenamijeniti natrag cijelu prenamijenjenu površinu.
3. Ako zahtjev iz stavka 2. četvrtog podstavka ne dovede do povećanja omjera iz članka 45. stavka 2. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 iznad praga od 5 %, države članice osiguravaju da poljoprivrednici, koji raspolažu površinom koja je prenamijenjena iz površine trajnog travnjaka ili zemljišta koje se koristi kao trajni pašnjak u površinu za druge namjene tijekom razdoblja iz ovog članka stavka 2. drugog podstavka točke (b), trebaju prenamijeniti i određeni postotak te prenamijenjene površine natrag u površine trajnih travnjaka ili trebaju odrediti drugu površinu koja odgovara tom postotku kao površinu trajnog travnjaka. Taj se postotak izračunava na temelju površine koju je prenamijenio poljoprivrednik tijekom razdoblja iz ovog članka stavka 2. drugog podstavka točke (b) i površine potrebne za povećanje omjera iz članka 45. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 iznad praga od 5 %.
Države članice mogu za izračun postotka iz prvog podstavka isključiti iz površine koju je prenamijenio poljoprivrednik one površine koje su nakon 31. prosinca 2015. postale trajni travnjaci, pod uvjetom da provode administrativne unakrsne provjere trajnih travnjaka koji se godišnje prijavljuju u geoprostornom zahtjevu za potporom s pomoću prostornog presjeka s površinom koja je 2015. prijavljena kao trajni travnjak i registrirana u sustavu za identifikaciju poljoprivrednih parcela te da te površine trajnih travnjaka nisu uspostavljene na temelju obveze ponovne konverzije ili uspostave površine trajnog travnjaka u skladu s drugim stavkom ili ovim stavkom. Međutim, ako takvo isključenje ne dopušta povećanje omjera iz članka 45. stavka 2. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 iznad praga od 5 %, države članice ne isključuju te površine.
Površine trajnih travnjaka ili zemljišta koja se koriste kao trajni pašnjaci koja su poljoprivrednici stvorili u okviru obveza u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (24) i Uredbom (EU) br. 1305/2013 ne uzimaju se u obzir za površine koje su poljoprivrednici prenamijenili za izračun postotka iz prvog podstavka.
Predmetni poljoprivrednici obavješćuju se o obvezi pojedinačne ponovne konverzije i o pravilima izbjegavanja novih konverzija trajnih travnjaka bez odlaganja i svakako prije 31. prosinca godine kada je uspostavljeno smanjenje veće od 5 %. Obveza ponovne konverzije mora se ispoštovati prije datuma za podnošenje jedinstvenog zahtjeva za sljedeću godinu, ili u slučaju Švedske i Finske 30. lipnja sljedeće godine.
Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, površine koje su prenamijenjene natrag u trajne travnjake ili su uspostavljene kao takve smatraju se trajnim travnjacima od prvog dana ponovne konverzije ili uspostave. Te se površine upotrebljavaju za uzgoj trave ili druge travolike paše najmanje pet godina zaredom od dana njihove konverzije ili, ako tako država članica odluči, u slučaju kada poljoprivrednici prenamijene površine koje su se već upotrebljavale za uzgoj trave ili druge travolike paše u površine trajnog travnjaka, preostali broj godina potrebnih za postizanje pet godina zaredom.
ODJELJAK 4.
Ekološki značajna površina
Članak 45.
Dodatni kriteriji za vrste ekološki značajnih površina
1. Za određivanje vrsta površina navedenih u članku 46. stavku 2. prvom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013 kao ekološki značajnih površina primjenjuju se stavci od 2. do 11. ovog članka.
2. Na zemlji na ugaru nema poljoprivredne proizvodnje. Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013, zemlja koja je na ugaru u cilju postizanja ekološki značajne površine više od pet godina ostaje obradiva zemlja.
3. Terase znači terase zaštićene na temelju GAEC 7 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013, kao i druge terase. Države članice mogu odlučiti da kao ekološki značajne površine smatraju samo terase zaštićene u okviru GAEC 7. Države članice koje odluče da se i druge terase uzmu o obzir utvrđuju kriterije za te druge terase, uključujući najmanju visinu na temelju nacionalnih ili regionalnih posebnosti.
4. Obilježja krajobraza na raspolaganju su poljoprivredniku i trebaju biti ona koja su zaštićena u okviru GAEC 7, SMR 2 ili SMR 3 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 kao i sljedeća obilježja:
(a)
živica ili šumski pojasevi širine do 10 metara;
(b)
izolirana stabla s promjerom krošnje od najmanje 4 metra;
(c)
drvored s promjerom krošnje od najmanje 4 metra. Prostor između krošnji ne prelazi 5 metra;
(d)
stabla u skupini, gdje su stabla spojena krošnjama koje se preklapaju, i poljsko grmlje od najviše 0,3 ha u oba slučaja;
(e)
rubovi polja širine između 1 i 20 metara na kojima nema poljoprivredne proizvodnje.
(f)
bare do najviše 0,1 ha. spremnici od betona ili plastike ne smatraju se ekološki značajnom površinom;
(g)
jarci širine najviše 6 metara, uključujući otvorene vodotoke za navodnjavanje ili odvodnju. Kanali s betonskim zidovima ne smatraju se ekološkom značajnom površinom.
(h)
tradicionalni kameni zidovi.
Države članice mogu odlučiti ograničiti odabir obilježja krajobraza na ona u okviru GAEC 7, SMR 2 ili SMR 3 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 i/ili na jedan ili više navedenih u prvom podstavku točkama (a) do (h), u slučaju kada je to valjano obrazloženo.
U smislu prvog podstavka točke (b) i (c), države članice mogu uključiti drveće koje one priznaju kao vrijedna obilježja krajobraza s promjerom krošnje manjim od 4 metra.
U smislu prvog podstavka točke (e), države članice mogu odrediti nižu najveću moguću širinu.
U smislu prvog podstavka točke (f), države članice mogu utvrditi minimalnu veličinu bara i mogu odlučiti da je pojas s obalnom vegetacijom duž vode širine do 10 metara uključen u veličinu bare. One mogu utvrditi kriterije kako bi osigurale da bare imaju prirodnu vrijednost, uzimajući u obzir značaj koji prirodne bare imaju za očuvanje staništa i vrsta.
U smislu prvog podstavka točke (h), države članice uspostavljaju minimalne kriterije temeljene na nacionalnim ili regionalnim posebnostima, uključujući ograničenja dimenzija visine i širine.
5. Granični pojasevi uključuju granične pojaseve duž vodotoka kako je propisano u okviru GAEC 1, SMR 1 ili SMR 10 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013, kao i ostale granične pojaseve. Minimalnu širinu tih ostalih graničnih pojaseva utvrđuju države članice, no ona nije manja od 1 metra. Oni se nalaze na ili pokraj poljoprivrednog zemljišta tako da se njihovi dulji rubovi protežu usporedno s rubom vodotoka ili vodne cjeline. Duž vodotoka oni mogu uključivati pojaseve s obalnom vegetacijom širine do 10 metara. Na graničnim pojasevima nema poljoprivredne proizvodnje. Odstupajući od zahtjeva da na graničnim pojasevima nema proizvodnje, države članice mogu dopustiti ispašu ili košnju trave pod uvjetom da se granični pojas nakon toga može razlikovati od susjedne poljoprivredne zemlje.
6. Hektari agrošumarstva obradiva su zemlja koja ispunjuje uvjete za program osnovnih plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja po površini iz glave III. poglavlja 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i koja ispunjuje uvjete za koje se dodjeljuje ili se dodijelila potpora na temelju članka 44. Uredbe (EZ) br. 1698/2005 ili članka 23. Uredbe (EU) br. 1305/2013.
7. Što se tiče pojaseva prihvatljivih hektara duž rubova šuma, države članice mogu odlučiti hoće li dopustiti poljoprivrednu proizvodnju ili utvrditi zahtjev da nema poljoprivredne proizvodnje ili predvidjeti obje mogućnosti za poljoprivrednike. Ako države članice odluče ne dopustiti poljoprivrednu proizvodnju, odstupajući od zahtjeva da nema proizvodnje, one mogu dopustiti ispašu ili košnju trave pod uvjetom da se pojas nakon toga može razlikovati od susjedne poljoprivredne zemlje. Najmanju širinu tih pojaseva utvrđuju države članice, no ona nije manja od 1 metra. Najveća je širina 10 metara.
8. Za područja s kulturom kratkih ophodnji bez uporabe mineralnog gnojiva i/ili sredstava za zaštitu bilja, države članice utvrđuju popis vrsta koje se mogu koristiti s tim ciljem odabirući s popisa utvrđenoga u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 vrste koje su najprikladnije iz ekološke perspektive, isključujući tako vrste koje očito nisu autohtone. Države članice utvrđuju i zahtjeve u pogledu uporabe mineralnih gnojiva i sredstava za zaštitu bilja, imajući na umu ciljeve ekološki značajnih površina posebice radi zaštite i unapređenja bioraznolikosti.
9. Područja pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom uključuju područja utvrđena u skladu sa zahtjevima u okviru SMR 1 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 kao i druga područja pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom, pod uvjetom da su uspostavljena sjetvom mješavine vrsta usjeva ili podusjevom trave u glavnom usjevu. Države članice utvrđuju popis mješavina vrsta usjeva koje se trebaju koristiti i razdoblje za sjetvu postrnih usjeva ili zelenog pokrova te mogu utvrditi dodatne uvjete posebice u pogledu metoda proizvodnje. Razdoblje koje određuju države članice ne traje nakon 1. listopada.
Površine pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom ne uključuju površine pod zimskim usjevima koji se obično siju u jesen za žetvu ili ispašu. Ona također ne uključuju površine pokrivene istovrijednim praksama navedenima u točki I.3 i 4. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i koje se provode putem obveza iz članka 43. stavka 3. točke (a) te Uredbe.
10. Na površinama s usjevima koji vežu dušik, države članice uzgajaju te usjeve koji vežu dušik koji su uvršteni na popis koji je utvrdila država članica. Taj popis sadržava usjeve koji vežu dušik za koje država članica smatra da pridonose cilju poboljšanja bioraznolikosti. Ti su usjevi prisutni tijekom sezone rasta. Države članice utvrđuju pravila o tome gdje se usjevi koji vežu dušik koji ispunjuju uvjete za ekološki značajnu površinu mogu uzgajati. Tim se pravilima uzima u obzir potreba za ispunjivanjem ciljeva Direktive 91/676/EEZ i Direktive 2000/60/EZ, s obzirom na potencijal usjeva koji vežu dušik da povećaju rizik od otjecanja dušika u jesen. Države članice mogu utvrditi dodatne uvjete posebice u pogledu metoda proizvodnje.
Površine s usjevima koji vežu dušik ne uključuju površine pokrivene istovrijednim praksama navedenima u točki I.3 i 4. Priloga XI. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i koje se provode putem obveza iz članka 43. stavka 3. točke (a) te Uredbe.
11. Poljoprivrednik može prijaviti istu površinu ili obilježje krajobraza samo jednom u jednoj godini podnošenja zahtjeva u cilju usklađivanja sa zahtjevom za ekološki značajnu površinu.
Članak 46.
Pravila za regionalnu provedbu ekoloških značajnih površina
1. Države članice koje se odluče za regionalnu provedbu predviđenu u članku 46. stavku 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 određuju regije u smislu tog članka. Regije koje se trebaju odrediti sastoje se od jedinstvenih i homogenih zemljopisnih područja sa sličnim poljoprivrednim i okolišnim uvjetima. U tom se smislu homogenost odnosi na vrstu tla, visinu, kao i prisutnost prirodnih i poluprirodnih područja.
2. Unutar tih određenih regija države članice određuju površine u kojima se mora provesti pola postotnih bodova zahtjeva za ekološku značajnu površinu.
3. Za određene površine države članice predviđaju posebne obveze za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika. Te obveze osiguravaju da susjedne ekološke značajne površine međusobno graniče. Obveze za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika uključuju zahtjev da svaki uključeni poljoprivrednik treba imati barem 50 % područja koje podliježe obvezi utvrđenoj u članku 46. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na zemlji koja pripada njegovom gospodarstvu unutar regije i u skladu s člankom 46. stavkom 2. drugim podstavkom te Uredbe.
4. Obvezama za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika osigurava se da će se susjedne ekološki značajne površine iz stavka 3. sastojati od jedne ili više površina iz članka 46. stavka 2. prvog podstavka točke (a), (c), (d) i (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
5. Prilikom određivanja površina i predviđanja obveza kako je navedeno u stavcima 2. i 3., države članice, ako je to primjenjivo, uzimaju u obzir postojeću nacionalnu ili regionalnu bioraznolikost i/ili strategije ublažavanja klimatskih promjena i prilagodbe, planove upravljanja riječnim slivovima ili potrebe utvrđene u cilju osiguravanja ekološke koherentnosti mreže Natura 2000 iz članka 10. Direktive 92/43/EEZ ili pridonošenja provedbi Strategije o zelenoj infrastrukturi.
6. Prije predviđanja obveza za poljoprivrednike, države članice savjetuju se s predmetnim poljoprivrednicima ili skupinama poljoprivrednika i ostalim odgovarajućim dionicima. Nakon takvih savjetovanja države članice utvrđuju konačan detaljni plan za regionalnu provedbu i obavješćuju dionike koji su sudjelovali u savjetovanju i predmetne poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika o tom planu, uključujući o određivanju površina i obvezama za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika, a posebno o preciznom postotku koji svaki pojedini poljoprivrednik mora provesti na svojemu gospodarstvu. Države članice priopćuju te informacije poljoprivredniku najkasnije do 30. lipnja godine prije one u kojoj će se regionalna provedba primjenjivati ili za prvu godinu primjene ove Uredbe pravodobno kako bi se poljoprivredniku omogućilo da ih na odgovarajući način primijeni.
Ne dovodeći u pitanje plaćanja poljoprivrednicima iz članka 43. stavka 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice osiguravaju da se planovi utvrđuju s obzirom na novčane naknade između poljoprivrednika i u pogledu administrativnih kazni u slučaju neusklađenosti na susjednim ekološki značajnim površinama.
Članak 47.
Pravila za kolektivnu provedbu i kriteriji koje gospodarstva trebaju ispuniti kako bi se smatralo da su u neposrednoj blizini
1. Države članice koje odluče dopustiti kolektivnu provedbu kako je predviđeno u članku 46. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 određuju kriterije koje gospodarstva trebaju ispuniti kako bi se smatralo da su u neposrednoj blizini koristeći bilo što od sljedećeg:
(a)
poljoprivrednici čija se gospodarstva u iznosu od 80 % nalaze u istoj općini;
(b)
poljoprivrednici čija se gospodarstva u iznosu od 80 % nalaze u području s polumjerom od onoliko kilometara koliko države članice odrede, ali najviše 15 kilometara.
2. Države članice koje se odluče za određivanje površina na kojima je kolektivna provedba moguća i koje se odluče za uvođenje obveza uključenim poljoprivrednicima ili skupinama poljoprivrednika uzimaju u obzir postojeću nacionalnu ili regionalnu bioraznolikost i/ili strategije ublažavanja klimatskih promjena i prilagodbe, planove upravljanja riječnim slivovima ili potrebe utvrđene u cilju osiguravanja ekološke koherentnosti mreže Natura 2000 iz članka 10. Direktive 92/43/EEZ ili pridonošenja provedbi Strategije o zelenoj infrastrukturi.
3. Obveze za uključene poljoprivrednike ili skupine poljoprivrednika iz stavka 2. uključuju uvjet da će se susjedne ekološki značajne površine sastojati od jedne ili više površina iz članka 46. stavka 2. drugog podstavka točke (a), (c), (d) i (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
4. Poljoprivrednici koji sudjeluju u kolektivnoj provedbi sklapaju pisani sporazum koji uključuje pojedinosti o internim planovima za novčanu naknadu i u pogledu administrativnih kazni u slučaju neusklađenosti povezane sa zajedničkom ekološki značajnom površinom.
Članak 48.
Određivanje omjera šume i poljoprivredne zemlje
1. Države članice koje odluče provoditi stavak 46. točku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 utvrđuju postotak šuma u usporedbi s ukupnom površinom zemlje iz prvog podstavka tog stavka na temelju podataka dobivenih od Eurostata. Podaci o šumama odnose se na definiciju koju primjenjuje Organizacija za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda i isključuju površine pod drugom šumovitom zemljom. Ukupna površina zemlje isključuje područje pod kopnenom vodom, uključujući rijeke i jezera.
2. Omjer šuma i poljoprivredne zemlje iz članka 46. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 izračunava se s pomoću podataka dobivenih od Eurostata. Ako od Eurostata nema dostupnih podataka o zemlji pod šumom i poljoprivrednoj zemlji u opsegu potrebnom da se ocijeni omjer šuma na razini područja istovrijednoj razini LAU2 ili na razini jasno označene jedinice koja pokriva jedinstveno jasno susjedno zemljopisno područje sa sličnim poljoprivrednim uvjetima, mogu se koristiti drugi izvori podataka.
Države članice pokazuju da su koristile ažurirane i dosljedne podatke o zemlji pod šumom i poljoprivrednoj zemlji koja do izvjesne mjere odražavaju stvarno stanje.
3. Podaci i izračuni iz stavka 1. i 2. vrijede tri godine. Nakon isteka ovog razdoblja, države članice koje odluče i dalje primjenjivati izuzeće predviđeno u članku 46. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i obnoviti to trogodišnje razdoblje ponovno izračunavaju omjere u skladu sa stavcima 1. i 2. ovog članka koristeći najnovije dostupne podatke.
U slučaju promjena u upravnim granicama koje utječu na omjer naveden u stavku 2. ovog članka, podaci i izračuni ponovno se ocjenjuju i sve promjene u primjeni izuzeća priopćuju se Komisiji.
POGLAVLJE 4.
PLAĆANJE ZA MLADE POLJOPRIVREDNIKE
Članak 49.
Pristup pravnih osoba plaćanju za mlade poljoprivrednike
1. Godišnje plaćanje za mlade poljoprivrednike iz članka 50. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 odobrava se pravnoj osobi neovisno o njezinom pravnom obliku ako ispunjuje sljedeće uvjete:
(a)
pravna osoba ima pravo na plaćanje u okviru programa osnovnih plaćanja ili programa jedinstvenih plaćanja po površini iz glave III. poglavlja 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 te je aktivirala prava na plaćanje ili prijavila prihvatljive hektare kako je navedeno u članku 50. stavku 4. te Uredbe;
(b)
mladi poljoprivrednik u smislu članka 50. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koji provodi učinkovitu i dugoročnu kontrolu nad pravnom osobom u pogledu odluka povezanih s upravljanjem, prednostima i financijskim rizicima u prvoj godini u kojoj pravna osoba podnosi zahtjev za plaćanje u okviru programa za mlade poljoprivrednike. Ako nekoliko fizičkih osoba, uključujući osobu ili osobe koje nisu mladi poljoprivrednici, sudjeluje u kapitalu pravne osobe ili upravljanju njome, mladi poljoprivrednik mora biti sposoban provoditi takvu učinkovitu i dugoročnu kontrolu samostalno ili zajedno s drugim poljoprivrednicima;
(c)
najmanje jedan od mladih poljoprivrednika koji ispunjuje uvjete utvrđene točkom (b) ispunjuje kriterije prihvatljivosti koje su utvrdile države članice u skladu s člankom 50. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ako postoje, osim ako su države članice odlučile da se ti kriteriji primjenjuju na sve takve mlade poljoprivrednike.
Ako je pravna osoba pod samostalnom ili zajedničkom kontrolom druge pravne osobe, uvjeti utvrđeni u prvom podstavku točki (b) primjenjuju se na svaku fizičku osobu koja ima kontrolu nad tom drugom pravnom osobom.
2. Plaćanje iz članka 50. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne odobrava se ako su svi mladi poljoprivrednici koji ispunjuju kriterije utvrđene u stavku 1. prvom podstavku točki (b) i, prema potrebi, u stavku 1. prvom podstavku točki (c) prestali imati kontrolu nad pravnom osobom.
3. Za potrebe ovog članka:
(a)
sva upućivanja na „poljoprivrednika” u članku 50. stavcima 4. do 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013 tumače se kao upućivanje na pravnu osobu iz ovog članka;
(b)
upućivanje na prvo podnošenje zahtjeva za program osnovnih plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja iz članka 50. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 tumači se kao upućivanje na prvi zahtjev pravne osobe za plaćanja u okviru programa za mlade poljoprivrednike;
(c)
ne dovodeći u pitanje stavak 4. ovog članka, upućivanje u drugoj rečenici u članku 50. stavku 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na „osnivanje” tumači se kao upućivanje na osnivanje mladih poljoprivrednika koji imaju kontrolu nad pravnom osobom u skladu sa stavkom 1. prvim podstavkom točkom (b) ovog članka.
4. Ako je nekoliko mladih poljoprivrednika iz stavka 1. prvog podstavka točke (b) u različito vrijeme steklo kontrolu nad pravnom osobom, najranije stjecanje kontrole smatra se trenutak „osnivanja” iz članka 50. stavka 5. druge rečenice Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 50.
Pristup skupine fizičkih osoba plaćanju za mlade poljoprivrednike
Članak 49. primjenjuje se mutatis mutandis na skupinu fizičkih osoba kako je navedeno u članku 4. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 za koju su zahtjevi utvrđeni u članku 49. stavku 1. točki (a) ove Uredbe ispunjeni na razini skupine.
POGLAVLJE 5.
PROIZVODNO VEZANA POTPORA
ODJELJAK 1.
Dobrovoljna proizvodno vezana potpora
Članak 51.
Definicije
Za potrebe ovog odjeljka „mjere proizvodno vezane potpore” znače mjere kojima se provode dobrovoljne proizvodno vezane potpore iz članka 52. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 52.
Opća načela
1. Države članice utvrđuju regije iz članka 52. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u skladu s objektivnim i nediskriminirajućim kriterijima poput njihovih agronomskih i društveno-gospodarskih značajki te njihovog regionalnog poljoprivrednog potencijala ili njihove institucijske ili administrativne strukture. Takve se regije mogu razlikovati od regija uspostavljenih u okviru drugih programa potpore predviđenih Uredbom (EU) br. 1307/2013.
2. Pri utvrđivanju posebnih vrsta poljoprivrednih djelatnosti ili posebnih poljoprivrednih sektora iz članka 52. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice uzimaju posebice u obzir relevantne strukture proizvodnje i uvjete predmetne regije ili sektora.
3. Za potrebe članka 52. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 za određene vrste poljoprivrednih djelatnosti ili posebne poljoprivredne sektore smatra se da imaju „poteškoće” ako postoji rizik od napuštanja proizvodnje ili njezinog smanjenja zbog, među ostalim, slabe isplativosti djelatnosti koja se provodi, što negativno utječe na gospodarsku, društvenu i ekološku ravnotežu predmetne regije ili sektora.
Članak 53.
Uvjeti za dodjelu potpore
1. Države članice utvrđuju kriterije prihvatljivosti za mjere proizvodno vezane potpore u skladu s okvirom utvrđenim Uredbom (EU) br. 1307/2013 i uvjetima određenima u ovoj Uredbi.
2. Površine i prinose te broj životinja iz članka 52. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 određuju države članice na regionalnoj ili sektorskoj razini. One trebaju odražavati najveće moguće prinose, obradive površine ili broj životinja ostvarenih u ciljnoj regiji ili sektoru u najmanje jednoj godini unutar roka od pet godina prije godine donošenja odluke iz članka 53. stavka 1. te Uredbe.
Godišnje plaćanje izražava se po jediničnom iznosu potpore. Ono proizlazi iz omjera između utvrđenog iznosa za financiranje mjere kako je priopćeno u skladu sa stavkom 3. točkom i. Priloga II. ovoj Uredbi i površine ili broja životinja prihvatljivih za potporu u predmetnoj godini ili površine ili broja životinja utvrđenih prvim podstavkom ovog stavka.
3. Ako se mjera proizvodno vezane potpore odnosi na sjeme uljarica iz Priloga Memorandumu o razumijevanju između Europske ekonomske zajednice i Sjedinjenih Američkih Država u pogledu sjemena uljarica u okviru GATT-a, ukupni iznos najvećih površina koje trebaju primiti potporu kako su prijavile države članice ne smije prelaziti najveću površinu za cijelu Uniju kako bi se osigurala usklađenost s njihovim međunarodnim obvezama.
Ako se premaši najveća površina iz prvog podstavka, predmetne države članice prilagođavaju prijavljenu površinu primjenom koeficijenta smanjenja koji se dobiva omjerom najveće površine i ukupnog iznosa prijavljenih površina za potporu sjemena uljarica iz prvog podstavka.
Komisija utvrđuje koeficijent smanjenja iz drugog podstavka s pomoću provedbenih akata donesenih bez primjene postupka iz članka 71. stavka 2. ili 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
4. Ako se mjere proizvodno vezane potpore odnose na životinje vrste goveda i/ili ovce i koze, države članice određuju kao uvjet prihvatljivosti za dodjelu potpore zahtjeve da se životinje identificiraju i registriraju kako je predviđeno Uredbom (25) (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća ili Uredbom Vijeća (26) (EZ) br. 21/2004.
5. Države članice mogu ne dodijeliti proizvodno vezanu potporu povezanu s površinom za površine koje nisu prihvatljive površine u smislu članka 32. stavaka 2., 3. i 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Kada države članice dodjeljuju proizvodno vezanu potporu za konoplju, primjenjuju se uvjeti iz članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i članka 9. ove Uredbe.
Članak 54.
Usklađenost i kumuliranje potpore
1. Za potrebe članka 52. stavka 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 mjere predviđene Uredbom (EU) br. 1305/2013 i Uredbom (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (27) smatraju se „drugim mjerama i politikama Unije”.
2. Države članice vode računa o usklađenosti između:
(a)
mjera proizvodno vezane potpore i mjera provedenih u skladu s drugim mjerama i politikama Unije;
(b)
različitih mjera proizvodno vezane potpore;
(c)
mjera proizvodno vezane potpore i mjera financiranih državnim potporama.
Države članice osiguravaju da mjere proizvodno vezane potpore ne utječu na pravilno djelovanje ostalih mjera spomenutih u prvom podstavku.
3. Ako se potpora u okviru određene mjere proizvodno vezane potpore može odobriti i u okviru druge mjere proizvodno vezane potpore ili mjere provedene u skladu s drugim mjerama i politikama Unije, države članice osiguravaju da predmetni poljoprivrednik može primiti potporu usmjerenu na cilj iz članka 52. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u okviru samo jedne od tih mjera.
Članak 55.
Kriteriji za odobrenje od strane Komisije
1. Za potrebe članka 55. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 ne postoje alternative ako:
(a)
u ciljnoj regiji ili sektoru ni jedna druga proizvodnja osim proizvodnje na koju se primjenjuje mjera proizvodno vezane potpore ne može se provoditi ili nastavak takve proizvodnje zahtijeva znatne promjene u strukturi proizvodnje ili
(b)
prijelaz na drugu proizvodnju ozbiljno je ograničen zbog nedostupnosti zemlje ili infrastruktura prilagođenih toj proizvodnji, uzastopnog znatnog smanjenja broja gospodarstava, razine potrebnih ulaganja koja proizlazi iz prijelaza ili zbog sličnih razloga.
2. Za potrebe članka 55. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 nužno je pružiti stabilnu opskrbu lokalnoj prerađivačkoj industriji kada se očekuje da će obustava ili smanjenje proizvodnje u ciljnoj regiji ili sektoru negativno utjecati na djelatnost i povezanu gospodarsku održivost ili zapošljavanje u silaznim poduzećima koja znatno ovise o takvoj proizvodnji poput prerađivača sirovina, klaonica ili prehrambene industrije. Takva silazna poduzeća trebaju biti smještena u odgovarajućoj regiji ili trebaju znatno ovisiti o sektoru radi nastavka svoje djelatnosti.
3. Za potrebe članka 55. stavka 1. točke (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 kontinuirani poremećaji na povezanom tržištu postoje kada su poljoprivrednici u ciljnoj regiji ili sektoru pogođeni ekonomskim gubitcima koji su uzrokovani onečišćenjem, zagađenjem ili pogoršanjem kakvoće okoliša povezanim s određenim događajem ograničenog zemljopisnog opsega.
4. Pri procjeni razine proizvodno vezane potpore koja proizlazi iz mjera koje se trebaju odobriti u skladu s obavijesti države članice, Komisija uzima u obzir razinu proizvodno vezanih izravnih plaćanja dodijeljenih tijekom najmanje godinu dana unutar referentnog razdoblja 2010. - 2014. kako je navedeno u članku 53. stavku 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
ODJELJAK 2.
Posebno plaćanje za pamuk
Članak 56.
Odobrenje poljoprivrednih zemljišta za proizvodnju pamuka
Države članice utvrđuju objektivne kriterije na temelju kojih se odobrava poljoprivredno zemljište u skladu s člankom 57. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Ti se kriteriji temelje na jednom ili više sljedećih elemenata:
(a)
poljoprivredno gospodarstvo onih regija u kojima je proizvodnja pamuka značajna;
(b)
pedoklimatski uvjeti predmetnih površina;
(c)
upravljanje vodama za navodnjavanje;
(d)
ekološki prihvatljivi sustavi plodoreda i metode uzgoja.
Članak 57.
Odobrenje sorti za sjetvu
Za potrebu članka 57. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice odobravaju sorte upisane u „Zajednički katalog sorti poljoprivrednih biljnih vrsta” utvrđen u Direktivi 2002/53/EZ koje su prilagođene potrebama tržišta.
Članak 58.
Uvjeti prihvatljivosti
Sjetva površina iz članka 57. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 vrši se tako da se osigurava najmanja gustoća sadnje koju propisuje predmetna država članica s obzirom na pedoklimatske uvjete i, prema potrebi, određene regionalne posebnosti.
Članak 59.
Poljoprivredne prakse
Države članice mogu utvrditi posebna pravila za poljoprivredne prakse potrebne za održavanje i žetvu usjeva pod normalnim uvjetima uzgoja.
Članak 60.
Odobravanje međustrukovnih organizacija
1. Države članice svake godine odobravaju na godinu dana, najkasnije od 1. ožujka, međustrukovne organizacije iz članka 59. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 koje podnose zahtjev da postanu odobrena međustrukovna organizacija i koje:
(a)
pokrivaju ukupnu površinu od najmanje 4 000 hektara, što utvrđuje država članica koja ispunjuje kriterije za odobrenje iz članka 56. ove Uredbe;
(b)
uključuju najmanje jedno poduzeće za odvajanje pamukova zrna i
(c)
su donijele interne operativne propise, posebno za članske uvjete i članarine u skladu s nacionalnim propisima i propisima Unije.
2. Ako se utvrdi da odobrena međustrukovna organizacija ne ispunjuje kriterije za odobrenje iz stavka 1., države članice oduzimaju odobrenje, osim ako se neispunjivanje predmetnih kriterija ne otkloni. Ako se namjerava oduzeti odobrenje, države članice o tome obavješćuju odobrenu međustrukovnu organizaciju i navode razloge za oduzimanje. Države članice omogućit će međustrukovnoj organizaciji da u određenom roku podnese svoje primjedbe.
Poljoprivrednici koji su članovi odobrene međustrukovne organizacije kojoj je odobrenje oduzeto u skladu s prvim podstavkom ovog stavka gube pravo na povećanje potpore iz članka 60. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 61.
Obveze proizvođača
1. Proizvođač može biti član samo jedne odobrene međustrukovne organizacije iz članka 59. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Proizvođač koji je član odobrene međustrukovne organizacije mora proizvedeni pamuk dostaviti isključivo poduzeću za odvajanje pamukova zrna koje pripada istoj organizaciji.
3. Sudjelovanje proizvođača u odobrenoj međustrukovnoj organizaciji proizlazi iz dobrovoljnog članstva.
POGLAVLJE 6.
OBAVIJESTI
Članak 62.
Obavijesti koje se odnose na definicije i povezane odredbe
Države članice obavješćuju Komisiju o svim odlukama donesenima u skladu s člankom 4. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 do 31. siječnja 2015. Takva obavijest uključuje pojedinosti tih odluka, njihovo obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih su te odluke donesene.
Članak 63.
Obavijesti koje se odnose na koeficijent smanjenja u skladu s člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013
Države članice obavješćuju Komisiju o odlukama u skladu s člankom 7. do 31. siječnja 2015. Takva obavijest uključujuće pojedinosti tih odluka, njihovo obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih su te odluke donesene.
Članak 64.
Obavijesti koje se odnose na osnovno plaćanje
1. Ako država članica obavješćuje Komisiju o svojim odlukama u skladu s člankom 22. stavkom 2. i 3., člankom 24. stavkom 10., člankom 29. i člankom 40. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, takva obavijest uključuje pojedinosti takvih odluka. Osim toga, za odluke u skladu s člankom 24. stavkom 10., člankom 29. i člankom 40. stavkom 4. te Uredbe, po potrebi, uključuje se i obrazloženje.
Ako država članica obavješćuje Komisiju o svojim odlukama u skladu s člankom 23. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, takva obavijest uključuje pojedinosti takvih odluka, njihovo obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih su te odluke donesene, posebice kriterije koji se koriste za utvrđivanje regija u skladu s člankom 23. stavkom 1. te Uredbe, kriterije upotrijebljene za podjelu nacionalnih gornjih granica među regijama u skladu s člankom 23. stavkom 2. te Uredbe i kriterije upotrijebljene za bilo koje godišnje postupne izmjene u skladu s člankom 23. stavkom 3.
2. Ako država članica odluči iskoristiti mogućnost predviđenu člankom 30. stavkom 7., člankom 30. stavkom 11. točkom (b), člankom 32. stavkom 3. točkom (b), člankom 32. stavkom 5. i člankom 36. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ona obavješćuje Komisiju do 31. siječnja prve godine primjene te odluke o pojedinostima tih odluka kao i o obrazloženju i, prema potrebi, objektivnim kriterijima na temelju kojih su takve odluke donesene.
U slučaju preispitivanja odluke iz članka 30. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, informacije navedene u prvom podstavku ovog stavka prijavljuju se Komisiji do 31. siječnja prve godine primjene takve revidirane odluke.
3. Ako država članica odluči iskoristiti mogućnost predviđenu člankom 34. stavcima 3. i 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona svoju odluku prijavljuje Komisiji do 31. siječnja prve godine primjene te odluke.
4. Ako država članica odluči iskoristiti mogućnosti predviđene člankom 39. stavkom 1. drugim podstavkom i člankom 40. stavcima 2. i 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju do 31. srpnja godine koja prethodi godini prve primjene te odluke o pojedinostima tih odluka kao i o obrazloženju i, prema potrebi, objektivnim kriterijima na temelju kojih su donesene takve odluke.
5. Ako država članica odluči primijeniti program jedinstvenih plaćanja po površini u skladu s člankom 36. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju do 1. rujna svake godine, za predmetnu godinu podnošenja zahtjeva, o ukupnom broju hektara koje su prijavili poljoprivrednici u skladu s člankom 36. stavkom 2. te Uredbe.
Članak 65.
Obavijesti koje se odnose na ekologizaciju
1. Države članice priopćuju Komisiji sljedeće informacije:
(a)
do 15. prosinca 2014.:
i.
ako je primjenjivo, svoju odluku o izračunu plaćanja iz članka 43. stavka 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u skladu s trećim podstavkom tog stavka;
ii.
ako je primjenjivo, svoju odluku o određivanju dodatnih ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka iz članka 45. stavka 1. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013;
iii.
ako je primjenjivo, svoju odluku o primjeni plaćanja iz članka 43. stavka 9. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na regionalnoj razini kako je predviđeno u članku 47. stavku 2. drugom podstavku te Uredbe;
(b)
do 15. prosinca predmetne godine odluku o novom određivanju ekološko osjetljivih površina trajnih travnjaka kako je navedeno u članku 41. drugom podstavku ove Uredbe;
(c)
do 15. prosinca svake godine za predmetnu godinu podnošenja zahtjeva:
i.
ukupan broj poljoprivrednika koji moraju primijeniti barem jednu obvezu ekologizacije iz članka 43. stavaka 2. i 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i ukupan broj hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili;
ii.
ukupan broj poljoprivrednika izuzetih iz jedne ili više praksi ekologizacije te broj hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili, broj poljoprivrednika izuzetih iz svih praksi jer udovoljavaju zahtjevima Uredbe (EZ) br. 834/2007, broj poljoprivrednika izuzetih iz obveze raznolikosti usjeva te broj poljoprivrednika izuzetih iz obveze ekološki značajne površine, zajedno s brojevima hektara koje su navedeni poljoprivrednici prijavili. Ti brojevi ne uključuju poljoprivrednike koji sudjeluju u programu za male poljoprivrednike;
iii.
ukupan broj poljoprivrednika koji primjenjuju istovrijedne mjere, uz razlikovanje poljoprivrednika koji primjenjuju istovrijednost prema članku 43. stavku 3. točki (a) ili (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013 i odgovarajući broj hektara koji je prijavio svaki od tih poljoprivrednika;
iv.
ukupan broj poljoprivrednika koji podliježu raznolikosti usjeva, raščlanjen po broju poljoprivrednika koji podliježu raznolikosti s dva usjeva i broju poljoprivrednika koji podliježu raznolikosti s tri usjeva, uključujući broj hektara obradive zemlje koji je prijavio svaki od tih poljoprivrednika;
v.
ukupan broj poljoprivrednika uzet u obzir za izračun omjera površina trajnih travnjaka i ukupne poljoprivredne površine i ukupan broj hektara pokrivenih trajnim travnjakom koji su ti poljoprivrednici prijavili;
vi.
ukupan broj poljoprivrednika koji su prijavili ekološko osjetljiv trajni travnjak, ukupan broj hektara pokriven ekološko osjetljivim trajnim travnjakom koji su ti poljoprivrednici prijavili i ukupan broj hektara označenih ekološki osjetljivih trajnih travnjaka;
vii.
ukupan broj poljoprivrednika koji podliježu obvezi ekološki značajne površine, ukupan broj obradivih hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili i ukupan broj hektara prijavljenih kao ekološki značajne površine prije primjene ponderacijskih faktora, raščlanjen prema vrsti ekološki značajne površine kako je navedeno u članku 46. stavku 2. prvom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013;
viii.
ukupan broj poljoprivrednika koji provode obvezu ekološki značajne površine na regionalnoj ili kolektivnoj razini i ukupan broj obradivih hektara koji su ti poljoprivrednici prijavili;
(d)
do 15. prosinca svake godine, referentni omjer i godišnji omjer površina trajnog travnjaka i ukupne poljoprivredne površine te podatke o obvezama utvrđenima na razini poljoprivrednog gospodarstva u skladu s člankom 45. stavkom 2. petim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013 i člankom 44. ove Uredbe.
2. U svojoj obavijesti koju trebaju dostaviti do 1. kolovoza 2014. u skladu s člankom 46. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice Komisiju izvješćuju o sljedećem:
(a)
svojoj odluci u pogledu toga koje se površine navedene u članku 46. stavku 2. prvom podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013 trebaju smatrati ekološki značajnom površinom koja se do 1. listopada 2014. dopunjuje detaljnim informacijama o takvim odlukama, uključujući o uvjetima koji se primjenjuju na takve površine kao posljedica odluka koje donose države članice;
(b)
detaljnim informacijama o korištenju konverzijskih i ponderacijskih faktora iz članka 46. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. U svojoj obavijesti koju trebaju dostaviti do 1. kolovoza godine koja prethodi prvoj primjeni odgovarajuće odluke u skladu s člankom 46. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice Komisiju izvješćuju o sljedećem:
(a)
za države članice koje se odluče na regionalnu provedbu iz članka 46. stavka 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, informacije o definiciji regija, određivanju površina, odabranim površinama za potrebe članka 46. stavka 4. ove Uredbe te informacije koje opravdavaju način na koji ova regionalna provedba podupire provedbu politika Unije o okolišu, klimi i bioraznolikosti.
(b)
za države članice koje odluče dopustiti kolektivnu provedbu iz članka 46. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ona uključuje informacije o određivanju površina i odabranim površinama iz članka 47. stavka 3. ove Uredbe, ako je to primjenjivo.
4. U svojoj obavijesti koju trebaju dostaviti do 1. kolovoza godine koja prethodi prvoj primjeni odgovarajuće odluke u skladu s člankom 46. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice koje ispunjuju uvjet iz članka 46. stavka 7. te Uredbe, a koje odluče primijeniti izuzeće predviđeno u toj odredbi, izvješćuju Komisiju o pojedinostima te odluke, uključujući podatke i izračune koji pokazuju da su svi uvjeti za izuzeće iz članka 46. stavka 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ispunjeni.
Prvi podstavak primjenjuje se mutatis mutandis na odluke za daljnju primjenu izuzeća predviđenoga u članku 46. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i obnavljanje trogodišnjeg razdoblja kako je navedeno u članku 48. stavku 3. ove Uredbe.
Države članice odmah izvješćuju Komisiju o bilo kojim promjenama u primjeni izuzeća predviđenoga u članku 46. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 66.
Obavijesti koje se odnose na plaćanja za mlade poljoprivrednike
1. Ako država članica odluči primijeniti članak 50. stavak 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 za izračun plaćanja za mlade poljoprivrednike, do 31. siječnja 2015. priopćuje Komisiji izabranu metodu izračuna plaćanja i najvišu granicu utvrđenu u skladu s člankom 50. stavkom 9. te Uredbe.
2. Ako država članica odluči definirati kriterije prihvatljivosti u skladu s člankom 50. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili primijeniti metodu izračuna iz članka 50. stavka 10. te Uredbe, obavješćuje Komisiju do 31. siječnja 2015. o takvoj odluci.
3. Ako država članica odluči primijeniti mogućnost ponovnog izračuna utvrđenog broja hektara kako je predviđeno u članku 50. stavku 10. trećem podstavku Uredbe (EU) br. 1307/2013, Komisiji priopćuje do 1. kolovoza one godine na koju se ta odluka o ponovnom izračunu primjenjuje te navodi obrazloženje i objektivne kriterije na osnovu kojih je donijela odluku.
Članak 67.
Obavijesti koje se odnose na dobrovoljnu proizvodno vezanu potporu
1. Obavijesti iz članka 54. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 uključuju podatke navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi.
2. Za svaku mjeru proizvodno vezane potpore i za svaku predmetnu posebnu vrstu poljoprivrednih djelatnosti ili posebni poljoprivredni sektor, države članice obavješćuju Komisiju o ukupnom broju korisnika, iznosu plaćanja koja su dodijeljena te o ukupnoj površini i ukupnom broju životinja za koje je potpora zapravo isplaćena. Takve se obavijesti dostavljaju do 15. rujna u godini nakon godine za koju su plaćanja odobrena.
Članak 68.
Obavijesti koje se odnose na minimalne zahtjeve za primanje izravnih plaćanja
Države članice obavješćuju Komisiju o svakoj odluci donesenoj u skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1307/2013 do 1. kolovoza 2014.
Članak 69.
Obavijesti koje se odnose na preraspodjelu plaćanja
Ako država članica odluči primijeniti preraspodjelu plaćanja u skladu s glavom III. poglavljem 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavijest iz članka 41. stavka 1. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013 obuhvaća pojedinosti takve odluke, uključujući pojedinosti i obrazloženje izračuna preraspodjele plaćanja i, ako je potrebno, informacije o svim regionalnim zahtjevima u skladu s člankom 41. stavkom 2. te Uredbe i o svakom stupnjevanju u okviru broja hektara u skladu s člankom 41. stavkom 5. navedene Uredbe.
Članak 70.
Obavijesti koje se odnose na plaćanja za područja s prirodnim ograničenjima
Ako država članica odluči dodijeliti plaćanje za područja s prirodnim ograničenjima u skladu s glavom III. poglavljem 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju do 1. kolovoza 2014. o svakoj odluci donesenoj u skladu s člankom 48. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Takva obavijest obuhvaća pojedinosti te odluke, uključujući, ako je potrebno, informacije o svakom ograničenju plaćanja na određena područja u skladu s člankom 48. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i svakoj primjeni najviših granica iz članka 48. stavka 4. navedene Uredbe i svakoj regionalnoj primjeni u skladu s člankom 48. stavkom 5. navedene Uredbe.
Članak 71.
Obavijesti koje se odnose na program za male poljoprivrednike
Ako država članica odluči primijeniti program za male poljoprivrednike u skladu s glavom V. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju o svim odlukama donesenima u skladu s tom glavom do 1. kolovoza 2014.
Takva obavijest obuhvaća pojedinosti te odluke, uključujući moguće automatsko uključivanje poljoprivrednika u skladu s člankom 62. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i izračun plaćanja u skladu s člankom 63. te Uredbe.
Država članica obavješćuje Komisiju o odluci o financiranju iz članka 65. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013 bez odlaganja i najkasnije do 1. prosinca kalendarske godine na koju se plaćanje odnosi.
Članak 72.
Primjena članka 8. stavka 1., članka 41. stavka 4. ili članka 52. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 na članove pravnih osoba ili skupina
Ako država članica odluči primijeniti članak 8. stavak 4., članak 41. stavak 8. ili članak 52. stavak 7. Uredbe (EU) br. 1307/2013, obavješćuje Komisiju o pojedinostima tih odluka do 1. kolovoza 2014.
Članak 73.
Linearna smanjenja plaćanja
Kod primjene bilo kojeg linearnog smanjenja iz članka 7. stavka 1. drugog podstavka, iz članka 51. stavka 2. ili članka 65. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013, države članice obavješćuju Komisiju o primijenjenom postotku smanjenja bez odlaganja i najkasnije do 30. lipnja godine nakon kalendarske godine u kojoj je podnesen zahtjev za izravna plaćanja koja su linearno smanjena.
Članak 74.
Zahtjev za informacijama o mjerama koje su poduzele države članice
Kako bi se osigurala propisna primjena pravila utvrđenih u Uredbi (EU) br. 1307/2013 ili u ovoj Uredbi, Komisija može zatražiti od država članica da dostave pojedinosti o svakoj mjeri koja je poduzeta za provedbu Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili svim pravilima koja je Komisija donijela na temelju te Uredbe.
Članak 75.
Izvješća
1. Ako Bugarska i Rumunjska odluče dodijeliti dopunska nacionalna izravna plaćanja u skladu s člankom 18. Uredbe (EU) br. 1307/2013, Komisiji podnose izvješće do 30. lipnja 2016. Za svako dopunsko nacionalno izravno plaćanje izvješće sadržava broj korisnika, ukupni iznos dodijeljenih dopunskih nacionalnih izravnih plaćanja, hektare za koje je plaćanje odobreno i stopu plaćanja ako je potrebno.
2. Ako država članica odluči dodijeliti prijelazne nacionalne potpore u skladu s člankom 37. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013, Komisiji podnosi godišnje izvješće do 15. rujna godine nakon provedbe navedenih prijelaznih nacionalnih potpora. Izvješće sadržava za svaki sektor broj korisnika, iznos dodijeljenih prijelaznih nacionalnih potpora, podatke o hektarima, broj životinja ili drugih jedinica za koje je potpora dodijeljena i stopu potpore ako je potrebno.
Članak 76.
Obavijest o odluci koja proizlazi iz preispitivanja
Ako se odluka priopćena Komisiji u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 ili ovom Uredbom može preispitati, Komisiju se obavješćuje o odluci koja proizlazi iz preispitivanja unutar četiri tjedna nakon što je takva odluka donesena, osim ako je utvrđen drukčiji vremenski rok za takvu obavijest u Uredbi (EU) br. 1307/2013.
Takva obavijest uključujuće pojedinosti odluke i, prema potrebi, obrazloženje i objektivne kriterije na temelju kojih je donesena takva odluka.
POGLAVLJE 7.
IZMJENA, STAVLJANJE IZVAN SNAGE I STUPANJE NA SNAGU
Članak 77.
Izmjena Uredbe (EU) br. 1307/2013
Prilog X. Uredbi (EU) br. 1307/2013 zamjenjuje se tekstom predviđenim u Prilogu II. ovoj Uredbi.
Članak 78.
Stavljanje izvan snage
Uredbe (EZ) br. 1120/2009 i (EZ) br. 1121/2009 stavljaju se izvan snage.
Međutim, one se i dalje primjenjuju u pogledu zahtjeva za dodjelu potpore koji se odnose na kalendarske godine prije kalendarske godine 2015.
Članak 79.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ona se primjenjuje u pogledu zahtjeva za dodjelu potpore koji se odnose na kalendarske godine nakon kalendarske godine 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. ožujka 2014.