ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на използвания като приближение спред и на критерия за ограничен брой по-малки портфейли за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012, и по-специално член 383, параграф 7, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Усъвършенстваният метод за определяне на капиталовите изисквания за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка (ККО) може да се прилага по отношение на контрагенти, за които не е известен спредът по суап за кредитно неизпълнение. В такъв случай институциите следва да използват спред, който е подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента („използван като приближение спред“) в съответствие с член 383, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(2)
Правилата за определяне на спреда, използван като приближение за риска във връзка с ККО, следва да предвиждат използването на широки категории по отношение на рейтинга, сектора и района, както и да позволяват на институциите необходимата гъвкавост, за да определят въз основа на своята експертна оценка най-подходящия спред, използван като приближение.
(3)
Когато се определя точният начин, по който институциите да вземат предвид характеристиките на рейтинга, сектора и района на отделните емитенти при оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, с цел определяне на капиталовите изисквания, както се изисква от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да се установят правила за разглеждането на тези характеристики, като се посочат минимални категории за всяка от тях, с което да се осигури хармонизирано прилагане на тези условия.
(4)
Освен това по отношение на отделните емитенти, между които съществува връзка, като например между регионално правителство или местен орган на власт и централно правителство, следва да бъде възможно оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, да се извършва въз основа на кредитния спред на отделен емитент, когато това води до по-точна оценка.
(5)
С оглед по-прецизното определяне на изискването относно риска във връзка с корекцията на кредитната оценка, използваният като приближение спред следва да се определя на базата на данни от ликвиден пазар, а допусканията по отношение на данните, като например интерполация и екстраполация на данни, отнасящи се за различни моменти, следва да бъдат теоретично обосновани.
(6)
За да се гарантира сближаването на практиките между институциите и да се избегнат несъответствията, като се има предвид, че вътрешните вероятности от неизпълнение („PD“), спредовете по суап за кредитно неизпълнение („CDS“) и загубата при неизпълнение („LGD“) представляват уравнение с две неизвестни, както и че според обичайната пазарна практика, за да бъдат получени вътрешните PD въз основа на пазарни спредове се използва фиксирана стойност за параметъра LGD, институциите следва да използват стойност на LGDMKT, съгласувана с фиксираната LGD, която обикновено се използва от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези търгувани на ликвидни пазари кредитни спредове, въз основа на които е определен използваният като приближение кредитен спред на съответния контрагент.
(7)
За да бъде получено разрешение за използване на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли, е целесъобразно даден портфейл да се разглежда като нетираща съвкупност съгласно посоченото в член 272, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да се вземат предвид необхванатите от метода на вътрешните модели (МВМ) трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и размерът на необхванатите от МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, като същевременно те бъдат ограничени като процент от общия брой на всички трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и като процент от общия размер на всички нетиращи съвкупности, по отношение на които се изчислява изискването относно риска във връзка с ККО, за да бъдат отчетени различните мащаби на институциите.
(8)
За да бъдат избегнати евентуалните прекъсвания, използването на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли следва да се преустанови единствено при неспазване на количествените граници през две последователни тримесечия.
(9)
Освен това, за да могат да изпълняват надзорните си задължения по ефикасен начин, компетентните органи следва да са в състояние да научат за нарушаването на изискването за ограничен брой по-малки портфейли; следователно в тези случаи институциите следва да уведомяват компетентните органи.
(10)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(11)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (1),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на подходящ спред, който да бъде използван като приближение
1. Спредът, използван като приближение за даден контрагент, се счита за подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с член 383, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
използваният като приближение спред е определен, като са отчетени всички характеристики на рейтинга, сектора и района на контрагента съгласно посоченото в букви б), в) и г);
б)
характеристиките на рейтинга са били установени при отчитане на предварително определената йерархия на източниците на вътрешни и външни рейтинги. Рейтингите се отнасят към степените на кредитно качество, посочени в член 384, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато съществуват няколко външни рейтинга, съотнасянето им към степените на кредитно качество следва подхода, приложим по отношение на няколко кредитни оценки, определен в член 138 от посочения регламент;
в)
характеристиките на сектора са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
публичен сектор;
ii)
финансов сектор;
iii)
други;
г)
характеристиките на района са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
Европа;
ii)
Северна Америка;
iii)
Азия;
iv)
останалата част на света;
д)
използваният като приближение спред отразява по представителен начин наличните спредове по суап за кредитно неизпълнение и спредовете по други търгувани на ликвидни пазари инструменти за кредитен риск, отговарящи на съответната комбинация от приложими категории и спазващи критерия за качество на данните, посочен в параграф 3;
е)
целесъобразността на използвания като приближение спред се определя с оглед на променливостта, а не на нивото на спреда.
2. В процеса на разглеждане на характеристиките на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с параграф 1, оценката на спреда, който да бъде използван като приближение, се смята за целесъобразна по отношение на регионалното правителство или местния орган на власт на базата на кредитния спред на съответното централно правителство емитент, когато са изпълнени следните две условия:
а)
регионалното правителство или местният орган на власт и централното правителство имат еднакви рейтинги;
б)
регионалното правителство или местният орган на власт няма рейтинг.
3. Всички входящи данни, използвани при определянето на използвания като приближение спред, се основават на надеждни данни, наблюдавани на ликвиден двупосочен пазар, както е определено в член 338, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013. Съществуват достатъчно данни, за да се генерира спред, който да бъде използван като приближение, за всички съответни моменти и за историческите периоди, представени в член 383, параграф 5 от посочения регламент.
Член 2
Установяване на LGDMKT
С оглед установяване на загубата при неизпълнение на контрагента („LGDMKT“) за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО съгласно усъвършенствания метод за контрагент, който изисква прилагането на използван като приближение спред, институциите използват стойност на LGDMKT, която е съвместима с фиксираните LGD, обикновено използвани от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези пазарни спредове, които са били използвани за определяне на използвания като приближение спред за контрагента в съответствие с разпоредбите на член 1.
Член 3
Количествени ограничения на броя и размера на квалифицираните портфейли
1. Критерият за ограничен брой по-малки портфейли, посочен в член 383, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, е спазен, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
броят на всички невключени в МВМ трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 15 % от общия брой на трансакциите, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
б)
размерът на всяка индивидуална невключена в МВМ нетираща съвкупност, спрямо която се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 1 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
в)
общият размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 10 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО.
2. За целите на параграф 1, букви б) и в) размерът на нетираща съвкупност представлява експозицията при неизпълнение на нетиращата съвкупност, изчислена чрез метода на пазарната оценка, посочен в член 274 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се отчитат ефектите от нетирането в съответствие с член 298 от същия регламент, но не и ефектите от обезпечението.
3. За целите на параграф 1 институцията изчислява за всяко тримесечие средната аритметична стойност на събираните най-малко ежемесечно данни относно съотношението на:
а)
броя невключени в МВМ трансакции спрямо общия брой трансакции;
б)
индивидуалния размер на най-голямата невключена в МВМ нетираща съвкупност спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности; както и
в)
общия размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности.
4. Ако посоченият в параграф 1 критерий не е изпълнен в рамките на две последователни изчисления, посочени в параграф 3, за изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО за всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности институцията използва стандартизирания метод, установен в член 384 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и уведомява компетентните органи.
5. Условията, посочени в параграф 1, се прилагат на индивидуална, подконсолидирана или консолидирана основа в зависимост от обхвата на разрешението за използване на метода на вътрешните модели, посочено в член 283 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 526/2014
оd 12. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za utvrđivanje zamjenske marže i ograničenih manjih portfelja za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012, a posebno njezin članak 383. stavak 7. treći podstavak,
budući da:
(1)
Primjena napredne metode za utvrđivanje kapitalnih zahtjeva za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju (CVA) može uključivati druge ugovorne strane za koje kreditna marža na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza na ugovore o razmjeni (CDS) nije raspoloživa. U takvom slučaju institucije trebaju primijeniti maržu koja je primjerena uzimajući u obzir rejting, sektor i regiju druge ugovorne strane („zamjenska marža”) u skladu s člankom 383. stavkom 1. trećim podstavkom Uredbe (EU) br. 575/2013.
(2)
Pravilima o utvrđivanju zamjenske marže za CVA rizik treba predvidjeti primjenu širokih kategorija za rejting, sektor i regiju te institucijama osigurati fleksibilnost potrebnu za utvrđivanje najprimjerenije zamjenske marže na temelju njihove stručne procjene.
(3)
Pri detaljnijem utvrđivanju načina na koji institucije pri procjenjivanju primjerene zamjenske marže za utvrđivanje kapitalnih zahtjeva trebaju u obzir uzimati karakteristike rejtinga, sektora i regije pojedinačnog izdavatelja, kako se zahtijeva Uredbom (EU) br. 575/2013, treba uspostaviti pravila za razmatranje tih karakteristika s obzirom na minimalne kategorije svake karakteristike kako bi se osigurala usklađena primjena tih uvjeta.
(4)
Nadalje, u slučaju pojedinačnih izdavatelja, kada primjerice postoji veza između regionalnog ili lokalnog tijela i države, trebalo bi dopustiti procjenu primjerene zamjenske marže na temelju kreditne marže pojedinačnog izdavatelja ako se tako postiže primjerenija procjena.
(5)
Da bi se primjereno izračunali kapitalni zahtjevi za CVA rizik, zamjenska bi se marža trebala utvrditi na temelju podataka zabilježenih na likvidnom tržištu, a pretpostavke u pogledu podataka, primjerice interpolacija i ekstrapolacija podataka u odnosu na različite rokove, trebaju biti konceptualno dobre.
(6)
Da bi se osigurala konvergencija prakse među institucijama i izbjegle nedosljednosti - s obzirom na to da implicirane vjerojatnosti nastanka statusa neispunjivanja obveze (probabilities of default, PD), kreditne marže na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza na ugovore o razmjeni (CDS) i gubitci zbog nastanka statusa neispunjavanja obveza (LGD) čine jednadžbu s dvjema nepoznanicama, a na tržištu je uobičajeno koristiti fiksnu vrijednost za LGD u cilju izvođenja impliciranog PD-a iz tržišnih marži - institucije bi trebale koristiti vrijednost „LGDMKT” koja je usklađena s fiksnim LGD-om koji sudionici na tržištu primjenjuju za utvrđivanje impliciranih PD-ova iz likvidnih kreditnih raspona kojima se trguje i koji se koriste za utvrđivanje zamjenske kreditne marže za predmetnu ugovornu stranu.
(7)
Da bi se dopustila primjena napredne CVA metode za ograničeni broj manjih portfelja, primjereno je razmotriti portfelj kao skup za netiranje kako je definiran u članku 272. stavku 4. Uredbe (EU) br. 575/2013, broj transakcija metodom internog modela („IMM”) koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik i veličinu skupova za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela i koji podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik te ih ograničiti u smislu postotka ukupnog broja transakcija koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik te postotka ukupne veličine svih skupova za netiranje koji podliježu izračunu kapitalnih zahtjeva za CVA rizik, čime bi se u obzir uzele različite dimenzije institucija.
(8)
Da bi se umanjila odstupanja u primjeni napredne CVA metode za ograničeni broj manjih portfelja, napredna CVA metoda trebala bi se prestati primjenjivati samo kad se kvantitativna ograničenja prekrše u dvama uzastopnim tromjesečjima.
(9)
Nadalje, da bi se nadležnim tijelima omogućilo učinkovito obavljanje njihovih nadzornih dužnosti, ona bi trebala znati kad zahtjevi za ograničeni broj manjih portfelja više nisu ispunjeni; stoga institucije moraju o takvim slučajevima obavijestiti nadležna tijela.
(10)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koji je Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo dostavilo Komisiji.
(11)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo provelo je otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojima se temelji ova Uredba, analiziralo je moguće povezane troškove i koristi te zatražilo očitovanje Interesne skupine za bankarstvo uspostavljene u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (1),
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Utvrđivanje primjerene zamjenske marže
1. Zamjenska marža za određenu drugu ugovornu stranu smatra se primjerenom u pogledu rejtinga, sektora i regije druge ugovorne strane u skladu s člankom 383. stavkom 1. četvrtim podstavkom Uredbe (EU) br. 575/2013 ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
zamjenska marža utvrđena je razmatranjem svih karakteristika rejtinga, sektora i regije druge ugovorne strane kako je određeno u točkama (b), (c) i (d);
(b)
karakteristika rejtinga utvrđena je razmatranjem unaprijed utvrđene hijerarhije izvora internog i vanjskog rejtinga. Rejtinzi se raspoređuju u stupnjeve kreditne kvalitete kako je navedeno u članku 384. stavku 2. Uredbe (EU) br. 575/2013. Kad je raspoloživo više vanjskih rejtinga, njihov raspored u stupnjeve kreditne kvalitete orijentira se prema pristupu za više kreditnih procjena kako je uređeno člankom 138. te Uredbe;
(c)
karakteristika sektora utvrđena je razmatranjem barem sljedećih kategorija:
i.
javni sektor;
ii.
financijski sektor;
iii.
ostalo;
(d)
karakteristika regije utvrđena je razmatranjem barem sljedećih kategorija:
i.
Europa;
ii.
Sjeverna Amerika;
iii.
Azija;
iv.
ostatak svijeta.
(e)
zamjenska marža reprezentativan je odraz raspoloživih kreditnih marži na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza na ugovore o razmjeni i marži drugih likvidnih instrumenata kreditnog rizika kojima se trguje, odgovara mjerodavnoj kombinaciji primjenjivih kategorija i ispunjuje kriterije o kvaliteti podataka iz stavka 3.;
(f)
primjerenost zamjenske marže ne utvrđuje se u pogledu visine marže, nego u pogledu volatilnosti.
2. U postupku razmatranja karakteristika rejtinga, sektora i regije druge ugovorne strane u skladu sa stavkom 1., procjena zamjenske marže smatra se primjerenom za regionalno ili lokalno tijelo na temelju kreditne marže odgovarajućeg državnog izdavatelja ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
regionalno ili lokalno tijelo i država imaju jednak rejting;
(b)
ne postoji rejting za regionalno ili lokalno tijelo.
3. Svi ulazni podatci iskorišteni pri utvrđivanju zamjenske marže temelje se na pouzdanim podatcima zabilježenima na likvidnom dvosmjernom tržištu kako je definirano u članku 338. stavku 1. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 575/2013. Dostatni podatci raspoloživi su za određivanje zamjenskih marži za sve relevantne rokove i sva razdoblja iz članka 383. stavka 5. te Uredbe.
Članak 2.
Utvrđivanje LGDMKT
Da bi se utvrdio gubitak zbog nastanka statusa neispunjavanja obveza druge ugovorne strane (LGDMKT) u svrhu izračuna kapitalnih zahtjeva za CVA rizik u skladu s naprednom metodom za drugu ugovornu stranu koja zahtijeva primjenu zamjenske marže, institucije kao LGDMKT koriste vrijednost koja je usklađena s fiksnim LGD-ovima koje sudionici na tržištu inače koriste za utvrđivanje impliciranih PD-ova iz onih tržišnih marži koje se koriste za utvrđivanje zamjenske marže za predmetnu drugu ugovornu stranu u skladu s člankom 1.
Članak 3.
Kvantitativna ograničenja u pogledu broja i veličine kvalificiranih portfelja
1. Da bi se ispunio kriterij ograničenog broja manjih portfelja iz članka 383. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013, moraju biti ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(a)
broj svih transakcija koje nisu obuhvaćene metodom internog modela i koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik ne premašuje 15 % ukupnog broja transakcija koje podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik;
(b)
veličina svakog pojedinačnog skupa za netiranje koji nije obuhvaćen metodom internog modela i koji podliježe kapitalnim zahtjevima za CVA rizik ne premašuje 1 % ukupne veličine svih skupova za netiranje koji podliježu izračunu kapitalnih zahtjeva za CVA rizik;
(c)
ukupna veličina svih pojedinačnih skupova za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela i koji podliježu kapitalnim zahtjevima za CVA rizik ne premašuje 10 % ukupne veličine svih skupova za netiranje koji podliježu izračunu kapitalnih zahtjeva za CVA rizik.
2. Za potrebe točaka (b) i (c) stavka 1., veličina skupa za netiranje jest izloženost skupa za netiranje u trenutku neispunjivanja obveze izračunana metodom tržišne vrijednosti iz članka 274. Uredbe (EU) br. 575/2013 uzimajući u obzir učinak netiranja, u skladu s člankom 298. te Uredbe, ali ne i učinke kolaterala.
3. Za potrebe stavka 1., institucija za svako tromjesečje izračunava aritmetičku sredinu barem mjesečno zabilježenih vrijednosti sljedećih omjera:
(a)
broj transakcija koje nisu obuhvaćene metodom internog modela u odnosu na ukupni broj transakcija;
(b)
pojedinačnu veličinu najvećeg skupa za netiranje koji nije obuhvaćen metodom internog modela u odnosu na ukupnu veličinu svih skupova za netiranje i
(c)
ukupnu veličinu svih skupova za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela u odnosu na ukupnu veličinu svih skupova za netiranje.
4. Ako kriterij iz stavka 1. nije ispunjen u dvama uzastopnim izračunima iz stavka 3., institucija za izračun kapitalnih zahtjeva za CVA rizik za skupove za netiranje koji nisu obuhvaćeni metodom internog modela primjenjuje standardiziranu metodu utvrđenu člankom 384. Uredbe (EU) br. 575/2013 te obavješćuje nadležna tijela.
5. Uvjeti navedeni u stavku 1. primjenjuju se na pojedinačnoj, potkonsolidiranoj ili konsolidiranoj osnovi, ovisno o opsegu odobrenja za primjenu metode internog modela iz članka 283. Uredbe (EU) br. 575/2013.
Članak 4.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2014.