ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1125/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за допълнение на Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция, която трябва да притежават кредитните посредници
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 февруари 2014 г. относно договорите за кредити за жилищни недвижими имоти за потребители и за изменение на директиви 2008/48/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 1093/2010 (1), и по-специално член 29, параграф 2, буква а), втората алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С член 29, параграф 2, буква а) от Директива 2014/17/ЕС към кредитните посредници се поставя изискването да притежават застраховка „Професионална отговорност“ (ЗПО), която да обхваща териториите, на които те предлагат услуги, или друга сходна гаранция за отговорността за нанесени вреди вследствие на професионална небрежност.
(2)
Макар че изискването кредитните посредници, работещи с ипотечни кредити, да притежават ЗПО или сходна гаранция представлява ново регулаторно изискване на равнището на Съюза, в някои държави членки това изискване вече съществува на национално равнище. Наистина, юрисдикциите с опит в изискванията за ЗПО са и с най-голям дял на продажбите на ипотечни кредити, извършвани чрез посредници, в рамките на Съюза. Кредитните посредници имат сериозно присъствие на тези пазари и следователно също прилагат по-специфични подходи към регулирането на тази сфера. Ето защо правилата на Съюза относно минималната застрахователна сума на ЗПО или минималния паричен размер на сходната гаранция следва да се основават на опита на тези юрисдикции, когато става дума за определяне на най-подходящия подход за изчисляване на тази минимална сума или този минимален размер.
(3)
Този подход би бил подходящ за Съюза като цяло, включително за юрисдикциите с по-малки пазари на ипотечни кредити. Причината е, че исковете спрямо кредитните посредници не са свързани с размерите на базисните ипотечни кредити, които може да се различават значително в отделните държави от Съюза, а се основават на проявената професионална небрежност. Произтичащите от нея вреди варират в много по-малка степен.
(4)
В член 29, параграф 2, буква а), трета алинея от Директива 2014/17/ЕС се изисква редовно преразглеждане на минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция. Следователно в бъдеще може да се окаже, че други варианти или методологии са станали по-подходящи за определяне на нивото на тези задължения за кредитните посредници, особено с наличието на допълнителни данни за минали периоди и натрупания надзорен опит, свързан с функционирането на застраховката „Професионална отговорност“.
(5)
С цел ясно определяне на минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималния паричен размер на сходната гаранция, както и за да се осигури по-хармонизиран подход в целия Съюз, би било целесъобразно да се уточни прилагането на тази минимална сума за една застрахователна претенция и годишно. Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) определя изискването за минимален размер на сумата за ЗПО или за сходна гаранция като годишна сума и за отделна застрахователна претенция. Вследствие на това повечето посредници, извършващи застрахователно посредничество, и техните застрахователи са запознати с този подход и следователно е уместно да се установи подобна система за кредитните посредници. Освен това по-голямата част от държавите членки, чиито национални законодателства изискват застраховка „Професионална отговорност“ от страна на кредитните посредници, също използват подобен подход. Ето защо правилата относно ЗПО за кредитните посредници следва също така да предложат подобно разграничение - като годишна сума и за отделна застрахователна претенция.
(6)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(7)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Минималната застрахователна сума по застраховката „Професионална отговорност“ или минималният паричен размер на сходната гаранция, която трябва да притежават кредитните посредници, както е посочено в член 29, параграф 2, буква а), първа алинея от Директива 2014/17/ЕС, възлиза на:
а)
460 000 EUR за всяка отделна застрахователна претенция;
б)
общо 750 000 EUR за календарна година за всички застрахователни претенции.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1125/2014
оd 19. rujna 2014.
o dopuni Direktive 2014/17/EU Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na regulatorne tehničke standarde u pogledu minimalnog novčanog iznosa osiguranja od profesionalne odgovornosti ili odgovarajućeg jamstva koje moraju imati kreditni posrednici
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2014/17/ЕU Europskog parlamenta i Vijeća od 4. veljače 2014. o ugovorima o potrošačkim kreditima koji se odnose na stambene nekretnine i o izmjeni direktiva 2008/48/EZ i 2013/36/EU i Uredbe (EU) br. 1093/2010 (1), a posebno njezin članak 29. stavak 2. točku (a) drugi podstavak,
budući da:
(1)
Člankom 29. stavkom 2. točkom (a) Direktive 2014/17/ЕU zahtijeva se da kreditni posrednici imaju osiguranje od profesionalne odgovornosti koje vrijedi na čitavom području na kojem nude usluge ili neko drugo odgovarajuće jamstvo koje pokriva odgovornost za profesionalni nemar.
(2)
Iako je zahtjev da kreditni posrednici u sektoru hipotekarnih kredita imaju osiguranje od profesionalne odgovornosti ili odgovarajuće jamstvo novi regulatorni zahtjev na razini Unije, on je u nekim državama članicama već uveden na nacionalnoj razini. Upravo države koje već imaju iskustva sa zahtjevima u pogledu osiguranja od profesionalne odgovornosti bilježe najviši udio prodaje hipotekarnih kredita preko posrednika u Uniji i imaju povijest znatnog prodora kreditnih posrednika na tržište te, kao posljedica toga, imaju konkretniji pristup reguliranju tog sektora. Stoga bi se pravila Unije o minimalnom iznosu osiguranja od profesionalne odgovornosti ili odgovarajućeg jamstva trebala temeljiti na iskustvima tih država u pogledu utvrđivanja najprikladnijeg pristupa izračunavanju minimalnog iznosa.
(3)
Taj bi pristup bio prikladan za Uniju u cjelini, uključujući države s manjim hipotekarnim tržištima. To je stoga što odštetni zahtjevi prema kreditnim posrednicima nisu povezani s temeljnim iznosom hipotekarnog kredita, koji može znatno varirati po državama članicama, već se temelje na profesionalnom nemaru, a šteta koja iz njega proizlazi nije toliko varijabilna.
(4)
Člankom 29. stavkom 2. točkom (a) trećim podstavkom Direktive 2014/17/EU zahtijeva se preispitivanje minimalnog novčanog iznosa osiguranja od profesionalne odgovornosti ili odgovarajućeg jamstva u redovitim razmacima. Stoga je moguće da će u budućnosti biti primjerenije neke druge metode za utvrđivanje razine tih obveza kreditnih posrednika, osobito kada budu raspoloživi dodatni povijesni podaci te s povećanjem nadzornog iskustva u odnosu na funkcioniranje osiguranja od profesionalne odgovornosti.
(5)
Kako bi se jasno propisao novčani iznos osiguranja od profesionalne odgovornosti ili odgovarajućeg jamstva i osigurao ujednačeniji pristup na razini Unije, bilo bi primjereno utvrditi primjenu minimalnog iznosa po odštetnom zahtjevu i godini. Direktivom 2002/92/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) utvrđuje se zahtjev minimalnog iznosa osiguranja od profesionalne odgovornosti ili odgovarajućeg jamstva po godini i odštetnom zahtjevu. Kao posljedica toga, većina posrednika koji se bave posredovanjem u osiguranju i njihovih osiguravatelja upoznata je s tim pristupom, te je stoga sličan sustav primjereno uspostaviti i za kreditne posrednike. Nadalje, i većina država članica čijim se nacionalnim zakonodavstvom zahtijeva osiguranje od profesionalne odgovornosti za kreditne posrednike primjenjuje takav pristup. Stoga bi i pravilima o osiguranju od profesionalne odgovornosti kreditnih posrednika trebalo predvidjeti razlikovanje po godini i odštetnom zahtjevu.
(6)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koji je Komisiji dostavilo Europsko nadležno tijelo za bankarstvo.
(7)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo provelo je otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, analiziralo je moguće povezane troškove i koristi te zatražilo očitovanje Interesne skupine za bankarstvo osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (3),
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Minimalni novčani iznos osiguranja od profesionalne odgovornosti ili odgovarajućeg jamstva koje moraju imati kreditni posrednici, kako je navedeno u članku 29. stavku 2. točki (a) prvom podstavku Direktive 2014/17/EU, utvrđuje se kako slijedi:
(a)
460 000 EUR po svakom odštetnom zahtjevu;
(b)
750 000 EUR ukupno za sve odštetne zahtjeve u jednoj kalendarskoj godini.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. rujna 2014.